Справа № 872/14904/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2014 рокусправа № 804/10714/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харчепром" на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
вересня 2013 року у справі 804/10714/13-а за
адміністративним позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харчепром" про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернуло до суду з адміністративним
позовом, в якому просило стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харчепром"
адміністративно-господарських санкцій
та пеню на суму 6469,15 гривень. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що Товариством з обмеженою
відповідальністю «Харчепром» не
працевлаштовано 1 інваліда, а тому у
відповідності до вимог статті 20 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
позивач повинен сплатити
адміністративно-господарську санкцію
та пеню.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
вересня 2013 року адміністративний позов
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Харчепром"
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні
адміністративного позову. Апелянт
посилається на те, що ними було
створені робочі місця для
працевлаштування інвалідів та
виконано таким чином норматив робочих
місць для працевлаштування інвалідів
за 2012 рік.

У судовому засіданні представник
відповідача, доводи викладені в
апеляційній скарзі підтримав в повному
обсязі.

Позивач, належним чином повідомлений
про день, місце і час розгляду
апеляційної скарги, доказом чого
повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень, у
судове засідання не прибули, про
причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Харчепром» подало
до Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2012 рік
від 26 лютого 2013 року, у якому зазначило,
що кількість штатних працівників на
підприємстві становить 14 осіб,
кількість інвалідів штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місяцях, створених відповідно
до вимог статті 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" складає 1 особа, а
кількість штатних працівників, яким
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність складає 0
осіб. На підставі листа Жовтневого
районного центру зайнятості м.
Дніпропетровська від 30 серпня 2013 року
№ 01-13/985, який наданий на запит суду,
встановлено, що звіти про наявність
вільних робочих місць (вакантних посад)
за формою 3-ПН в 2012 році відповідачем до
центру зайнятості не надавались,
потреба в працівниках інвалідах в них
не заявлялась. З листа від 30 серпня 2013
року № 01-13/985вбачається, що Жовтневий
районний центр зайнятості м.
Дніпропетровська не направив до
відповідача осіб-інвалідів для
працевлаштування у 2012 році.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
невиконання відповідачем нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 69 Господарського
кодексу України підприємство з правом
найму робочої сили забезпечує
визначену відповідно до закону
кількість робочих місць для
працевлаштування неповнолітніх,
інвалідів, інших категорій громадян,
які потребують соціального захисту.
Відповідальність підприємства за
невиконання даної вимоги
встановлюється законом.

Відповідно до статті 18 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" передбачений
порядок забезпечення права інвалідів
на працевлаштування: право інвалідів
на працевлаштування та оплачувану
роботу здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Згідно зі статтею 18-1 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" пошук підходящої
роботи для інваліда здійснює державна
служба зайнятості.

У відповідності до положень статті 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" для
підприємств,установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 20
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
передбачено, що для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, установи і
організації, що повністю утримуються
за рахунок коштів державного або
місцевих бюджетів.

Згідно з ч. 1 ст. 238 Господарського
кодексу України за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
передбачено, що порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій тягне за собою нарахування
пені. Пеня обчислюється виходячи з 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на момент сплати, нарахованої на повну
суму недоїмки за весь її строк.

Відповідно до п. 4 Порядку сплати
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 31 січня
2007 року № 70 порядок нарахування пені та
встановлення строку її сплати
затверджуються Мінпраці.

За змістом п. 4 ст. 20 Закону України "Про
зайнятість населення" підприємства,
установи і організації незалежно від
форми власності реєструються у
місцевих центрах зайнятості за їх
місцезнаходженням як платники збору до
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття,
щомісяця подають цим центрам
адміністративні дані у повному обсязі
про наявність вільних робочих місць
(вакансій), у тому числі призначених для
працевлаштування інвалідів, та про
працівників, які працюють неповний
робочий день (тиждень), якщо це не
передбачено трудовим договором, або не
працюють у зв'язку з простоєм
виробництва з не залежних від них
причин, і в десятиденний строк - про
всіх прийнятих працівників у порядку,
встановленому законодавством.
Несвоєчасна реєстрація або відмова від
неї, порушення порядку подання
адміністративних даних тягне за собою
відповідальність, передбачену законом.

Таким чином, Закон України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" покладає на підприємство
обов'язок створити, атестувати
належним чином робочі місця для
працевлаштування інвалідів та
повідомити про це органи державної
служби зайнятості, а ті в свою чергу
зобов'язані направити підприємству на
працевлаштування інвалідів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду про те,
що Товариством з обмеженою
відповідальністю "Харчепром" не було
виконано передбачений Законом України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів України" норматив робочих
місць для працевлаштування інвалідів,
а саме у кількості 1 (одного) місця.
Звіти за формою 3-ПП до Центру
зайнятості не подавались, отже
висновки суду першої інстанції щодо
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів є законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Харчепром"- залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
вересня 2013 року у справі 804/10714/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складення її тексту у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко