Справа № 2-а-11516/11/0212
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Овсюк Є.М.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Білоус О.В.

судді: Курко О. П. Совгира Д. І.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Ленінського районного
суду м.Вінниці від 31 жовтня 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного Управління
пенсійного фонду у Вінницькій області
про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2011 року позивач звернулася
до суду з адміністративним позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Вінницькій області та
просила визнати неправомірними дії та
зобов`язати відповідача виплатити їй
підвищення до пенсії, як дружині
померлого ветерана війни, у
відповідності до чинного
законодавства.

Постановою Ленінського районного суду
м.Вінниці від 31 жовтня 2011 року в
задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та винести нову про
задоволення позовних вимог.

В силу положень п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як свідчать матеріали справи, позивач
перебуває на обліку у Головному
управлінні Пенсійного фонду України у
Вінницькій області та отримує пенсію
відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" у зв'язку із
втратою годувальника, в тому числі
підвищення до пенсії як член сім'ї
(дружина) померлого ветерана війни в
розмірі 25% від прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" встановлено
розміри підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання, що виплачується замість
пенсії, ветеранам війни, зокрема,
членам сімей, зазначеним у п.1 ст.10 цього
Закону, а також дружинам (чоловікам)
померлих інвалідів війни, які не
одружились вдруге, - 150 % мінімальної
пенсії за віком.

Судом першої інстанції вірно враховано
вимоги Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 05.10.2005 року,
відповідно до якого пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються в таких розмірах, зокрема,
членам сімей. зазначеним у п.1 ст.10 цього
Закону, а також дружинам (чоловікам)
померлих інвалідів Великої
Вітчизняної війни, які не одружилися
вдруге, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 25%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

На момент виникнення спірних відносин,
а саме: на дату нарахування і виплати
позивачу органами пенсійного фонду
відповідних коштів, положення
вищезазначеного Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" були діючими, а
відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобовязані діяти лише на
підставі, в межах та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що посилання позивача на
Рішення Конституційного суду України
віл 20.03.2002 року № 5-рп/2002року від
01.12.2004року № 20-рп/2004 року від 09.07.2007 року
№6-рп/2007 року є безпідставними та
необгрунтованими, оскільки згідно із
зазначеним рішенням визнано
неконститупійними відповідні
положення Закону України "Про
державний бюджет України на 2007 рік" що
стосуються зупинення ним дії інших
законів України щодо надання пільг,
компенсацій і гарантій та ін.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, щодо відмови в
задоволенні позовних вимог у спосіб,
строках та межах визначених законом.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тобто
прийнята ухвала відповідає матеріалам
справи та вимогам закону і підстав для
її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, -залишити
без задоволення, а постанову
Ленінського районного суду м.Вінниці
від 31 жовтня 2011 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.