Справа № 806/3308/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
Житомир справа № 806/3308/14

категорія 11.5

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Сичова О.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

Управління Пенсійного фонду України в
Малинському районі Житомирської
області до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області про визнання дій
незаконними, скасування постанови від
26.03.2014 року,-

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
Малинському районі Житомирської
області звернулося до Житомирського
окружного адміністративного суду з
вказаним позовом, в якому просило
визнати незаконними дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області щодо винесення постанови про
накладення штрафу на боржника від
26.03.2014 року та скасувати вказану
постанову.

В обгрунтування позовних вимог вказує,
що оскаржуваною постановою на позивача
накладено штраф в розмірі 680 грн., за
невиконання рішення суду в частині
виплати перерахованої пенсії.
Управління Пенсійного фонду України в
Малинському районі Житомирської
області на даний час не забезпечене
відповідними коштами, нарахована сума
буде виплачена при відповідному
фінансуванні. Відповідачем не
враховано, що накладення штрафу може
бути здійснене за невиконання рішення
без поважних причин, в даному ж випадку
відсутність фінансування унеможливлює
виконання рішення суду щодо виплати
коштів.

Представник позивача в судове
засідання не прибув. Про час, дату та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув. Надіслав до суду
письмові заперечення, в яких просив в
задоволенні позову відмовити, а справу
розглядати без його участі.

Оскільки немає перешкод для розгляду
справи в судовому засіданні, але
прибули не всі сторони, які беруть
участь у справі, суд відповідно до ч.6
ст.128 КАС України розглядає дану справу
у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Постановою Малинського районного суду
Житомирської області від 13.01.2011 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково,
зобов'язано зокрема Управління
Пенсійного фонду України в Малинському
районі Житомирської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1:

- за період з 22.05.2008 року по 31.08.2010 року
підвищення до пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, в розмірі, визначеному ст.
39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», що дорівнює одній
мінімальній заробітній платі,
встановленої Законами України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік»,
«Про Державний бюджет України на 2009
рік» та «Про Державний бюджет України
на 2010 рік», щомісячно, з урахуванням
проведених виплат;

- за періоди з 08.09.2007 року по 31.12.2007 року
та з 22.05.2008 року по 31.08.2010 року
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як інваліду І-ї групи, щодо
якої встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, виходячи
із розміру, встановленого ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
що становить 100% мінімальної пенсії за
віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", яка
дорівнює прожитковому мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленому Законами України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
«Про Державний бюджет України на 2008
рік», «Про Державний бюджет України на
2009 рік» та «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» щомісячно, з
урахуванням проведених виплат;

- за періоди з 08.09.2007 року по 31.12.2007 року
та з 22.05.2008 року по 31.08.2010 року пенсії, як
інваліду І-ї групи, щодо якого
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, виходячи із розміру,
встановленого ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи
із розрахунку не менше 10 мінімальних
пенсій за віком, встановленої ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", яка дорівнює
прожитковому мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленому Законами України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
«Про Державний бюджет України на 2008
рік», «Про Державний бюджет України на
2009 рік» та «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» щомісячно, з
урахуванням проведених виплат.

З метою звернення вказаної постанови
до примусового виконання Малинським
районним судом Житомирської області
25.02.2011 року було видано виконавчий лист
№2а/0614/64/11.

Державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області на підставі
вказаного виконавчого листа винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 05.02.2014 року (ВП №41845883),
якою надано боржнику - Управлінню
Пенсійного фонду України в Малинському
районі Житомирської області 7 денний
строк для самостійного виконання

Отримавши постанову про відкриття
виконавчого провадження Управлінням
Пенсійного фонду України в Малинському
районі Житомирської області листом від
25.02.2014 року №1875/02 було повідомлено
відповідача, що виконавчий лист
Малинського районного суду
Житомирської області від 25.02.2011 року
№2а/0614/64/11 виконаний в частині
здійснення нарахування виплат ОСОБА_1 в
сумі 174285,47 грн., але виплата не
здійснена у зв'язку з відсутністю
коштів. Також в даному листі зазначено,
що виплата нарахованих коштів буде
проведена при надходженні
фінансування.

26 березня 2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області винесено
постанову про накладення штрафу (ВП
№41845883), якою за несвоєчасне виконання
рішення суду накладено на Управління
Пенсійного фонду України в Малинському
районі Житомирської області штраф у
розмірі 680,00 грн.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд виходить з наступного

Стаття 1 закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень, згідно з
ч.1 ст. 17 Закону, здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 25 Закону, державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. У постанові
державний виконавець вказує про
необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом, що передбачають положення
абз.2 ч.2 зазначена вище норма Закону.

Вказану норму дублюють п.п 3.6.1,3.6.2 п.3.6 р.3
"Інструкції про проведення виконавчих
дій" затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.99 № 74/5

У відповідності до ч.1, 2 ст. 75 Закону
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

За приписами положень ч.1 ст. 89 Закону, у
разі невиконання без поважних причин
у встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

З аналізу даних норм слідує, що у
випадку не виконання у добровільно
наданий термін рішення суду державний
виконавець має право, за відсутності
поважних причин, винести постанову про
накладення на боржника штрафу, однак
суд відмічає, що останній зобов'язаний
з'ясувати щодо відсутності виконання
судового рішення.

Отже, за невиконання рішення суду
державний виконавець мав право
накласти на позивача (боржника) штраф у
відповідності до вимог ст. 89 Закону
України «Про виконавче провадження».

В той же час, суд не може погодитись з
висновками державного виконавця про
невиконання позивачем рішення
Малинського районного суду
Житомирської області.

Судом встановлено, що Управлінням
Пенсійного фонду України в Малинському
районі рішення Малинського районного
суду Житомирської області частково
виконано, а саме в частині проведення
перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно
до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Про виконання рішення суду, в цій
частині, позивач повідомляв державного
виконавця листом, про що було зазначено
вище.

В підтвердження часткового виконання
судового рішення Управлінням
Пенсійного фонду України в Малинському
районі надано до матеріалів справи
відповідне розпорядження та
індивідуальний перерахунок пенсії з
урахуванням її підвищення.

Тобто, висновки державного виконавця,
які викладені в спірній постанові про
невиконання позивачем рішення суду є
безпідставними, оскільки воно частково
виконане.

В той же час, судом встановлено, що
рішення суду в частині проведення
виплати позивачем не виконано .

Частиною 1 статті 89 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено
визначальну ознаку для накладення на
боржника штрафу, а саме невиконання
рішення суду без поважних причин.

Суд вважає необхідним зазначити, що
під поважними причинами слід розуміти
лише ті обставини, які об'єктивно є
непереборними, тобто не залежать від
волевиявлення особи, пов'язані з дійсно
істотними обставинами, перешкодами чи
труднощами, що унеможливлюють
виконання у добровільному порядку
рішення суду. Такі обставини мають бути
підтверджені відповідними та
належними доказами.

Позивач, як боржник у виконавчому
провадженні, повідомляв відповідача
про неможливість виплатити вже
перераховану суму пенсії, у зв'язку з
відсутністю коштів.

Відповідно до ч.2 ст.72 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» кошти
Пенсійного фонду України не
включаються до складу Державного
бюджету України.

Виплати відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
здійснюються за рахунок коштів
Державного бюджету України на
відповідні роки.

Згідно з частиною 1 статті 23 Бюджетного
кодексу України № 2456-VI будь-які
бюджетні зобов'язання та платежі з
бюджету здійснюються лише за наявності
відповідного бюджетного призначення,
якщо інше не передбачено законом про
Державний бюджет України.

Відповідно до частини 1 статті 48 даного
Кодексу розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язання та
здійснюють платежі тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами.

Оскільки в даному випадку виплата
коштів не залежить в першу чергу від
волі боржника у справі, то вини у не
виконанні рішення немає. Боржник
повідомляв державного виконавця про
причини не виплати стягувачу коштів.
Крім того, інформація про надходження і
видатки Пенсійного фонду України є
відкритою.

Судом також враховано, що для прийняття
рішення щодо застосування санкцій,
передбачених ч. 1 ст. 89 цього Закону
державний виконавець повинен
встановити два факти: по-перше, що
судове рішення не виконано, по-друге, що
рішення суду не виконано без поважних
на то причин.

В мотивувальній частині оскаржуваної
постанови відсутнє обґрунтування
прийнятого державним виконавцем
рішення щодо невиконання боржником
судового рішення без поважних на то
причин.

В оскаржуваній постанові зазначено, що
боржником рішення суду не виконано.

Судом також встановлено, що постанова
Малинського районного суду
Житомирської області від 13.01.2011 року
після видачі на підставі неї
виконавчого листа №2а/0614/64/11 була
скасована постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 06.03.2012 року, якою зокрема
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Малинському районі
Житомирської області провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно
до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
виплатити додаткову пенсію в розмірі 100
% мінімальної пенсії за віком, доплату
до пенсії в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати, основну пенсію в
розмірі не меншому 10 мінімальних
пенсій за віком у період з 08 березня 2010
року, з урахуванням фактично
виплачених коштів.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку, що відповідач прийняв
рішення про накладення штрафу з
порушенням вимог ч.1 та 3 ст. 2 КАС
України, оскільки воно прийнято
необґрунтовано, тобто без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку, що позов слід задовольнити
частково.

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, 158-163, 167 КАС
України, суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області про накладення штрафу від
26.03.2014 року ВП №41845883.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
О.П. Сичова