Справа № 804/5243/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р. Справа № 804/5243/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Промислової компанії
«Лідер» про стягнення заборгованості у
сумі 97256,19 грн.,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю Промислової компанії
«Лідер» про стягнення заборгованості у
сумі 97256,19 грн..

В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що сума податкового боргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю Промислової компанії
«ЛІДЕР» у розмірі 97256,19 грн. утворилася
внаслідок несплати підприємством
позивача самостійно визначеного
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 29867,21 грн., у
зв'язку з несплатою самостійно
визначеного податкового зобов'язання з
орендної плати за користування
земельною ділянкою в сумі 61218,72 грн., та
у зв'язку із несплатою земельного
податку у розмірі 6170,26 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 14.04.2014
відкрито провадження по справі №
804/5243/14 та призначено її до розгляду у
судовому засіданні на 13.05.2014.

Представник позивача, належним чином
повідомлений судом про дату, час та
місце розгляду справи, у судове
засідання 13.05.2014 не з'явився. До суду
надійшло клопотання позивача від 13.05.2014
(вх. № 28762/14) про розгляд справи за
відсутністю повноважного представника
позивача у справі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення повноважному представнику
відповідача кореспонденції суду, яке
міститься в матеріалах справи. Будь-які
заяви, клопотання від відповідача до
суду не надходили.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України ( далі - КАС України), особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, Товариство з обмеженою
відповідальністю Промислова компанія
«Лідер» (далі - ТОВ ПК «Лідер») () зареєстроване як юридична
особа Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 18.03.1999,
що підтверджується Спеціальним
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 16.04.2014 №18544011,
зробленим судом, та перебуває на
податковому обліку в Державній
податковій інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
передбачено обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно п.п. 36.1., п.п. 36.2. ст. 36 ПК України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором.

Пунктами 54.1, 54.5, ст. 54 ПК України
передбачено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою. Якщо згідно з
нормами цієї статті сума грошового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно облікових
даних Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відповідач має податковий борг
перед бюджетом з податку на додану
вартість у розмірі 29867,21 грн.

Податковий борг ТОВ ПК «Лідер» виник
внаслідок часткової несплати
самостійно визначених сум податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, зазначених в податкових
деклараціях, за наступні періоди:

- у податковій декларації з ПДВ від
20.05.2013 № , сума грошового
зобов'язання з ПДВ визначена у розмірі
31281,00 грн.;

- у податковій декларації з ПДВ від
20.06.2013 № , сума грошового
зобов'язання визначена у розмірі 22089,00
грн.;

- у податковій декларації з ПДВ від
19.07.2013 № , сума грошового
зобов'язання з ПДВ визначена у розмірі
19947,00 грн.;

- у податковій декларації з ПДВ від
15.08.2013 № , сума грошового
зобов'язання з ПДВ визначена у розмірі
21204,00 грн.

Оскільки самостійно визначені грошові
зобов'язання з ПДВ за вищезазначені
періоди по вказаним деклараціям
відповідачем були оплачені частково,
непогашеною залишилася сума у розмірі
29867,21 грн.

Крім того, ТОВ ПК «ЛІДЕР» має
заборгованість перед бюджетом із плати
за землю у розмірі 67388,98 грн.: 6170,26 грн.
(земельний податок) та 61218,72 грн.
(орендна плата).

Заборгованість із сплати орендної
плати утворилася, у зв'язку із
частковою несплатою відповідачем
самостійно визначених податкових
зобов'язань у деклараціях з орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності: від 15.02.2012 №
, від 20.02.2013 № . Станом на
момент звернення до суду непогашеною
залишається заборгованість з плати за
землю у розмірі 61218,72 грн..

Також відповідачем було подано
податкову декларацію із земельного
податку від 20.02.2013 № , по якій
несплаченою станом на момент звернення
до суду залишилася сума у розмірі 6170,26
грн..

У відповідності до пп. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 ПК
України до переліку загальнодержавних
податки та зборів належить плата за
землю.

Згідно ст. 269 ПК України платниками
податку є: зокрема власники земельних
ділянок, земельних часток (паїв);
землекористувачі.

Статтею 270 ПК України встановлено, що
об'єктами оподаткування є: земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні; земельні частки (паї),
які перебувають у власності.

Відповідно до пунктів 288.1., 288.2, 288.3 ст. 288
ПК України підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку є
договір оренди такої земельної
ділянки. Платником орендної плати є
орендар земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду.

Відповідно п. 287.3. ст. 287 ПК України
податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками,
визначене власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Пунктом 286.2. ст. 286 ПК України, платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України, не
підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

В порушення вищевказаних норм
Податкового кодексу України, ТОВ ПК
«Лідер» у встановлені строки не
сплатило самостійно визначене грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість та з орендної плати за землю і
земельного податку.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в порядку оскарження, але не
сплачене у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня на суму такого
податкового зобов'язання.

В контексті вищенаведених правових
норм, грошове зобов'язання відповідача
у сумі 97256,19 грн. вважається податковим
боргом.

Відповідно до ст. 59 ПК України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У зв'язку із наявністю у ТОВ ПК «Лідер»
податкового боргу у попередніх
періодах в порядку ст. 59 ПК України
позивачем була сформована та
направлена відповідачу податкова
вимога від 04.01.2013 № 1 на суму 21199,35 грн.,
яка була отримана посадовою особою -
заступником головного бухгалтера ТОВ
ПК «ЛІДЕР» 13.02.2013, що підтверджується
підписом останньої на корінці вимоги.

Як передбачено положеннями п. 59.5. ст.59
ПК України, у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

З наведеного вбачається, що Державною
податковою інспекцією у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, вжиті усі заходи для
забезпечення сплати відповідачем
податкових зобов'язань, однак
добровільного погашення останнім
податкового боргу не відбулося.

Пунктом 87.2 ст. 87 ПК України визначено,
що джерелами погашення податкового
боргу платника податків є будь-яке
майно такого платника з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно пунктів 95.1., 95.2. ст. 95 ПК України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги. Стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.4 ст. 95 ПК України
контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Порядок стягнення готівки, яка
належить платникові податків, у
рахунок погашення його податкового
боргу, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1244 від
29.12.2010.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
відповідними доказами та підлягають
задоволенню.

Враховуючи наведене та беручи до уваги,
що відповідач заперечень проти позову
та доказів про сплату податкового
боргу в розмірі 97256,19 грн. не надав, суд
приходить до висновку, що вимога
позивача про стягнення коштів з ТОВ ПК
«Лідер» є обґрунтованою, відповідає
дійсним обставинам та матеріалам
справи, у тому підлягає задоволенню
судом.

Судові витрати, відповідно до частини 4
статті 94 КАС України, не стягуються.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 122, 128, 158-163, 167, 186, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Промислової компанії
«Лідер» про стягнення заборгованості у
сумі 97256,19 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з
обмеженою відповідальністю
Промислової компанії «Лідер» (, 49000, м. Дніпропетровськ,
вул. Червона, буд. 14) на користь
державного бюджету заборгованість з
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності в
сумі 61218 (шістдесят одна тисяча двісті
вісімнадцять) грн. 72 коп., на р/р №
0004 в ГУДКУ в Дніпропетровській
області, МФО 805012, код бюджетної
класифікації 13050200.

Стягнути з рахунків Товариства з
обмеженою відповідальністю
Промислової компанії «Лідер» (, 49000, м. Дніпропетровськ,
вул. Червона, буд. 14) на користь
державного бюджету заборгованість із
земельного податку з юридичних осіб в
сумі 6170 (шість тисяч сто сімдесят) грн. 26
коп. на р/р № 0004 в ГУДКУ в
Дніпропетровській області, МФО 805012, код
бюджетної класифікації 13050100.

Стягнути з рахунків Товариства з
обмеженою відповідальністю
Промислової компанії «Лідер» (, 49000, м. Дніпропетровськ,
вул. Червона, буд. 14) на користь
державного бюджету заборгованість з
податку на додану вартість в сумі 29867
(двадцять дев'ять тисяч вісімсот
шістдесят сім) грн. 21 коп. на р/р №
0004 в ГУДКУ в Дніпропетровській
області, МФО 805012, код бюджетної
класифікації 14010100.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В.
Царікова