Справа № 2а-92/12
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-92/12
1-й інстанції: Бобровник О.В.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Файдюка В.В., Мєзєнцева
Є.І.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Солом'янського районного суду міста
Києва від 15 лютого 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в місті Києві про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Головного управління Пенсійного Фонду
України в місті Києві про визнання
протиправними дій відповідача щодо
відмови у проведенні перерахунку його
пенсії в зв'язку із збільшенням розміру
премії, що входить до складу грошового
забезпечення військовослужбовців та
зобов'язати відповідача у
відповідності до наданих їх
повноважень провести перерахунок та
виплату його пенсії 01 грудня 2010 року з
урахуванням збільшення розміру премії,
встановленої наказами Міністра
оборони України від № 576 від 05
листопада 2010 року, № 50 від 28 січня 2011
року та № 355 від 25 червня 2011 року.

Солом'янський районний суд міста Києва
своєю постановою від 15 лютого 2012 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Солом'янського районного
суду міста Києва від 15 лютого 2012 року та
постановити нову про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі. На думку апелянта, зазначену
постанову суду прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
не підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є військовим пенсіонером та
отримує пенсію за вислугу років,
відповідно до вимог Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» N 2262-ХІІ від 09 квітня
1992 року всі призначені за цим Законом
пенсії підлягають перерахунку у
зв'язку зі зміною розміру хоча б одного
з видів грошового забезпечення
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені частиною
другою статті 51 цього Закону.

Постановою КМУ від 07 листопада 2007 № 1294
«Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу» встановлено, що
грошове забезпечення складається з
таких видів грошового забезпечення:
відповідних окладів за посадою,
військовим (спеціальним) званням та
відсоткової надбавки за вислугу років
у розмірах, установлених за останньою
штатною посадою, займаною перед
звільненням; щомісячних додаткових
видів грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення, крім
місячних надбавок (доплат),
установлених особам, які мають право на
пенсію за вислугу років, згідно із
законодавством і залишені за їх згодою
та в інтересах справи на службі) та
премії

П. 3 ст. 116 Конституції України: Кабінет
Міністрів України забезпечує
проведення фінансової, цінової,
інвестиційної та податкової політики;
політики у сферах праці й зайнятості
населення, соціального захисту, освіти,
науки і культури, охорони природи,
екологічної безпеки і
природокористування.

Згідно абз. 1 ст. 117 Конституції України
Кабінет Міністрів України в межах
своєї компетенції видає постанови і
розпорядження, які є обов'язковими до
виконання, тому відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку проведення
перерахунку пенсій, призначених
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» № 45 від 13.02.2008 року перерахунок
раніше призначених відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» (далі - Закон) пенсій проводиться
у разі прийняття рішення Кабінетом
Міністрів України про зміну розміру
хоча б одного з видів грошового
забезпечення для відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за Законом,
або у зв'язку із введенням для них нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень)та премій у розмірах,
установлених законодавством.

З заперечень відповідача вбачається,
що оскільки рішення Кабінету Міністрів
України про перерахунок пенсії не було
прийняте, Головне управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
діяло з урахуванням норм чинного
законодавства.

Враховуючи викладене вище, Головним
Управлінням Пенсійного фонду України в
місті Києві позивачу призначена пенсія
з урахуванням грошового забезпечення
встановленого Постановою КМУ від 07
листопада 2007 року № 1294 «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового та
начальницького складу», а саме: премія
в розмірі 10 % від посадового окладу.

На виконання Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік» 28
січня 2011 року був виданий наказ
Міністра оборони України № 50 «Про
бюджетну політику Міністерства
оборони України на 2011 рік», яким
затверджено відсоткову ставку премії
посадового окладу на діючі категорії
військовослужбовців Збройних Сил
України. Потім наказом Міністра
оборони України від 25 червня 2011 року №
355 «Про внесення змін до наказу
Міністра оборони України від 28 січня 2011
№ 50» підвищено розмір премії діючим
військовослужбовцям до 90 % посадового
окладу.

Накази Міністра оборони України від 05
листопада 2010 року № 576 та № 50, № 355 від 28
січня 2011 року є відомчими наказами, а,
отже, вони не можуть бути застосовані
органами Пенсійного фонду України і не
можуть бути підставою для здійснення
перерахунку пенсій. Указом Президента
України від 03 жовтня 1992 року № 493/92 «Про
державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади»
встановлено, що з 01 січня 1993 року
нормативно-правові акти, які видаються
міністерствами, іншими органами
виконавчої влади органами
господарського управління та контролю
і які зачіпають права, свободи й
законні інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до п. 9 ст. 116 Конституції
України Кабінет Міністрів України
спрямовує і координує роботу
міністерств, інших органів виконавчої
влади. А тому в питаннях видання актів,
які мають міжвідомчий характер
необхідне рішення (у формі постанови
або розпорядження) Кабінету Міністрів
України. Рішення стосовно
обов'язковості Наказів Міністра
оборони України № 576 від 05 листопада 2010
року та від 28.01.2011 року № 50 для органів
Пенсійного фонду України Кабінетом
Міністрів України не приймалося.

Наказом Міністра оборони України від 05
листопада 2010 року № 576 були внесені
зміни до п. 9 Наказу Міністра оборони
України від 22 липня 2010 року № 380 «Про
бюджетну політику Міністерства
оборони України на 2010 рік», тому премія,
яку позивач просить врахувати для
обчислення нового розміру пенсії,
носить тимчасовий характер, виплата її
дозволена лише в межах видатків,
передбачених у 2010 році, що виключає їх,
як підставу для перерахунку.

Згідно ст. 8 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» N 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року,
виплата пенсій, у тому числі додаткових
пенсій, доплат, надбавок та підвищень
до них, компенсаційних виплат,
встановлених законодавством,
звільненим із служби
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей забезпечується за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Тобто, зазначеними наказами
визначається тимчасовий характер
зазначених розмірів премії, в межах
асигнувань на відповідні бюджетні
роки. Також необхідно зазначити, що
Накази Міністра оборони України від 05
листопада 2010 року № 576 та від 28 січня 2011
року № 50, № 355 не можуть змінювати
видаткову чи дохідну частину бюджету, а
тому зазначеними наказами не
визначалася зміна статті видатків
бюджету на збільшення фінансування
пенсійного забезпечення
військовослужбовців.

Премії, які є предметом позовних вимог,
встановленні наказами Міністра
оборони України, стосуються діючих
військовослужбовців, а не пенсіонерів
і для перерахунку раніше призначеної
пенсії враховуватись не можуть.

Крім того, накази Міністра Оборони
України від 05 листопада 2010 року № 576 та
№ 50, № 355 від 28 січня 2011 року не пройшли
державної реєстрації в Міністерстві
юстиції України на підставах,
передбачених Указом Президента
України від 03 жовтня 1992 року № 493/92 «Про
державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади», а
тому носять організаційно-розпорядчий
характер та спрямовані лише на
виконання в Міністерстві оборони
України і не породжують підстав для
перерахунку пенсії позивачу,
відповідно до ст. 63 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб».

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
адміністративного позову, а тому
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції підлягає залишенню
без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського
районного суду міста Києва від 15 лютого
2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.