Справа № 817/3650/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/17325/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Відділу Державної
виконавчої служби Дубенського
міськрайонного управління юстиції про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії, провадження в
якій відкрито за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 17 березня 2014 року та постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернулася до суду першої інстанції з
позовом в якому просила визнати
протиправним рішення та дії
відповідача - ВДВС Дубенського
міськрайонного управління юстиції про
стягнення з неї подвійного розміру
штрафу за вчинення адміністративного
правопорушення; визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
незакінчення виконавчого провадження
№40180644 з виконання постанови Інспекції
Державного архітектурно - будівельного
контролю у Рівненській області №522-ф
від 27.08.2013 року; зобов'язати відповідача
закінчити виконавче провадження.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Суди попередніх інстанцій, мотивували
свої рішення тим, що під час
примусового виконання постанови
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Рівненській
області № 522-Ф від 27.08.2013 року з боржника
підлягає стягненню штраф у розмірі
10200,00 грн., а тому дії відповідача та
його постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП № 40180644 від
11.10.2013 року відповідають вимогам
чинного законодавства.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішень
судів попередніх інстанцій, як таких,
що постановлені із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

У доводах касаційної скарги, позивач
зазначає, що постанову про накладення
адміністративного стягнення № 522-Ф від
27.08.2013 року виконано ним добровільно та
у строк встановлений державним
виконавцем для примусового виконання,
а тому підстави для стягнення
подвійного розміру штрафу відсутні.

Судами попередній інстанцій
встановлено наступні обставини.

Постановою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області №522-ф від 27.08.2013
року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 5100,00 грн.

У постанові від 27.08.2013 року № 522-ф
зазначено, що відповідно до ч.1 ст.307
КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15
днів, у порядку примусового виконання
постанови з правопорушника стягується
подвійний розмір штрафу. Як вбачається
з матеріалів справи ОСОБА_4 отримала
вищевказану постанову 29.08.2013 року.
Проте, згідно до копії квитанції №1
штраф у розмірі 5100,00 грн. позивачем
сплачено 11.10.2013 року, тобто з порушенням
вимоги ч.1 ст.307 КУпАП.

Листом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області від 17.09.2013 року
№01-20/2640 надіслано для примусового
стягнення штрафу постанову по справі
про адміністративне правопорушення
від 27.08.2013 року №522-Ф на ОСОБА_4 (а.с. 57).

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(далі - КУпАП) штраф має бути сплачений
порушником не пізніш як через
п'ятнадцять днів з дня вручення йому
постанови про накладення штрафу, а в
разі оскарження або опротестування
такої постанови - не пізніш як через
п'ятнадцять днів з дня повідомлення про
залишення скарги або протесту без
задоволення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі
несплати правопорушником штрафу у
строк, установлений частиною першою
статті 307 цього Кодексу, постанова про
накладення штрафу надсилається для
примусового виконання до відділу
державної виконавчої служби за місцем
проживання порушника, роботи або за
місцезнаходженням його майна в
порядку, встановленому законом. У
порядку примусового виконання
постанови про стягнення штрафу за
вчинення адміністративного
правопорушення з правопорушника
стягується подвійний розмір штрафу,
визначеного у відповідній статті цього
Кодексу та зазначеного у постанові про
стягнення штрафу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 25 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Як зазначалось вище, у зв'язку з
несплатою позивачем у строк,
визначений ч. 1 ст. 307 КУпАП у
добровільному порядку штрафу в сумі
5100,00 грн., Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області від 17.09.2013 року
№01-20/2640 надіслала відповідачу для
примусового стягнення штрафу
постанову по справі про
адміністративне правопорушення від
27.08.2013 року № 522-Ф на ОСОБА_4.

11.10.2013 року відповідачем було відкрито
виконавче провадження з приводу
виконання постанови № 522-Ф від 27.08.2013
року.

Главою XVII КУпАП визначені органи, які
уповноважені накладати
адміністративні стягнення, тому
виконання постанови про накладення
адміністративного стягнення
здійснюється у межах, що визначаються
органом, який уповноважений накладати
стягнення.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції приходить до
висновку, що подвійний розмір штрафу,
відповідно до ст. 308 КУпАП, може бути
стягнуто лише у випадку коли сума
подвійного розміру штрафу зазначена у
постанові про його стягнення, яка
надсилається до органів державної
виконавчої служби України.

Як вбачається з матеріалів справи,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області надіслала 10.10.2013
року до відповідача для примусового
виконання постанову про накладення
штрафу у розмірі 5100 грн. № 522-Ф
від 27.08.2013 року, де зазначено, що з
урахуванням положень ч. 2 ст. 308 КУпАП у
зв'язку з несплатою порушником штрафу у
строк визначений ч. 1 ст. 307 КУпАП та
примусовому виконанню цієї постанови
органами ДВС, стягненню з ОСОБА_4
підлягає подвійний розмір штрафу - 10200
грн. (а.с. 47 зворот).

Як зазанчалось вище, позивач отримала
вищевказану постанову 29.08.2013 року,
однак у встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП
строк штраф у розмірі 5100 грн. не
сплатила.

Вказаний розмір штрафу зазначений у
постанові про його стягнення № 522-Ф від
27.08.2013 року сплачений позивачем лише
11.10.2013 року.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, що під час примусового
виконання постанови Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Рівненській області №
522-Ф від 27.08.2013 року з боржника підлягає
стягненню штраф у розмірі 10200,00
грн., а тому дії Відділу державної
виконавчої служби Дубенського
міськрайонного управління юстиції та
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 40180644 від 11.10.2013 року
відповідають вимогам чинного
законодавства

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що при їх ухвалені, суди
попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 17 березня 2014 року та постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 16 грудня 2013
року у справі № 817/3650/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска