Справа № 814/1268/13-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 р. Справа № 814/1268/13-а

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції:
Лісовська Н. В. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Кравченко К.В.,

- Жука С.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Миколаївської митниці на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Миколаївської митниці Міндоходів
України про скасування податкових
повідомлень-рішень від 06.03.2013 року № 11,
12, 13,

В С Т А Н О В И Л А :

22.03.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду
першої інстанції з адміністративним
позовом до Миколаївської митниці
Міндоходів України про скасування
податкових повідомлень-рішень:

-№ 11 від 06.03.2013 року, яким позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем: мито на
транспортні засоби та шини до них, що
ввозяться на територію України
фізичними особами всього в сумі 66 310,43
грн. (за основним платежем - 53 048,34 грн.
та за штрафними санкціями - 13 262,09 грн.);

- № 12 від 06.03.2013 року, яким позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання з акцизного податку з
транспортних засобів, ввезених на
територію України фізичними особами
всього в сумі 212 402,69 грн. (за основним
платежем - 169 922,15 грн. та за штрафними
санкціями - 42 480,54 грн.);

- № 13 від 06.03.2013 року, яким позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість з товарів, ввезених на
територію України фізичними особами
всього в сумі 188 363,46 грн. (за основним
платежем - 150 690,77 грн. та за штрафними
санкціями - 37 672,69 грн.).

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26.11.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 04.06.2014 року
Миколаївська митниця Міндоходів
України подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, у зв'язку з чим ставиться
питання про скасування постанови
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26.11.2013 року
та постановлення нової, якою відмовити
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть учать у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
02.12.2010 року ОСОБА_2 звернувся до
Миколаївської митниці із заявою про
здійснення митного оформлення
належного йому автомобіля марки «LEXUS LS
600 HL», 2008 року випуску в пільговому
режимі.

За результатами розгляду поданої заяви
Миколаївською митницею було
відмовлено у митному оформленні
зазначеного вище автомобіля в
пільговому режимі.

ОСОБА_2 були оскаржені в судовому
порядку вказані дії Миколаївської
митниці.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 08.04.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
окружного адміністративного суду від
27.07.2011 року, було задоволено
адміністративний позов ОСОБА_2 та
зобов'язано Миколаївську митницю
здійснити митне оформлення належного
ОСОБА_2 автомобіля з наданням пільг в
оподаткуванні згідно зі ст. 8 Закону
України «Про порядок ввезення
(пересилання) в Україну, митного
оформлення й оподаткування особистих
речей, товарів та транспортних засобів,
що ввозяться (пересилаються)
громадянами на митну територію
України» (а.с. 52-56, 60-64).

В свою чергу, постановою Вищого
адміністративного суду України від
27.09.2012 року зазначені рішення судів
першої та апеляційної інстанції були
скасовані, а у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 - відмовлено (а.с. 57-59).

В подальшому, 18.02.2013 року, на підставі
доповідної записки т.в.о. начальника
відділу правового забезпечення від
29.01.2013 року № 07-34/5, співробітниками
Миколаївської митниці було проведено
документальну невиїзну перевірку
застосування пільг в оподаткуванні
товарів, які ввезені на митну територію
України громадянином України ОСОБА_2 у
режимі імпорт за ВМД від 09.08.2011 року №
504000009/2011/003807, за результатами якої
складено акт (а.с. 9-12).

В акті перевірки Миколаївська митниця
зазначила, що 04.08.2011 року громадянином
ОСОБА_2 було подано вантажну митну
декларацію з метою митного оформлення
та випуску у вільний обіг на митній
території України транспортного
засобу із застосуванням пільг
встановлених статтею 8 Закону «Про
порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
і транспортних засобів, що ввозяться
«пересилаються) громадянами на митну
територію України».

В якості підстави щодо декларування
товару визначено постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 08.04.2011 року
по справі № 2-а-1818/11/1470 (код документа 9504
графи 44); ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27.07.2011 року
із визначенням сум податкового
зобов'язання на день митного
оформлення у графі 47 по миту (код
податку 121) , по податку на додану
вартість (код под 128), з акцизного збору
(код податку 185).

Нараховано наступні платежі, спосіб
яких визначено 06 - умовна сплата: мито -
основа нарахування - 530483,36 грн., сума -
53048,34 грн., податок на додану вартість -
основа нарахування - 753453,85 грн., сума -
150690,77 грн., акцизний збір - основа
нарахування 4969 см 3 , сума - 169922,15 грн.

Загальна сума митних платежів склала 373
661,26 грн.

У висновку акта перевірки Миколаївська
митниця зазначила, що перевіркою
визначено загальну суму податкового
зобов'язання на день митного
оформлення вантажної митної
декларації, а саме - на 09.08.2011 року по
таким видам податків, як: мито (53048,34
грн.), податок на додану вартість (150690,77
грн.), акцизний збір (169922,15 грн.) на
загальну суму 373 661,26 грн.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61.1 Податкового
кодексу України (чинного на час
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень) податковий
контроль - система заходів, що
вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль у частині
здійснення заходів, що вживаються
митними органами з метою перевірки
правильності нарахування, повноти і
своєчасності сплати податків і зборів,
є складовою частиною митного контролю.

Ст. 4 Митного кодексу України визначено,
що митний контроль - сукупність
заходів, що здійснюються митними
органами в межах своїх повноважень з
метою забезпечення додержання норм
цього Кодексу, законів та інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи, міжнародних
договорів України, укладених у
встановленому законом порядку.

П.п. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу
України митні органи є контролюючими
органами щодо мита, акцизного податку,
податку на додану вартість, інших
податків, які відповідно до
податкового законодавства
справляються у разі ввезення
(пересилання) товарів і предметів на
митну територію України або територію
вільної митної зони або вивезення
(пересилання) товарів і предметів з
митної території України або території
вільної митної зони.

Згідно ст. 345 Митного кодексу України
митні органи мають право здійснювати
митний контроль шляхом проведення
документальних виїзних (планових або
позапланових) та документальних
невиїзних перевірок дотримання
законодавства України з питань
державної митної справи, зокрема, щодо
правильності визначення бази
оподаткування, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати митних платежів.

Результати перевірки оформлюються
актом (довідкою) та є підставою для
самостійного визначення митним
органом суми податкового зобов'язання
підприємства щодо сплати митних
платежів, застосування заходів,
передбачених законами України.

На виконання наданих чинним
законодавством повноважень,
Миколаївською митницею було здійснено
контроль правильності нарахування,
повноти і своєчасності сплати ОСОБА_2
податків і зборів, зокрема, мита,
податку на додану вартість, податку з
акцизного збору, за результатами якого
і були прийняті оскаржувані податкові
повідомлення-рішення.

Посилання позивача на порушення
Миколаївською митницею порядку
проведення документальної невиїзної
перевірки, в частині невідповідності
підстав проведення перевірки вимогам
ст. 351 Митного кодексу України, вірно
визнані судом першої інстанції
необґрунтованими, зважаючи на
наявність постанови Миколаївського
окружного адміністративного суду від
24.05.2013 року, залишеної без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17.10.2013 року
по справі № 814/694/13-а, якою було
встановлено, що дії Миколаївської
митниці по проведенню перевірки не
порушують приписів ч. 1, 2 ст. 351 Митного
кодексу України, а прийнятий наказ № 43
від 01.02.2013 року про проведення
документальної невиїзної перевірки є
таким, що відповідає вимогам чинного
законодавства України.

Таким чином, правомірність проведеної
Миколаївською митницею перевірки
застосування пільг в оподаткуванні
товарів, які ввезені на митну територію
України громадянином України ОСОБА_2
підтверджена рішеннями судів, які
відповідно до ст. 254 КАС України набрали
законної сили, та не може оспорюватись
при розгляді даної адміністративної
справи.

Що стосується визначення митним
органом податкових зобов'язань ОСОБА_2
з податку на додану вартість, податку з
акцизного збору та мита, а також
застосування фінансових санкцій, слід
зазначити наступне:

В прийнятих податкових
повідомленнях-рішеннях, Миколаївська
митниця, зазначаючи пункт і статтю
законодавства, порушення яких
установлено, та відповідно до яких був
зроблений розрахунок або перерахунок
податкових зобов'язань, посилалась на
ст. 8 Закону «Про порядок ввезення
(пересилання) в Україну, митного
оформлення й оподаткування особистих
речей, товарів і транспортних засобів,
що ввозяться (пересилаються)
громадянами на митну територію
України», якою передбачались
особливості оподаткування окремих
товарів та транспортних засобів, що
ввозяться (пересилаються) громадянами
на митну територію України, зокрема,
пільги (звільнення від оподаткування)
при ввезенні на митну територію
України певних товарів.

Слід зазначити, що зазначений вище
Закон 01.06.2012 року втратив чинність на
підставі Митного кодексу України №
4495-VI (4495-17) від 13.03.2012 року.

Посилання на будь-які інші
нормативно-правові акти, відповідно до
яких був зроблений розрахунок
податкових зобов'язань також відсутні.

Зазначені відомості відсутні і в акті
перевірки, складеному Миколаївською
митницею за результатами проведеної
перевірки, та на підставі якого були
прийняті оскаржувані податкові
повідомлення-рішення.

Згідно п. 3.3.2 Порядку оформлення
результатів проведення митними
органами перевірок, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 21.03.2012 року за № 377, у разі виявлення
перевіркою порушень законодавства
України з питань митної справи
необхідно:

- порівняти відповідність даних, які
містяться в документах, поданих
платником податків під час митного
оформлення, фактичним даним, виявленим
під час перевірки, на підставі
первинних документів платника
податків (у разі проведення виїзної
перевірки);

- чітко викласти зміст порушення з
посиланням на конкретні норми
законодавства, порушені платником
податків;

- вказати первинні документи, що
свідчать про наявність порушення, з
подальшим відображенням зазначених у
них операцій (навести кореспонденцію
рахунків операцій) у регістрах,
відомостях, головній книзі, балансі
тощо (у разі проведення виїзної
перевірки);

- зазначити перелік документів, не
наданих під час проведення виїзної
перевірки (у разі відмови платника
податків надати посадовим особам
митного органу письмові пояснення щодо
причин ненадання документів факт
відмови відображається в акті
перевірки).

У порушення зазначених вимог Порядку
оформлення результатів проведення
митними органами перевірок,
Миколаївською митницею не було
зазначено конкретні норми
законодавства, порушені ОСОБА_2, не
зазначено норми законодавства, на
підставі яких митницею здійснювався
розрахунок податкових зобов'язань
позивача з податку на додану вартість,
податку з акцизного збору, мита, не
наведено розрахунок сум зазначених
податків та зборів (обов'язкових
платежів).

Зазначене не відповідає вимогам
чинного законодавства, та унеможливлює
надання судом правової оцінки
правильності та обґрунтованості
визначених Миколаївською митницею
податкових зобов'язань позивачу.

Колегія суддів вважає за необхідне
також зазначити, що оцінка
правомірності поведінки платників
податків здійснюється на підставі норм
податкового та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, що
діяло на момент вчинення відповідних
дій. Водночас, заходи відповідальності,
які підлягають застосуванню за
вчиненні платниками податків
порушення, повинні визначатися згідно
з нормативно-правовими актами, чинними
на час виникнення відповідних
правовідносин, тобто на час
застосування відповідальності,
зокрема, винесення відповідних
податкових повідомлень-рішень, що не
було враховано Миколаївською митницею
при винесенні оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Що стосується застосування
відповідачем до ОСОБА_2 штрафних
санкцій за заниження податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, податку з акцизного збору та
мита, слід відмітити наступне:

Згідно п.п. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України штрафна санкція
(фінансова санкція, штраф) - плата у
вигляді фіксованої суми та/або
відсотків, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням яких покладено на
контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, п. 110.1 ст. 110 Податкового
кодексу України визначено, що платники
податків, податкові агенти та/або їх
посадові особи несуть
відповідальність у разі вчинення
порушень, визначених законами з питань
оподаткування та іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи.

В свою чергу, податковими
правопорушеннями є протиправні діяння
(дія чи бездіяльність) платників
податків, податкових агентів, та/або їх
посадових осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Враховуючи зазначені положення
Податкового кодексу України, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
застосування до платника податків
штрафних санкцій можливе лише у разі
вчинення ним протиправного діяння.

В даному ж випадку, митне оформлення
належного ОСОБА_2 автомобіля марки «LEXUS
LS 600 HL», 2008 року випуску в пільговому
режимі здійснювалось на підставі
рішень судів, а саме - постанови
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 24.05.2013 року
та ухвали Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17.10.2013 року
(справа № 814/694/13-а), які в установленому
законом порядку набрали законної сили
та підлягали обов'язковому виконанню.

В свою чергу, за наслідками касаційного
розгляду справи, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
здійснення митного оформлення
належного позивачеві автомобіля із
застосуванням пільг та скасував
вказані вище рішення судів першої та
апеляційної інстанції, на підставі
яких вже було здійснено митне
оформлення автомобіля.

Таким чином, колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає, що в
даному випадку позивачем не було
вчинено протиправних діянь, наслідком
яких стало заниження позивачем
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, податку з акцизного
збору та мита, що виключає можливість
застосування до позивача штрафних
санкцій за порушення порядку
справляння митних платежів.

З огляду на все вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
прийняті Миколаївською митницею
податкові повідомлення-рішення від
06.03.2013 року № 11, № 12 та № 13 є
протиправними та необґрунтованими, не
відповідають вимогам чинного
законодавства, а тому підлягають
скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим,
відповідно до ст. 200 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196,197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.
200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Миколаївської
митниці залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуюча суддя:
Лук'янчук О.В.

Суддя:
Кравченко К.В.

Суддя:
Жук С.І.