Справа № 806/7998/13-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"11" вересня 2014 р.
Справа № 806/7998/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
інспекції сільського господарства в
Житомирській області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "01" квітня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Державної інспекції сільського
господарства в Житомирській області
про визнання дій
незаконними,скасування припису ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з адміністративним
позовом до Житомирського окружного
адміністративного суду про визнання
незаконними дій Державної інспекції
сільського господарства в
Житомирській області по проведенню
перевірки 01.01.2013 р. щодо дотримання ним
вимог земельного законодавства та
скасування припису від 01.10.2013 р. № 191/29,
який був винесений на підставі
перевірки.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 01.04.2014 р.
позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Державної
інспекції сільського господарства в
Житомирській області щодо проведення
01.10.2013 р. перевірки дотримання вимог
земельного законодавства ОСОБА_3.

Скасовано припис Державної інспекції
сільського господарства в
Житомирській області від 01.10.2013 р. №
191/29.

Не погоджуючись із цим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову - про відмову у
задоволенні позову. В апеляційній
скарзі посилається на порушення судом
норм матеріального, процесуального
права та неповне з'ясування обставин
справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст.195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ст.200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Правильне по суті судове рішення не
може бути скасоване з одних лише
формальних міркувань.

Як слідує з матеріалів справи,
інспекторами Державної інспекції
сільського господарства в
Житомирській області відповідно до
вимог ч.1 ст.5, ст.6, 10 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель", ч.1 ст.19 Закону України
"Про охорону земель", п. 4 та 5 Положення
про Державну інспекцію сільського
господарства України від 13.04.2011 р. № 459,
проведена позапланова перевірка з
питання дотримання вимог земельного
законодавства ОСОБА_3 при використанні
земельних ділянок на території
Буківської сільської ради
Житомирського району, Тетерівський
масив, садове товариство "Хімік"
відповідно до звернення громадянина
ОСОБА_4

Під час перевірки встановлено, що
позивач на території Буківської
сільської ради Житомирського району за
межами населеного пункту с.Буки,
Тетерівський масив, в садовому
товаристві "Хімік" використовує
земельні ділянки для ведення
садівництва площею 0,12 га відповідно до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку виданого на підставі
рішення виконкому Буківської
сільської ради від 18.11.1999 за № 19 та для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,12 га відповідно
до Державного акту на право власності
на земельну ділянку, виданого на
підставі розпорядження Житомирської
районної державної адміністрації від
22.01.2010 № 52.

В ході проведеної перевірки також
встановлено, що ОСОБА_3
використовується прилегла земельна
ділянка із земель запасу сільської
ради площею 0,02 га на підставі
розпорядження Житомирської районної
державної адміністрації № 621 від 16.06.2010
р. На момент перевірки документи, що
посвідчують право власності або право
користування на вказану земельну
ділянку за ОСОБА_3 не зареєстровано у
встановленому законодавством порядку,
що є порушенням ст.ст.125-126 Земельного
кодексу України.

Крім того, ОСОБА_3 використовує
прилеглу земельну ділянку із земель
запасу сільської ради площею 0,0269 га. На
момент перевірки право використання
вищевказаної земельної ділянки у
ОСОБА_3 не зареєстроване. Рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про передачу
даної земельної ділянки у власність
або надання у користування (оренду)
громадянину ОСОБА_3 чи іншого вчинення
правочину щодо даної земельної ділянки
також відсутні, що в свою чергу
відповідно до ст.1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" свідчить про факт
самовільного зайняття земельної
ділянки площею 0,0269 га.

За результатами перевірки складено акт
від 01 жовтня 2013 року № 255/29 (а.с.4).

На підставі вказаного акту
відповідачем видано припис № 191/29 від 01
жовтня 2013 року (а.с.5) про усунення
ОСОБА_3 порушення вимог земельного
законодавства.

Як вірно зазначив суд першої інстанції,
спірні правовідносини між сторонами по
даній справі регулюються вимогами
Закону України "Про державний контроль
за використанням та охороною земель"
від 19.06.2003 № 963-ІV, із змінами і
доповненнями (далі - Закон), що були
чинними на день виникнення спірних
правовідносин.

Крім того, відповідно до ст.ст.187, 188
Земельного кодексу України контроль за
використанням та охороною земель
полягає в забезпеченні додержання
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями і громадянами
земельного законодавства України.

Державний контроль за використанням та
охороною земель здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
здійснення державного нагляду
(контролю) в агропромисловому
комплексі, а за додержанням вимог
законодавства про охорону земель -
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів. Порядок здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель встановлюється
законом.

В розумінні вимог п.1. та п.4. Положення
про державну інспекцію сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого Наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 23.12.2011 № 770,
відповідач є територіальним органом
Державної інспекції сільського
господарства України та їй
підпорядковується. Він наділений
повноваженнями на здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності відповідно
до положень Закону, в тому числі у
частині дотримання земельного
законодавства, використання та охорони
земель усіх категорій та форм
власності.

Судом вірно встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_3 є власником земельної ділянки
площею 0,12 га, розташованої у АДРЕСА_2,
цільове призначення земельної ділянки
- для ведення садівництва, та земельної
ділянки площею 0,12 га, розташованої на
території Буківської сільської ради
Житомирського району, цільове
призначення якої - для ведення
особистого селянського господарства
(а.с.6, 10).

Також судом обґрунтовано вказано на те,
що використання земельної ділянки
площею 0.02 га. не є самовільним в
розумінні ст.1 Закону, оскільки
розпорядженням голови Житомирської
районної державної адміністрації від
16.06.2010 р. № 621 ОСОБА_3 надано земельну
ділянку площею 0,02 га в оренду терміном
на 10 років для ведення садівництва в
садовому товаристві "Хімік" в масиві
"Тетерівський" на території Буківської
сільської ради, шляхом укладання
договору оренди землі (а.с.7).

Зазначене розпорядження на час
розгляду справи було чинним і ніким не
скасоване, а матеріали справи
засвідчують, що 11.10.2012 р. між ОСОБА_3 та
ТОВ "УКР-ЗЕМ-РЕСУРС" укладено договір на
розроблення технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право оренди на
земельну ділянку (а.с.8), тобто позивачем
вжито заходів до отримання документів,
що посвідчують право власності на
вказану вище земельну ділянку площею
0,02 га.

Щодо встановлення перевіряючими факту
використання позивачем прилеглої
земельної ділянки із земель запасу
сільської ради площею 0,0269 га, то суд
вірно вказав, що наведений в акті
перевірки план-схема місця
розташування земельної ділянки ОСОБА_3
не може бути прийнята судом до уваги,
оскільки не має схематичного абрису чи
викопіювання з картографічних
матеріалів планів земельної ділянки з
прив'язкою до місцевості та
зазначенням суміжних
землекористувачів, на ній не вказано ні
загальної площі земельної ділянки, ні
площі, на якій виявлено порушення
(а.с.4зворот).

Не може бути належним доказом цього
факту і кадастровий план, на якому
зображені земельні ділянки ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, оскільки перевірка
відповідачем проводилася 01.10.2013 р., а
Кадастровий план земельної ділянки був
складений 09.07.2013 р. (а.с.34).

Акт обстеження земельної ділянки був
складений вже після винесення
оскаржуваного припису - 21.11.2013 р., при
цьому він не містить будь-якого
плану-схеми земельної ділянки. Також
він не містить посилань про на те, що
його невід'ємною частиною є
кадастровий план від 09.07.2013 р. (а.с.33-34).

Інших доказів, які підтверджують факт
самовільного зайняття земельної
ділянки ОСОБА_3 на момент проведення
перевірки та на момент винесення
припису від 01.10.2013 відповідачем не
надано.

Крім того, суд обґрунтовано взяв до
уваги доводи ОСОБА_3 про незалучення
його до проведення перевірки.

Як видно з акту перевірки ОСОБА_3 був
присутній на перевірці, однак його
особистий підпис в акті відсутній,
запису про відмову ОСОБА_3 від підпису
перевіряючими не вчинено.

Обґрунтованих доказів, які б
засвідчували неможливість залучення
до перевірки позивача, відповідачем не
надано.

При цьому абз.6 ст.10 Закону інспекторам
надано право викликати громадян, у тому
числі посадових осіб, для одержання від
них усних або письмових пояснень з
питань, пов'язаних з порушенням
земельного законодавства України.

Матеріалами справи засвідчено, що
позивач до інспекції не викликався,
права надавати пояснення йому
забезпечено не було. З огляду на це,
колегія суддів погоджується, що при
таких обставинах дії по проведенню
перевірки відповідачем вчинені
необґрунтовано; недобросовісно;
нерозсудливо; без використання наданих
повноважень з метою, з якою вони надані;
без урахування права особи на участь у
прийнятті рішення (тобто з порушенням
ст.2 КАС України).

Що стосується вимоги про скасування
оскаржуваного припису, то колегія
суддів також погоджується з висновками
суду першої інстанції.

На відміну від Порядку планування та
здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства, який не
регулює порядок правовідносин
позивача, який не є суб'єктом
господарювання, з відповідачем,
процедура оформлення, вручення
(надсилання) приписів керівникам
юридичних осіб та фізичним особам (у
тому числі керівникам суб'єктів
господарювання та фізичним особам -
підприємцям), які вчинили порушення
земельного законодавства щодо
використання та охорони земель усіх
категорій та форм власності (далі -
порушення земельного законодавства),
реєстрації приписів, здійснення
контролю за виконанням приписів
визначена Порядком оформлення,
вручення (надсилання) приписів у разі
виявлення порушень земельного
законодавства, затверджений Наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України 19.02.2013 N 104.

Пунктом 2.1. даного Порядку передбачено,
що з метою припинення порушення
земельного законодавства та усунення
його наслідків державний інспектор
вручає (надсилає) особі, яка його
здійснила, чи особі, яка є
відповідальною за дотримання вимог
земельного законодавства, припис за
формою, наведеною у додатку 1 до цього
Порядку.

В порушення вимог Порядку в
оскаржуваному приписі відповідачем не
вказано суть виявленого порушення,
заходи та додаткові заходи, які
необхідно здійснити для усунення
порушень земельного законодавства,
строк їх виконання по кожному із
заходів (а.с.5 зв.), як того вимагає
типова форма припису.

На думку колегії суддів вказівка щодо
вжиття тих чи інших заходів має бути
вичерпною та зрозумілою. Неприпустимо
давати таку вказівку у загальній формі,
як це зроблено відповідачем у даному
випадку. Винесений відповідачем припис
колегія суддів вважає таким, що
виконати не можливо.

Оскільки, постанову від 01.04.2014 р.
Житомирським окружним судом
Житомирської області винесено
відповідно до позовних вимог з
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і суд дав правильну оцінку обставинам
справи, то колегія суддів апеляційної
інстанції не знаходить підстав для
зміни чи скасування рішення суду
першої інстанції у справі.

Доводи апеляційної скарги цих
висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної інспекції
сільського господарства в
Житомирській області залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "01" квітня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Б.С. Моніч

судді: (підпис)
І.Ф.Бондарчук

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "16" вересня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,10001

3- відповідачу/відповідачам: Державна
інспекція сільського господарства в
Житомирській області майдан
С.П.Корольова,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,