Справа № 810/3827/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3827/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівКлючковича В.Ю., Собківа Я.М.,
При секретарі судового
засіданняВаляєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Вишгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест» до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про скасування податкового
повідмолення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»
пред'явило позов до Вишгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 29 січня 2014
року №.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким у задоволені позовних вимог
позивачу відмовити. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт вказує, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 28
січня 2014 року відповідачем, на підставі
пункту 200.10 статті 200 Податкового
кодексу України та в порядку статті 76
Податкового кодексу України, проведено
камеральну перевірку податкової
звітності з податку на додану вартість
за травень 2013 (від 1 червня 2013 року
№).

Результати перевірки оформленні актом
від 28 січня 2014 року №180/15-2/33744372 (а.с. 7).

У ході перевірки контролюючим органом
встановлено порушення позивачем
пункту 200.3 статті 200 Податкового
кодексу України, до складу рядка 20.1
податкової декларації з ПДВ за травень
2013 року (у зменшення податкового боргу
з ПДВ включено суму у розмірі 447586, що
перевищує суму боргу станом на 21 травня
2013 року на 48961,00.

На підставі висновків акту перевірки,
Вишгородською об'єднаною державною
податковою інспекцією Київської
області прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від 29
січня 2014 року №, відповідно до
якого, позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість у розмірі
61201,25 грн., у тому числі 48961,00 грн. за
основним платежем та 12240,25 за штрафними
(фінансовими) санкціями (а.с. 8).

Позивач вважає таке рішення
необґрунтованим та протиправним, у
зв'язку з чим звернувся до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд першої
інстанції дійшов висновку про
задоволення позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів може
погодитись із огляду на наступне.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового
кодексу України, сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до пунктів 200.2, 200.3 статті 200
Податкового кодексу України, при
позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Згідно пункту 200.4 статті 200 Податкового
кодексу України Якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Положення пункту 200.4 статті 200
Податкового кодексу України
кореспондуються приписам Порядку
заповнення податкової декларації,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів від 13 листопада 2013
року № 678, яким передбачені дії
платника податку у разі виникнення
суми від'ємного значення ПДВ.

Згідно до підпункту 6 пунктом 4 розділу V
Порядку, якщо в результаті розрахунку
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і податкового кредиту
отримано від'ємне значення, то
заповнюється рядок 19 декларації.

Якщо за результатами поточного
звітного (податкового) періоду
платником податку визначено від'ємне
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань і сумою податкового
кредиту (заповнено рядок 19 декларації),
така сума враховується у зменшення
суми податкового боргу за попередні
звітні (податкові) періоди з податку на
додану вартість, у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до Кодексу (відображається
у рядку 20.1 декларації), а решта
зараховується до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (відображається у рядку 20.2
декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.1 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

Таким чином, у випадках коли за
платником податків рахується
податковий борг з податку на додану
вартість і за результатами звітного
податкового періоду у платника податку
виникає від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту, частина
такої суми, у межах податкового боргу,
повинна бути зарахована у його
зменшення.

Тобто, платник податків зобов'язаний
спочатку погасити власний податковий
борг з ПДВ за рахунок від'ємного
значення і лише після того заявляти
залишок від'ємного значення до
бюджетного відшкодування або включати
його до складу податкового кредиту
наступного податкового кредиту.

При цьому, положення Податкового
кодексу, що передбачають погашення
податкового боргу за рахунок
від'ємного значення з ПДВ є
імперативними і обов'язковими для
врахування, як платником податків при
складанні податкової звітності, так і
контролюючим органом при здійсненні
перевірок даних податкових декларацій.

Судом встановлено, що 1 червня 2013 року
ТОВ «Артпласт Інвест» подало до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області податкову декларацію з податку
на додану вартість за травень 2013 року
(а.с. 10-11).

У рядку 19 декларації за травень 2013 року
позивачем розраховано та
задекларовано від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту у розмірі 456611,00 грн.

Як вбачається з акту перевірки, у
відповідача відсутні зауваження щодо
розрахованої позивачем суми від'ємного
значення, дані наведені у податковій
звітності відповідають даним
інформаційних баз податкового органу.

Отже, відповідачем не встановлено
відхилень щодо розміру податкового
кредиту та, як наслідок, від'ємного
значення.

Суму від'ємного значення у розмірі
447586,00 грн. позивачем зараховано у
зменшення суми податкового боргу з
податку на додану вартість та
відображено у рядку 20.1 податкової
декларації з ПДВ за травень 2013 року (а.с.
11).

Відповідач в акті перевірки зазначає,
що до складу рядка 20.1 позивачем
включено суму, що перевищує суму боргу
на 48961,00 грн.

Із змісту акту перевірки встановлено,
що сума недоїмки ТОВ «Артпласт Інвест»
з ПДВ, згідно картки особового рахунку,
складає 398625,00 грн. таким чином, сума
відхилення становить 48961,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що позивач не
заперечує факт наявності недоїмки з
податку на додану вартість у розмірі
398625,00 грн., разом з тим, вказує, що
податковим органом безпідставно не
було враховано суму пені у розмірі 48882,83
грн., унаслідок чого, відповідач дійшов
висновку про перевищення ТОВ «Артпласт
Інвест» суми боргу у рядку 20.1
декларації.

У якості підтвердження правомірності
розрахунку відповідачем суми
податкового боргу з податку на додану
вартість, позивачем додано до
матеріалів справи акт звірки
розрахунків платника з бюджетом від 30
квітня 2014 року №2174-20. (а.с. 18).

З даного акту вбачається, що станом на 1
травня 2013 року від'ємне сальдо
розрахунків з бюджету (без урахування
пені) становить 398625,00 грн. Розмір
несплаченої пені становить 48882,83 грн.

За визначенням підпункту 14.1.175 пункту
14.1 статті 14 Податкового кодексу,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Таким чином, при визначені суми
податкового боргу, окрім основної
недоїмки з певного виду податку, слід
також враховувати пеню, нараховану на
суму грошових зобов'язань, не сплачених
у встановлені законодавством строки, а
також суму штрафних санкцій у разі їх
наявності.

Отже, позивачем правомірно відображено
суму пені у розмірі 48882,83грн у складі
податкового боргу при відображені
рядка 20.1 декларації з податку на додану
вартість за травень 2013 року.

Натомість, відповідач, досліджуючи
податкову звітність позивача та дані
карток особових рахунків, визначив
розмір податкового боргу не
встановивши при цьому усіх істотних
обставин, що призвело до протиправного
висновку про завищення суми боргу і
висновку про порушення ТОВ «Артпласт
Інвест» пункту 200.3 статті 200
Податкового кодексу України.

Частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
зазначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, коли судом здійснюється
розгляд справ про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень, у яких обов'язок
щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На виконання цих вимог відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень, не
надано суду достатніх доказів, які б
спростовували б твердження позивача,
отже не доведено правомірності свого
рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Вишгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.