Справа № 806/2416/14
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"25" вересня 2014 р.
Справа № 806/2416/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю сторін:

представника позивача Рудика В.Р.

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Житомирській області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "16" червня
2014 р. у справі за позовом Прокурора
Ружинського району Житомирської
області до Головного управління
Держземагенства у Житомирській
області третя особа ОСОБА_5 про
скасування наказу ,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2014 року Прокурор Ружинського
району звернувся до Житомирського
окружного адміністративного суду з
вказаним позовом, в якому просив
скасувати наказ начальника Головного
управління Держземагентства у
Житомирській області від 18.12.2013 року №
ЖТ/:04:000/00001342, яким надано ОСОБА_5
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства
розміром 0,6 га, розташованої на
території Ружинського району за межами
населених пунктів Чорнорудської
сільської ради.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
ОСОБА_5 вже використала своє право на
безоплатну приватизацію земельної
ділянки для ведення селянського
господарства.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року адміністративний позов
задоволено повністю та скасовано наказ
Головного управління Держземагентства
у Житомирській області №
ЖТ/:04:000/00001342 від 18.12.2013 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
Головне управління Держземагентства у
Житомирській області звернулося до
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати вищевказану
постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі. В апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши законність та
обгрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що наказом
Головного управління Держземагенства
в Житомирській області №
ЖТ/:04:000/00001342 від 18.12.2013 року надано
ОСОБА_5 дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства
розміром 0,6 га, розташованої на
території Ружинського району за межами
населених пунктів Чорнорудської
сільської ради (а.с.8).

Розпорядженням Ружинської районної
державної адміністрації № 679 від 23.12.2009
року ОСОБА_5 вже було передано у
власність земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,9886 га на території Жовтневої
сільської ради (а.с.13-15).

На підставі вищевказаного
розпорядження Ружинської районної
державної адміністрації ОСОБА_5
виготовлено державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,9886 га. серії ЯМ № 239843 (а.с.10).

Відповідно ст.116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону. Набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться у разі: а)
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян; б)
одержання земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
встановлений ст.118 ЗК України.
Відповідно вказаної норми закону
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та документи,
що підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
оедення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної,
інше.

Згідно пункту 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно ч.4 ст.116 Земельного кодексу
України передача земельних ділянок
безоплатно у власність громадян у
межах норм, визначених цим Кодексом,
провадиться один раз по кожному виду
використання.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
норми колегія суддів зазначає, що право
на отримання земельної ділянки у
власність земельним законодавством
встановлена лише один раз по кожному
виду цільового використання,
передбаченого ст.121 Земельного кодексу
України. При цьому, одноразовість
отримання земельної ділянки у
власність означає, що особа, котра
скористалася своїм правом і отримала у
власність земельну ділянку меншу від
граничної площі, передбаченої ст.121 ЗК
України, не має правових підстав для
отримання у власність земельну ділянку
цього цільового призначення вдруге,
навіть площею, що складає різницю між
гранично можливою та раніше отриманою
у власність.

Посилання апелянта на частину 6 статті 5
Закону України "Про особисте селянське
господарство", згідно якої громадяни
України, які реалізували своє право на
безоплатну приватизацію земельної
ділянки для ведення особистого
підсобного господарства в розмірі
менше 2,0 гектара, мають право на
збільшення земельної ділянки в межах
норм, установлених статтею 121
Земельного кодексу України для ведення
особистого селянського господарства
безпідставні та не ґрунтуються на
нормах земельного законодавства,
діючого на час спірних правовідносин.
Оскільки наведена законодавча норма
передбачає отримання земельної
ділянки для ведення особистого
підсобного господарства за Земельним
кодексом України від 18 грудня 1990 року №
561-XI, який втратив чинність з 1 січня 2002
року згідно із Земельним кодексом
України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III,
тобто має місце отримання земельної
ділянки для вказаних цілей до 01.01.2002 р. у
розмірах менших 2 га. В даній справі
спірні правовідносини щодо надання
вдруге безоплатно земельних ділянок у
власність для ведення особистого
селянського господарства виникли у 2013
р., тому ч.6 ст.5 Закону України "Про
особисте селянське господарство" не
підлягає застосуванню до даних спірних
правовідносин.

Отримавши безоплатно у власність
земельну ділянку із земель державної
власності для ведення особистого
селянського господарства у межах норм
безоплатної приватизації, визначених
статтею 121 Земельного кодексу України
ОСОБА_5 реалізувала своє право на
безоплатну приватизацію земельної
ділянки по даному цільовому
призначенню.

Зважаючи на вищевикладене суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що наказ Головного управління
Держземагентства у Житомирській
області від 18.12.2013 року
№ЖТ/:04:000/00001342 є протиправним і
підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких грунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в
повній мірі довів ті обставини, на яких
грунтуються його позовні вимоги, в той
час як відповідачем правомірність
наказу від 18.12.2013 року №
ЖТ/:04:000/00001342 не доказана.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Житомирській області залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "16" червня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "25" вересня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Прокурор
Ружинського району Житомирської
області вул.
Бірюкова,12,смт.Ружин,Житомирська
область,13600

3- відповідачу/відповідачам: Головне
управління Держземагенства у
Житомирській області вул.
Довженка,45,м.Житомир,10002

4-третій особі: ОСОБА_5 - АДРЕСА_1