Справа № 826/5274/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/5274/14
Головуючий у 1-й інстанції:Шейко Т.І.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
травня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Міністерства соціальної політики
України про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
травня 2013 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач звернувся в суд з
позовом до Міністерства соціальної
політики України, позовні вимоги
мотивовані тим, що згідно п. 49.1.1
Національного плану дій на 2013 рік,
затвердженого Указом Президента
України щодо введення програми
економічних реформ на 2010-2014 роки №128/2013
від 12.03.2013 року, Міністерство
соціальної політики України на протязі
грудня 2013 року повинно було розробити,
затвердити та опублікувати державний
стандарт соціальної послуги
стаціонарний догляд, проте станом на
звернення позивача до суду жодних дій
щодо розроблення, затвердження та
опублікування державного стандарту
соціальної послуги щодо стаціонарного
догляду відповідачем не вчинено, а тому
позивач звернувся до суду із
заявленими позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції мотивував
своє рішення тим, що судом не
встановлено ознак допущення
Міністерством соціальної політики
України бездіяльності, які б слугували
підставою для задоволення заявленого
позову.

Колегія суддів погоджується із
вказаним висновком суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач з 2006 року знаходиться під
опікою Комунальної установи
«Орловський психоневрологічний
інтернат», що підтверджується довідкою
даної установи від 15.04.2014 року №178.

Указом Президента України від 12.03.2013 №
128/2013 затверджено Національний план дій
на 2013 рік щодо впровадження Програми
економічних реформ на 2010 - 2014 роки
«Заможне суспільство,
конкурентоспроможна економіка,
ефективна держава». Пунктом 49.1.1.
зазначеного Плану передбачено
подальше розроблення та впровадження
державних стандартів соціальних
послуг, виконавець - Мінсоцполітики
України, термін - грудень 2013 року.

Проте перелік державних стандартів
соціальних послуг, які необхідно
розробити у 2013 році та впровадити,
вищезазначеним Планом не передбачено.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 13.03.2013 № 208-р затверджено
План заходів на 2013-2016 роки щодо
реалізації Стратегії реформування
системи надання соціальних послуг,
відповідно до пункту 7 якого
передбачено затвердження 15 державних
стандартів соціальних послуг
Виконавці - Мінсоцполітики, ДСНС, ДМС,
Мінкультури, громадські об'єднання (за
згодою), термін виконання - 2013-2016 роки.

На виконання вищезазначених
нормативних документів у 2013 році
розроблено 15 проектів державних
стандартів соціальних послуг, з яких
сім затверджено, зокрема такими
наказами Мінсоцполітики:

- від 30.07.2013 № 452 «Про затвердження
Державного стандарту денного догляду»,
який зареєстровано в Мін'юсті від 09.08.2013
за № 1363/НОМЕР_1

- від 13.08.2013 № 495 «Про затвердження
Державного стандарту надання притулку
бездомним особам», який зареєстровано
в Мін'юсті від за № 1447/23979;

- від 30.07.2013 № 458 «Про затвердження
державних стандартів надання
соціальних послуг особам, які
постраждали від торгівлі людьми» який
зареєстровано в Мін'юсті від 05.08.2013 №
1327/23859, яким затверджено 3 стандарти:

- від 19.09.2013 № 596 «Про затвердження
Державного стандарту соціальної
інтеграції та реінтеграції бездомних
осіб», який зареєстровано в Мін'юсті
від 27.09.2013 № 1671/24203;

від 13.11.2013 № 760 «Про затвердження
Державного стандарту догляду вдома»,
який зареєстровано в Мін'юсті від 22.11.2013
№ 1990/24522.

Таким чином, ні Указом Президента
України від 12.03.2013 № 128/2013, ні
розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 13.03.2013 № 208-р, не визначено
строків розробки Мінсоцполітики
проекту державного стандарту
стаціонарного догляду, його
затвердження, державної реєстрації та
опублікування у 2013 або 2014 роках.

Мінсоцполітики розроблено проект
державного стандарту стаціонарного
догляду осіб, які частково або повністю
втратили/не набули здатності до
самообслуговування.

Відповідно до наказу Мінсоцполітики
від 20.06.2013 №369 зазначений проект
державного стандарту було направлено
на апробацію до стаціонарних установ
соціального захисту населення, за
результатами якої вивчено пропозиції
для його доопрацювання.

На даний час проект зазначеного
стандарту знаходиться на
доопрацюванні Мінсоцполітики.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції прийнято правомірне рішення
щодо відмови в задоволенні позовних
вимог, оскільки відсутні будь-які
ознаки бездіяльності Міністерством
соціальної політики України.

З огляду на зазначене, доводи
апеляційної скарги спростовуються
встановленими судом першої інстанції
обставинами, наявними в матеріалах
справи доказами та нормами права,
зазначеними в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
травня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.