Справа № 802/1211/14-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/1211/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Заброцька
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка
Ю.П.

при секретарі: Александровій К.В.

за участю представників сторін:

представника позивача - Харченко І.В.

представників відповідача - Салтикова
О.В, Гнатюка М.А., Кузьмінець В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Вінницької міжрайонної виконавчої
дирекції Вінницького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 18 червня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Епіцентр-К" до
Вінницької міжрайонної виконавчої
дирекції Вінницького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування
рішення , -

В С Т А Н О В И В :

18.04.2014 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Епіцентр-К" звернулось до Вінницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Вінницької міжрайонної виконавчої
дирекції Вінницького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування рішення.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 18.06.2014 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
18.06.2014 року та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

06.08.2014 року на адресу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
надійшла заява із запереченнями на
апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представники
відповідача підтримали доводи
апеляційної скарги, представник
позивача, в свою чергу, заперечив проти
апеляційної скарги та просив залишити
рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, у
період з 13.02.2014 року по 14.03.2014 рік
працівниками Вінницької міжрайонної
виконавчої дирекції Вінницького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, проведена
планова перевірка ТОВ "Епіцентр К" з
питань правильності використання,
повноти та своєчасності повернення
страхових коштів Фонду, правомірності
витрачання сум вартості наданих
соціальних послуг за період з 01.07.2012
року по 31.12.2013 рік. За результатами
перевірки оформлено акт від 14.03.2014 року,
в якому зафіксовано порушення
позивачем пункту 3 частини 2 статті 27, п.
1 статті 38, частини 1 статті 51, статті 53
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
внаслідок чого неправомірно
використано кошти ФССзТВП в сумі 7675,73, а
саме: по оплаті листків тимчасової
непрацездатності - 7579,85 грн., по
новорічних подарунках - 95,88 грн.

Позивачем підписано акт із
зауваженнями, в результаті розгляду
яких відповідачем прийнято рішення про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою непрацездатності
№37 від 03.04.2014 р. на суму 11530,60 грн.

На думку позивача вище вказане рішення
є протиправним та порушує його законні
права та охоронювані інтереси, що стало
причиною звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
прийшов до висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Згідно з матеріалами справи, підставою
для висновку про порушення позивачем
законодавства стали пільгові виплати
працівниці ОСОБА_6, зокрема, позивачем
оформлено та оплачено листок
непрацездатності, відповідно до якого
безпідставно надано відпустку у
зв'язку з вагітністю та пологами
відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" на
180 календарних днів. Оскільки на думку
відповідача ОСОБА_6 не проживає
постійно на забруднених територіях та
не може користувати ся пільгами для
жінок віднесеним до 1-4 категорій осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
допомога по вагітності та пологах
застрахованій особі виплачується за
весь період відпустки у зв'язку з
вагітністю та пологами, тривалість
якої становить 70 календарних днів до
пологів і 56 (у разі ускладнених пологів
або народження двох чи більше дітей -
70) календарних днів після пологів.
Жінкам, віднесеним до 1-4 категорій
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, допомога
по вагітності та пологах виплачується
за 180 календарних днів зазначеної
відпустки (90 - до пологів та 90 - після
пологів). Розмір зазначеної допомоги
обчислюється сумарно та надається
застрахованій особі в повному обсязі
незалежно від кількості днів
відпустки, фактично використаних до
пологів.

Відповідно до статті 39 зазначеного
Закону, допомога по вагітності та
пологах надається застрахованій особі
у розмірі 100 відсотків середньої
заробітної плати (доходу), обчисленої
відповідно до статті 53 цього Закону, і
не залежить від страхового стажу.

Статтею 9 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" встановлено, що особами,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є, в тому
числі, потерпілі від Чорнобильської
катастрофи - громадяни, включаючи
дітей, які зазнали впливу
радіоактивного опромінення внаслідок
Чорнобильської катастрофи ( пункт 2 ).

Згідно пункту 4 статті 14 вищевказаного
Закону особи, які постійно проживають
або постійно працюють чи постійно
навчаються на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, за умови, що вони за станом на
1 січня 1993 року прожили або
відпрацювали чи постійно навчалися у
цій зоні не менше чотирьох років,
відносяться до IV категорії.

Відповідно до ст. 15 зазначеного Закону,
підставою для визначення статусу
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи, які проживають або
працюють на забруднених територіях, є
довідка про період проживання, роботи
на цих територіях.

Судом встановлено, що 26.05.2011 року ОСОБА_6
видано посвідчення громадянина, яка
постійно проживає або постійно працює
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю ( категорія
4 ) Серії НОМЕР_1.

Згідно даних паспорта громадянина
України, місце проживання гр. ОСОБА_6
зареєстровано за адресою : АДРЕСА_3.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
особа має право на пільги передбачені
ч. 1 ст. 38 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" за
умови, що особа віднесена до 1-4
категорій осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому, в матеріалах справи на
аркушах 20,62,99 знаходяться довідки
Крищинецької сільської ради №674 від
20.11.2013 року, №307 від 05.04.2014 року, №54 від
13.06.2014 року, які не містять однозначної
інформації про те, чи проживала ОСОБА_6
протягом 2013 року в АДРЕСА_3, що
унеможливлює з впевненністю
встановити факт постійного проживання
особи під час вагітності.

Крім того, згідно із записами в
особовій картці працівника ТОВ
"Епіцентр - К" місцем фактичного
проживання ОСОБА_6 вказала АДРЕСА_1.

Також, про не проживання ОСОБА_6 на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю свідчить
те, що експертною перевіркою медичної
документації по ОСОБА_6 у Вінницькому
міському клінічному пологовому
будинку № 1 встановлено, що згідно
індивідуальної карти вагітної і
породіллі № 1442/822 ОСОБА_6 взята на облік
у жіночій консультації ВМКПБ № 1, так як
постійно проживає з чоловіком за
адресою АДРЕСА_1.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_6
регулярно відвідувала вище вказану
жіночу консультацію, про що свідчать
записи про проведення огляду вагітної
(щоденники).

Окрім цього, факт проживання гр. ОСОБА_6
не за місцем прописки підтверджує те,
що вона постійно працювала в ТОВ
"Епіцентр - К" на посаді менеджера з
персоналу відділу по роботі з
персоналом, що знаходиться вул.
Хмельницьке шосе, 1а, с.
Зарванці,Вінницького р-ну,
територіальне розміщення якого
ставить під сумнів можливість
щоденного проїзду з місця прописки до
місця роботи.

Таким чином, ОСОБА_6 віднесена до 4-ої
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
однак обов'язковою умовою для
наявності в неї права на передбачені
законодавством пільги, є постійне
фактичне проживання або постійна
робота на території зони посиленого
радіоекологічного контролю.

До того ж ТОВ"Епіцентр-К" не відображено
пільгової суми допомоги по вагітності
і пологах ОСОБА_6, як постраждалій
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС, у Звіті по коштах
загальнообов"язкового державного
соціального страхування у зв"язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням за
2013 рік. Тобто сам страхувальник
"Епіцентр-К" не відносить застраховану
особу ОСОБА_6 до осіб, постраждалих
внаслідок аварії на ЧАЕС та не вказує
на це при заповненні другого розділу
зворотного боку листа
непрацездатності серія АВЯ №078942.

Згідно з матеріалами справи суд
приходить до висновку про те, що ОСОБА_6
не проживала постійно та не працювала
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, що
свідчить про безпідставність позовних
вимог та правомірність дій
відповідача.

Крім того, ТОВ "Епіцентр-К" в
запереченнях на акт перевірки та в
позові про скасування рішення №37 від
03.04.2014 року оскаржує лише неприйняття
Фондом до зарахування оплати частини
листка непрацездатності ОСОБА_6 за 40
календарних днів на суму 6071грн.20коп.,
однак просить суд скасувати все
рішення про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов"язкове державне
соціальне страхування у зв"язку з
тимчасовою втратою працездатності на
загальну суму 11530грн.60коп.

Однак ТОВ "Епіцентр-К" не навів жодних
доказів протиправності рішення Фонду
в частині віднесення до складу
неправомірно витрачених сум страхових
коштів та суми нарахованої фінансової
санкції на неправомірно витрачену суму
страхових коштів по оплаті листків
непрацездатності інших осіб.

Взв"язку з цим суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
безпідставність вказаних вимог.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що відповідач діяв
на підставі та в межах закону.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та зібраним
по справі доказам, не правильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглянув справу.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п.
4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції
вирішив скасувати її та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог, з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Вінницької
міжрайонної виконавчої дирекції
Вінницького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
задовольнити повністю .

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року, - скасувати .

Винести нову постанову, якою у
задоволенні позову ТОВ "Епіцентр-К" -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.