Справа № 810/4794/14
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 року 810/4794/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Головенко О.Д., розглянувши в порядку
письмового провадження в м. Києві
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Термінал Київ»
до Державної податкової інспекції у
Києво - Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Авто Термінал Київ»
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у Києво
- Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення від 05.03.2014 № .

В обґрунтування своїх позовних вимог
вказує, що відповідачем було проведено
камеральну перевірку податкової
звітності з податку на додану вартість
за жовтень 2013 року, за результатами
якої було складено акт № 91/15-2/38273938 від
17.12.2013 та на підставі якого винесено
спірне податкове повідомлення -
рішення.

Зазначив, що перевіркою було
встановлено завищення значення рядка
23.2 податкової декларації з податку на
додану вартість на суму 55 084,00 грн.,
однак позивач не погоджується з даним
висновком податкового органу, оскільки
вважає, що ним було правомірно
сформовано податковий кредит на
вказану суму.

Крім того, вказує, що податковий орган
не має жодного посилання на порушення
позивачем норм чинного податкового
законодавства, що б слугували
підставою для винесення оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення.

Представник позивача подав через
канцелярію суду клопотання про розгляд
справи у порядку письмового
провадження.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про час, місце
розгляду справи повідомлений належним
чином. Подав до суду письмові
заперечення, в яких просив суд у
задоволенні позову відмовити та
розглядати справу у його відсутності у
порядку письмового провадження.

В обґрунтування своїх заперечень
вказав, що перевіркою були встановлені
порушення вимог чинного законодавства
України, про що складено відповідний
акт, яким встановлено завищення
значення рядка 23.2 податкової
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року на суму 55
084,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомленні про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
перевіривши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що на підставі п. 200.10
ст. 200 Податкового кодексу України
(надалі - ПК України), в порядку ст. 76 ПК
України податковим органом проведено
камеральну перевірку податкової
звітності позивача з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року.

За результатами проведеної перевірки
складено акт від 17.12.2013 № 91/15-2/38273938 про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість.

Даною перевіркою було встановлено
порушення п. 200.1, п. 200.4, п. 200.14 ст. 200 ПК
України, а саме завищення позивачем
значення рядка 23.2 податкової
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року на суму 55
084,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки
та встановлених порушень податковим
органом винесено спірне податкове
повідомлення - рішення від 05.03.2014 №
.

Не погоджуючись із вищевказаним
рішенням, позивач звернувся до суду з
даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 76 ПК України визначено порядок
проведення камеральної перевірки.

Так, п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу без
будь-якого спеціального рішення
керівника такого органу або
направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком.

Згода платника податків на перевірку
та його присутність під час проведення
камеральної перевірки не обов'язкова.

Пунктом 200.10 ст. 200 ПК України визначено,
що протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
контролюючий орган проводить
камеральну перевірку заявлених у ній
даних.

Керуючись вказаною нормою податковим
органом було проведено камеральну
перевірку даних податкової звітності
позивача за жовтень 2013 року з податку
на додану вартість.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно п. 200.4 ст. 200 ПК України якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Як вбачається з матеріалів справи
податковий кредит у розмірі 55 084,00 грн.,
який позивач відобразив в податковій
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року був
сформований у трьох місяцях, а саме у
червні 2013 року, серпні 2013 року та у
вересні 2013 року.

Зокрема, у червні 2013 року позивачем
було віднесено до податкового кредиту
суму 433,00 грн. на підставі податкової
накладної № 16 від 11.06.2013.

У серпні 2013 року позивачем було
віднесено до податкового кредиту суму
у розмірі 9724,00 грн. на підставі
податкових накладних № 3341 від 28.08.2013, №
3340 від 28.08.2013, № 384 від 27.08.2013, № 1271 від
21.08.2013, № 1707 від 14.08.2013.

Також у вересні 2013 року позивачем було
віднесено до податкового кредиту суму
у розмірі 44 927,00 грн. на підставі
податкових накладних № 58378 від 30.09.2013, №
58379 від 30.09.2013, № 58380 від 30.09.2013, № 5 від
30.09.2013, № 57778 від 27.09.2013, № 57777 від 27.09.2013,
№ 6 від 26.09.2013, № 31 від 17.09.2013, № 17 від
17.09.2013, № 131 від 09.09.2013.

Суд не погоджується з твердження
відповідача щодо завищення значення
рядка 23.2 податкової декларації з
податку на додану вартість з огляду на
наступне.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, дов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України
об'єктом оподаткування податку на
додану вартість є операції платників
податку, зокрема, з постачання товарів,
послуг, місце достачання яких
розташоване на митній території
України, відповідно до ст. 186 цього
Кодексу.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
додатку.

В силу положень п. 198.6 ст. 198 ПК України
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
що не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п. 201.11 ст. 201
цього Кодексу). У разі якщо на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, які попередньо віднесені до
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг (п. 201.4 ст. 201
ПКУкраїни).

Згідно п. 201.6 ст. 201 ПК України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України
передбачено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 198. та 198.2 ст. 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у платника податку в разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання - коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

В силу п. 198.6 ПК України в разі якщо
платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Згідно з п. 200.1 - 200.3 ст. 200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з п.
200.1 цієї статті, така сума підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету у
строки, встановлені цим розділом. При
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Тобто, при отриманні у червні, серпні та
вересні 2013 року податкових накладних,
які засвідчують отримання товарів
(послуг), у позивача виникло право на
податковий кредит.

Крім того, віднесені до податкового
кредиту суми та відповідно відображені
в податковій декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2013 року у
розмірі 55 084,00 грн. підтверджені
відповідними податковими накладними,
які оформлені з дотриманням норм ПК
України та Наказу Міністерства
фінансів України від 01.11.2011 № 1379
«Про затвердження форми податкової
накладної та Порядку заповнення
податкової накладної».

Зокрема, суд звертає увагу на той факт,
що податковим органом не надано
належних посилань на порушення
позивачем норм чинного податкового
законодавства, що б слугували
підставою для винесення оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач як суб'єкти
владних повноважень не довів суду
правомірність прийнятого
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення
від 05.03.2014 № .

За наведених обставин суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11-14, 69-71, 79, 86, 94, 122,
159-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції Києво -
Святошинського району Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 05.03.2014 № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Термінал Київ»
сплачений судовий збір в сумі 182 (сто
вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду у порядку,
встановленому статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання апеляційної
скарги через Київський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Головенко О.Д.