Справа № 824/2045/14-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 вересня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/2045/14-а

11:09

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Брезіної Т.М.;

секретаря судового засідання - Хміля
С.Р.;

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Агатія В.В.;

свідка - ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у м. Чернівцях Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області про оскарження рішення,-

СУТЬ СПОРУ:

Позиція позивача.

В поданому до суду адміністративному
позові позивач просить суд винести
рішення, яким визнати рішення
відповідача про залишення скарги без
розгляду незаконним.

Позивач на обґрунтування позову
зазначив, що під час судового розгляду
адміністративної справи №824/1371/14-а
позивачу було надано на ознайомлення
податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.
Чернівцях від 12.02.2013 р. про те, що на
підставі акту перевірки №184/17/-118/НОМЕР_1
від 29.01.2013 р. встановлено порушення
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим збільшено суму грошового
зобов'язання.

22.04.2014 р. позивач звернувся до
відповідача для скасування
податкового повідомлення - рішення як
неотриманого. 13.05.2013 р. через поштовий
зв'язок позивач отримав відповідь про
залишення скарги без розгляду, де
вказано, що скарга подана з порушенням
10-денного терміну для оскарження.

Позивач заперечує факт отримання даних
повідомлень, так як дані представників
Державної податкової інспекції
базуються на основі того, що доказом
отримання є факт направлення даної
вимоги на адресу позивача, як доказ
даного факту надано повідомлення про
надсилання податкових
повідомлень-рішень за номерами 634,
526, 839. Позивач стверджує, що
податкові повідомлення-рішення не
отримувала.

Позиція відповідача.

Представник відповідача подав
заперечення на позов в яких зазначив,
що не може погодитись із позовними
вимогами з наступних підстав. Порядок
оскарження рішень контролюючих
органів встановлено статтею 56
Податкового кодексу України та
Порядком оформлення і подання скарги
платниками податків та їх розгляду
органами доходів і зборів.

Відповідач вказує, що як свідчать
обставини справи, податкове
повідомлення - рішення ДПІ у м.
Чернівцях від 12.02.2013 р. №
надіслано фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_3 поштою 13.02.2013 р. з повідомленням
про вручення та вручено адресату 20.02.2013
р. (повідомлення про вручення поштового
відправлення за №839). Скарга
(заперечення) ОСОБА_3 на зазначене
податкове повідомлення-рішення здана
на поштове відділення зв'язку 22.04.2014 р.,
що підтверджується відбитком
календарного штампу на конверті - 22.04.2014
р. з порушенням законодавчо
встановленого 10-денного терміну
подання скарги на податкове
повідомлення-рішення.

Крім того відповідач вказує, що дані
обставини вже досліджувалися
Чернівецьким окружним
адміністративним судом при розгляді
позовної заяви ДПІ у м. Чернівцях до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
де суд вважав безпідставним та таким,
що не має значення для правильного
вирішення спору, посилання ОСОБА_3 про
неотримання безпосередньо ОСОБА_3
податкового повідомлення-рішення ДПІ у
м. Чернівцях від 12.02.2013 р. №.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог з підстав,
викладених у запереченнях на позов.

В судовому засіданні було допитано в
якості свідка ОСОБА_3, яку попереджено
судом про кримінальну
відповідальність за неправдиві
свідчення. Судом було зазначено, що в
матеріалах справи містяться
рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення, в
яких вказано, що ОСОБА_3 особисто
отримала податкове
повідомлення-рішення від 12.02.2013 р.
№. Свідок на це суду повідомила,
що даного податкового повідомлення -
рішення не отримувала і не
підписувалось в рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення. Про існування даного
податкового повідомлення-рішення
дізналась, коли було заявлено
податковим органом до суду позов про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідачем 29.01.2013 р. направлено акт за
результатами документальної невиїзної
перевірки фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3, який ОСОБА_3 01.02.2013 р. отримала
особисто (а.с.10).

Відповідачем було винесено податкове
повідомлення - рішення від 12.02.2013 р.
№ про стягнення з ОСОБА_3
заборгованості. До Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області надійшла скарга (заперечення)
ОСОБА_3 від 22.04.2014 р. (вх. №220/10 від 24.04.2014
р.) на податкове повідомлення-рішення
ДПІ у м. Чернівцях від 12.02.2013 р. №.

Рішенням податкового органу від 05.05.2014
р. скаргу позивача на податкове
повідомлення-рішення від 12.02.2013 р.
№ залишено без розгляду та
вказано, що дане рішення надіслано
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3
поштою 13.02.2013 р. з повідомленням про
вручення та вручено їй 20.02.2013 р.
(повідомлення про вручення поштового
відправлення за №839). Скарга
(заперечення) ОСОБА_3 на зазначене
податкове повідомлення-рішення подана
22.04.2014 р., що підтверджується відбитком
календарного штампу на конверті - 22.04.2014
р. з порушенням 10-денного терміну
подання скарги на податкове
повідомлення - рішення (а.с.6-7, 8-9, 10, 11, 34,
35, 68, 69, 70, 71-72).

Державне підприємство поштового
зв'язку «Укрпошта» листом від 19.08.2014 р.
№02-104 на №824/2045/14-а від 15.08.2014 р. надано
відповідь щодо інформації про
надходження та вручення, а також
відповідальних працівників пошти за
вручення рекомендованих листів з
рекомендованими повідомленнями
відправлених 10.01.2013 р., 29.01.2013 р., 13.02.2013 р.
за номерами: 634, 526, 839 на
ім'я ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1
повідомлено, що згідно п. 122 Правил
надання послуг поштового зв'язку
затверджених постановою КМУ від 05.03.2009
р. №270, заяви про внутрішні реєстровані
поштові відправлення, рекомендовані
листи тощо приймаються протягом 6
місяців з дня прийняття їх для
пересилання. В зв'язку з чим, надати
необхідну інформацію з підтвердженням
особи, яка вручала рекомендовані листи
та яка отримала дані відправлення
немає можливості (а.с.66.)

До вказаних правовідносин суд
застосовує положення законодавства та
робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання
суб'єктом владних повноважень вказаних
критеріїв при прийнятті оскаржуваного
рішення.

Відповідно до п.56.1 ст. 56 Податкового
кодексу України рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Згідно п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків
вважає, що контролюючий орган
неправильно визначив суму грошового
зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству
або виходить за межі повноважень
контролюючого органу, встановлених цим
Кодексом або іншими законами України,
він має право звернутися до
контролюючого органу вищого рівня із
скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п. 56.3 ст. 56 Податкового
кодексу України скарга подається до
контролюючого органу вищого рівня у
письмовій формі (за потреби - з належним
чином засвідченими копіями документів,
розрахунками та доказами, які платник
податків вважає за потрібне надати з
урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44
цього Кодексу) протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
платником податків податкового
повідомлення-рішення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Пунктом 56.18 ст. 56 Податкового кодексу
України визначено, що з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу, платник податків має
право оскаржити в суді податкове
повідомлення-рішення або інше рішення
контролюючого органу у будь-який
момент після отримання такого рішення.

Відповідно до п. 3.8 розділу ІІІ наказу
від 28.11.2012 р. №1236 "Про затвердження
Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків" (далі - Порядок - 1236)
податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
фізичній особі, якщо його вручено їй
особисто чи її законному
представникові або надіслано на адресу
за місцем проживання або останнього
відомого її місцезнаходження з
повідомленням про вручення.

Крім того, відповідно до пункту 42.2
статті 42 Податкового кодексу України
документи вважаються належним чином
врученими, якщо вони надіслані за
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) платника податків
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Таким чином, наведена норма Кодексу
передбачає два альтернативні способи
інформування платника про наявність
податкового повідомлення-рішення, а
саме: безпосереднє вручення такого
рішення під розписку; надіслання
листом з повідомленням про вручення.

При цьому правова конструкція цієї
норми жодним чином не визначає
черговості або не надає переваг у
застосуванні податковим органом
будь-якого із зазначених способів.
Вживання у наведеному законодавчому
приписі сполучника "або" вказує на
рівнозначність зазначених способів та
можливість використання будь-якого із
них за вибором податкового органу.

Власне ж надіслання у розумінні цієї
норми передбачає направлення
адресатові (платникові) листа з
повідомленням про вручення. Тобто для
факту надіслання достатньою є передача
податковим органом відповідного виду
поштової кореспонденції на пошту, тоді
як подальше вручення (отримання)
адресатом (платником) такого листа є
окремою дією.

Як встановлено судом, відповідачем
було винесено податкове повідомлення -
рішення від 12.02.2013 р. №. До
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області надійшла скарга
(заперечення) ОСОБА_3 від 22.04.2014 р. (вх.
№220/10 від 24.04.2014 р.) на податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернівцях
від 12.02.2013 р. №. Дане рішення
надіслано фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_3 поштою 13.02.2013 р. з повідомленням
про вручення 20.02.2013 р. (повідомлення про
вручення поштового відправлення за
№839). Скарга (заперечення ) ОСОБА_3
на зазначене податкове
повідомлення-рішення здана на поштове
відділення зв'язку 22.04.2014 р., що
підтверджується відбитком
календарного штампу на конверті - 22.04.2014
р.

Свідок ОСОБА_3 суду повідомила, що вона
взагалі не отримувала податкове
повідомлення - рішення від 12.02.2013 р.
№ і не розписувалась за його
отримання на рекомендованому
відправленні. Разом із тим, у
податкового органу не було приводів
сумніватися у достовірності даних,
вказаних у корінці рекомендованого
повідомлення про отримання рішення
20.02.2013 року.

Крім того, згідно п. 3.1 розділу ІІІ
Порядку оформлення і подання скарг
платниками податків та їх розгляду
органами доходів і зборів від 25.12.2013 р.
№848 (далі - Порядок) скарга подається до
органу доходів і зборів вищого рівня
протягом десяти календарних днів, що
настають за днем отримання платником
податків рішення органу доходів і
зборів, що оскаржується.

Відповідно розділу V Порядку скарга
може подаватись платником податку
особисто або через свого представника
чи надсилатись поштою (поштовим
відправленням з рекомендованим
повідомленням про вручення та описом
вкладення).

Днем подання платником податків скарги
є: при безпосередньому поданні скарги -
день фактичного отримання скарги
органом доходів і зборів; при
надсиланні скарги поштою - дата
отримання відділенням поштового
зв'язку від платника податків
поштового відправлення зі скаргою, яка
зазначена відділенням поштового
зв'язку в повідомленні про вручення
поштового відправлення або на
конверті.

У разі відсутності повідомлення про
вручення або відбитка календарного
штемпеля відділення поштового зв'язку
на поштовому відправленні (конверті,
бандеролі), що унеможливлює з'ясування
дати отримання відділенням поштового
зв'язку скарги, днем подання скарги
вважається день надходження скарги до
органу доходів і зборів.

Відповідно до п. 8.4 Порядку у разі
порушення платником податків вимог
пунктів 56.3 і 56.6 статті 56 глави 4 розділу
II Податкового кодексу України подані
ним скарги не розглядаються та
повертаються йому із зазначенням
причин повернення.

За результатами судового розгляду щодо
перевірки оскаржуваного рішення на
його відповідність вимогам
законодавства, суд зробив висновок, що
дане рішення прийнято у відповідності
та з врахуванням положень ч. 3 ст. 2 КАС
України. Тому вимоги щодо визнання
рішення відповідача про залишення
скарги без розгляду незаконним не
належить до задоволення. Відповідачем
правомірно винесено рішення про
залишення скарги ОСОБА_3 від 22.04.2014 р.
без розгляду у зв'язку із пропуском
терміну адміністративного оскарження
податкового повідомлення рішення.

Крім того, відповідно до положень ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суб'єктом владних повноважень доведено
суду належними засобами доказування,
правомірність вчинення дій щодо
прийняття рішення. Перевіривши
виконання суб'єктом владних
повноважень вимог Закону, суд вважає,
що відповідач в межах компетенції
визначеної Конституцією України та
Законами, діяв правомірно. З
врахуванням наведеного повно, всебічно
дослідивши докази по справі, суд зробив
висновок, що в позові слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. У зв'язку із тим, що таких
судових витрат не було, відповідне
клопотання не заявлялось, суд не
вирішував питання щодо повернення
відповідачу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 3, 11, 71, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України,
суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 185,
частин першої-другої статті 186 КАС
України сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в
апеляційному порядку дану постанову
шляхом подання апеляційної скарги до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд. Скарга про
апеляційне оскарження даної постанови
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення або в разі відсутності
сторони в судовому засіданні з дня
одержання її копії. У разі
проголошення судом вступної та
резолютивної частини рішення
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

З врахуванням відрядження судді,
постанову у повному обсязі сторони
можуть отримати 30 вересня 2014 р.

Суддя
Т.М.
Брезіна