Справа № 804/6009/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
06 серпня 2014 р. Справа № 804/6009/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОзерянської С.І. при
секретаріЖижиній К.П. за участю:
представників позивача представника
відповідача Братченко О.Ю., Руденко Е.Д.
Баранник О.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карі Україна» до
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Карі Україна»
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
просить визнати протиправним та
від 28.11.2013 року на суму штрафних
(фінансових) санкцій 5 563 684, 00 грн.,
винесене Державною податковою
інспекцією у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на підставі акту перевірки
№0140/22/01/22/37989494 від 28.10.2013 року.
В обґрунтування позову зазначено, що
Головним управлінням Міндоходів у
Хмельницькій області було проведено
фактичну перевірку господарської
одиниці ТОВ «Карі Україна»,
розташовану в м. Кам'янець -
Подільський. За результатами перевірки
податковим органом встановлено
порушення пункту 12 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме порушено
порядок ведення обліку товарних
запасів за місцем реалізації та
зберігання на загальну суму 2 781 842 грн.,
відсутні документи про походження
товару, чим порушено облік товарно -
матеріальних цінностей за місцем
реалізації. За результатами перевірки
прийняте оскаржуване податкове
від 28.11.2013 року, відповідно до якого до
ТОВ «Карі Україна» застосовано
штрафні санкції на суму 5 563 684 грн.
Позивач вважає таке податкове
повідомлення-рішення протиправним,
прийнятим не на підставі, не в межах
повноважень та не у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України та таким, що підлягає
Представники позивача в судовому
засіданні вимоги позову підтримали та
просили його задовольнити в повному
Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, просив відмовити в його
задоволенні, з підстав викладених в
запереченнях на позовну заяву, які
містяться в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали
справи,заслухавши пояснення
представників сторін, проаналізувавши
вимоги чинного законодавства, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Карі Україна»
зареєстроване 27.12.2011 року Виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради та перебуває на обліку в Державній
податковій інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.
Позивач 01.05.2012 року отримав свідоцтво
про реєстрацію платника податку на
додану вартість №200042263 та є платником
податку на додану вартість.
Основним видом діяльності ТОВ «Карі
Україна» є діяльність з роздрібної
торгівлі непродовольчими товарами у
власних господарських одиницях
(магазинах), які знаходяться у
користуванні ТОВ «Карі Україна» на
умовах оренди або суборенди.
З 16.10.2013 року по 25.10.2013 року Головним
Управлінням Міндоходів у Хмельницькій
області, на підставі наказу №298 від
09.10.2014 року було проведено фактичну
перевірку господарської одиниці
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карі Україна», а
саме магазину, розташованого за
адресою: м. Кам'янець-Подільський, вул.
Лесі Українки, 30 щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності документа, що підтверджує
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців відповідно
до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).
В ході проведення перевірки
працівниками Головного Управління
Міндоходів у Хмельницькій області
проведено зняття залишків
товарно-матеріальних цінностей, що
призначені для реалізації в магазині
«Карі» за адресою вул. Лесі Українки, 30
в м. Кам'янець - Подільський. За
результатами зняття залишків - залишок
ТМЦ в магазині «Карі» становить 2 781 842
За результатами перевірки складено акт
від 25.10.2013 року за номером бланку №000104,
зареєстрованим Державною податковою
інспекцією у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області 28.10.2014 року за №0104/22/01/22/37989494,
яким встановлено порушення пункту 12
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
При цьому податковий орган дійшов
висновку, що ТОВ «Карі Україна»
порушено порядок ведення обліку
товарних запасів за місцем реалізації
та зберігання на загальну суму 2 781 842, 00
грн., відсутні документи про походження
товару, чим порушено облік
товарно-матеріальних цінностей за
Пунктом 4.3 акту перевірки зазначено, що
для ознайомлення з матеріалами
перевірки, надання вмотивованих
пояснень та документів щодо фактів,
викладених в акті, керівнику
пропонується прибути до органу
Міндоходів за місцем реєстрації у
термін «за викликом». Серед переліку
документів, які необхідно надати для
розгляду у вказаний термін зазначені
документи про походження товару.
На підставі акту фактичної перевірки
№0140/22/01/22/37989494 від 25.10.2013 року,
податковим органом було прийнято
податкове повідомлення-рішення форми
порушення пункту 12 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» на підставі
статті 20 зазначеного Закону до ТОВ
«Карі Україна» застосовано штрафні
санкції у розмірі 5 563 684 грн.
12.12.2013 року позивачем була подана
скарга до Головного Управління
Міністерства доходів і зборів України
у Дніпропетровській області з
проханням скасувати оскаржуване
податкове повідомлення-рішення форми
«Карі Україна» застосовано штрафні
санкції. Разом зі скаргою надано
належним чином завірені копії
накладних на внутрішнє переміщення та
результати інвентаризації по магазину
за адресою м. Кам'янець - Подільський
вул. Лесі Українки, 30.
Рішенням від 10.02.2014 року Головне
Управління Міністерства доходів і
зборів України у Дніпропетровській
області залишило скаргу позивача без
задоволення, а податкове
повідомлення-рішення форми «С» №
від 28.11.2013 року - без змін.

19.02.2014 року ТОВ «Карі Україна»
звернулося зі скаргою на податкове
повідомлення-рішення форми «С» №
від 28.11.2013 року до Міністерства доходів
і зборів України, рішенням якого від
11.04.2014 року залишено скаргу позивача
без задоволення, а податкове
повідомлення-рішення форми «С» №
від 28.11.2013 року - без змін.

Підставою для прийняття оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
стало встановлене податковим органом
порушення позивачем порядку ведення
обліку товарних запасів за місцем
реалізації.

Вирішуючи питання правомірності та
обґрунтованості оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення, суд
виходить з наступного.

Пунктом 12 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні
послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг
зобов'язані вести у порядку,
встановленому законодавством, облік
товарних запасів на складах та/або
за місцем їх реалізації, здійснювати
продаж лише тих товарів, які
відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).

Отже, наведена вимога цього Закону
передбачає альтернативні форми
ведення обліку товарних запасів, а
саме: а) облік товарних запасів на
складах; б) облік товарних запасів за
місцем їх реалізації; в) облік товарних
запасів на складах та за місцем їх
реалізації та не містить імперативного
припису щодо обов'язкового обліку
товарних запасів виключно за місцем їх
реалізації, а тому позивач не
позбавлений права зберігати
відповідні документи та вести облік
товарних запасів , що підтверджують
оприбуткування товару не виключно за
місцем їх реалізації.

Відповідно до пункту 5 статті 8 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
підприємство самостійно визначає
облікову політику, обирає форму
бухгалтерського обліку, розробляє
систему і форми
внутрішньогосподарського
(управлінського) обліку, звітності і
контролю господарських операцій,
затверджує правила документообігу і
технологію обробки облікової
інформації.

Відповідно до Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 9 «Запаси»,
розроблена методологія та порядок
визнання та первісної оцінки запасів,
оцінки запасів на дату балансу та
розкриття інформації про запаси в
примітках до фінансової звітності, де
запаси - це активи, які, зокрема
утримуються для подальшого продажу за
умов звичайної господарської
діяльності. При цьому, зазначеним
Положенням безпосередньо не
регламентовано порядок організації та
обліку запасів.

Отже, питання організації
бухгалтерського обліку на
підприємстві належить до компетенції
його власника (власників) або
уповноваженого органу (посадової
особи) відповідно до законодавства та
установчих документів.

Відповідно наказу №28/02-12 від 28.02.2012 року
«Про облікову політику ТОВ «Карі
Україна» та Положення про облікову
політику ТОВ «Карі Україна», позивач,
як підприємство роздрібної торгівлі, в
своєму бухгалтерському обліку
відображає облік товару за початковими
цінами (собівартістю), під час продажу
чи іншому вибутті товарів, оцінка
здійснюється по методу ФІФО, який
базується на припущенні, що запаси
використовуються у тій послідовності,
у якій вони надходили на підприємство
(відображені у бухгалтерському обліку),
тобто запаси, які першими
відпускаються у виробництво (продаж та
інше вибуття), оцінюються за
собівартістю перших за часом
надходження запасів.

Відповідно контроль за фактичним рухом
запасів (товарів), визначених родовими
ознаками, здійснюється позивачем
шляхом відслідковування операцій з
приймання на склад та відпуску зі
складу стосовно кожної партії товару.
Відслідковування
реалізації/використання запасів
товарів здійснюється виходячи з
правила: першими
реалізовуються/використовуються ті
партії товарів, які першими поступили
на склад ( за принципом методу ФІФО в
натуральних показниках). Облік запасів
товарів ведеться з урахуванням саме
такої послідовності їх реалізації.

Листом Державного комітету України з
питань регуляторної політики та
підприємництва №16277 від 29.12.2009 року
надано роз'яснення, що до документів,
які є підставою для оприбуткування
товару, як правило належать накладні та
товарно- транспортні накладні. Такі
документи є підставою для внесення
записів до облікових бухгалтерських
реєстрів. Відсутність відповідних
первинних документів, які
підтверджують рух товарно-
матеріальних цінностей, є порушенням
установленого порядку ведення
бухгалтерського обліку.

В судовому засіданні встановлено, що
товар, який реалізується позивачем у
власних магазинах , придбавається на
підставі контракту №KR-UA/1202/22 від 22.02.2012
року з компанією Warome Limited (Гонконг) та,
після його розмитнення, доставляється
на склад позивача у м. Одесса для
зберігання та подальшого перевезення
товару у внутрішньому сполученні до
господарських одиниць (магазинів)
позивача. Тобто, після прибуття товару
на митницю, та здійснення розмитнення,
оприбуткування товару здійснювалось
на склад позивача.

Послуги складського зберігання товару
на складі в м. Одесса у 2013 році позивачу
надавалися ТОВ «Максан» на підставі
договору №26/11/12 від 26.11.2012 року про
надання логістичних послуг з
відповідального зберігання товарів.

Зі складу ТОВ «Максан» товар
відпускався та розподілявся до
магазинів позивача, де безпосередньо
здійснювалась його реалізація, в тому
числі до магазину, розташованого за
адресою: м. Кам'янець - Подільський вул.
Лесі Українки, 30, на підставі
видаткових складських ордерів,
накладних на внутрішнє переміщення,
передачу товарів, тари та товарно-
транспортних накладних, копії яких
долучено до матеріалів справи та
досліджено в судовому засіданні.

Зазначені документи разом з
вантажно-митними деклараціями є
документами, що фіксують здійснення
господарських операцій, підтверджують
та відображають факт придбання та руху
товарно - матеріальних цінностей,
вказують на ведення обліку товарних
запасів на товари вказані в акті
перевірки. Передача товарів магазину
за накладними на внутрішнє переміщення
здійснювалось матеріально
відповідальними особами.

Зазначене свідчить, що позивачем
додержані вимоги діючого
законодавства щодо обов'язку з ведення
обліку товарів, здійснення продажу тих
товарів, які відображені в такому
обліку.

Відкриті позивачем господарські
одиниці - магазини, не є окремими
структурними підрозділами, самостійно
не здійснюють закупівлю товарів,
податкової звітності не здають, а їх
діяльність направлена виключно на
реалізацію товарів позивача.

Таким чином, відсутність первинних
документів за місцем реалізації
товарів, а саме у магазині позивача, не
може свідчити про те, що підприємство у
встановленому законодавством порядку
не веде облік товарних запасів на
складах та/або за місцем їх реалізації,
а також про те, що товар не
оприбуткований у встановленому
законом порядку.

Відсутність первинних документів у
місці реалізації товарів не може
свідчити про неведення обліку товарних
запасів, оскільки Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено
обов'язок підприємства забезпечувати
належне зберігання первинних
документів і регістрів
бухгалтерського обліку протягом
встановленого строку, а відповідно до
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку первинні
документи та облікові регістри , що
пройшли обробку, бухгалтерські звіти і
баланси до передачі їх до архіву
підприємства, установи, повинні
зберігатися в бухгалтерії у
спеціальних приміщеннях або зачинених
шафах під відповідальністю осіб,
уповноважених головним бухгалтером.

Статтею 20 цього Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» встановлено, що до суб'єктів
господарювання, що здійснюють
реалізацію товарів які не обліковані
у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості не
облікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації,
але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Отже, відсутність (порушення) обліку
товарів за місцем реалізації або
зберігання в розумінні пункту 12 статті
3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» є не ведення
такого обліку взагалі, а не тимчасова
відсутність первинних документів за
місцем зберігання/реалізації товарів.

Вимога закону про проведення обліку за
місцем реалізації не забороняє
використовувати ці документи за межами
торгівлі чи зберігання за певних
обставин.

Відсутність документів під час
перевірки безпосередньо у магазині
позивача не може бути кваліфіковано як
порушення останнім вимог пункту 12
статті 3 цього Закону, адже об'єктивна
сторона цього правопорушення не
означає дії зі зберігання первинної
документації поза межами місця
торгівлі, а відтак відповідач
безпідставно посилається на
відсутність в момент перевірки таких
документів, як на безперечний факт
відсутності такого обліку.

В даному випадку, відсутність обліку
товарів за місцем реалізації
податковий орган обґрунтував
відсутністю на момент перевірки
документів про походження товару
вартістю 2 781 842 грн.

В той же час, в ході судового розгляду
справи встановлено, що облік товарних
запасів на підприємстві позивача
ведеться. Але, у зв'язку з тим, що
перевірку проведене одночасно з
проведенням перевірки Державною
податковою інспекцією у Кіровському
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області на підставі наказів №279 від 02
жовтня 2013 року та №309 від 17 жовтня 2013
року, позивач не мав можливості надати
ці документи до перевірки Головному
управлінню Міндоходів у Хмельницькій
області.

За таких обставин, враховуючи вимоги
чинного законодавства, суд вважає
податкове повідомлення - рішення форми
«С» № від 28.11.2013 року, прийняте
Державною податковою інспекцією у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області необґрунтованим, прийнятим з
порушення вимог законодавства та
таким, що підлягає скасуванню, а
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карі Україна»
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Отже, на
користь позивача з Державного бюджету
України підлягають стягнення 487, 20 грн.
сплаченого ним судового збору.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Карі
Україна» до Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
«С» № від 28.11.2013 року, винесене
Державною податковою інспекцією у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Стягнути з Державного бюджет України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карі Україна»
сплачений ним судовий збір у розмірі
487,20грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 11
серпня 2014 року

Суддя
С.І. Озерянська