Справа № 821/1003/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1003/14

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції:
Пекний А.С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Міністерства доходів і зборів
України на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 14
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Міністерства доходів і зборів України
про скасування наказу в частині
оголошення догани, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 (надалі -
позивач) звернулась до суду з позовом
про скасування п.п.2.1.2 п.2.1 наказу
Міністерства доходів і зборів України
від 11 березня 2014 року №551-0 «Про
застосування заходів дисциплінарного
стягнення» в частині оголошення її
догани як начальнику Новокаховської
об'єднаної державної податкової
інспекції головного управління
Міндоходів у Херсонській області
(надалі-Наказ №551-0).

В обґрунтування позову зазначено, що
Міністерством доходів і зборів України
при прийнятті наказу №551-0, в частині
застосування дисциплінарного
стягнення порушено норми ст.ст. 147-149
Кодексу законів про працю України та
Податкового кодексу України.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував
п.п.2.1.2 п.2.1 Наказу №551-о в частині
оголошення догани начальнику
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Херсонській області
ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі Міністерство
доходів і зборів України зазначає, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовані обставини справи, порушено
норми матеріального і процесуального
права, у зв'язку з чим просить скасувати
прийняте рішення та ухвалити нове - про
відмову у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження, у відповідності до
положень п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, у
зв'язку із неявкою сторін, належним
чином сповіщених про день, час та місце
розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи встановлено, що
з 05 липня 2013 року та по теперішній час
позивач працює на посаді начальника
Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Херсонській області, що
підтверджується наказом про
призначення від 05 липня 2013 року №1905-о
(а.с.7).

Наказом заступника Міністра
Міністерства доходів і зборів України
від 11 березня 2014 року №551-0 позивачці
оголошено догану за неналежну
організацію роботи з реалізації
заставного майна, а саме заставного
майна ТОВ «Бетон - Таврія», податковий
борг за яким обліковується у розмірі 4
000,00 грн. (а.с.8-11).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішення суб'єкта владних повноважень
про застосування дисциплінарного
стягнення було прийнято з порушенням
установленої законодавством процедури
притягнення до дисциплінарної
відповідальності, без врахування
обставин за яких було вчинено
проступок та без врахування вини
позивача, у зв'язку з чим є -
протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Вирішуючи спір, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини у справі,
надані докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і законодавство, яке їх
регулює.

Загальні засади діяльності, а також
статус державних службовців, які
працюють в державних органах та їх
апараті, визначені Законом України від
16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну
службу» (далі - Закон № 3723-XII),
відповідно до статей 9, 30 якого,
правовий статус окремих категорій
державних службовців регулюється
Конституцією України, спеціальними
законами та Кодексом Законів про працю
України.

Підставою для видачі наказу №551-0 стало
відсутність з боку позивача контролю
за застосуванням заходів стягнення
податкового боргу і належної
організації роботи і взаємодії між
структурними підрозділами органів
доходів і зборів, відповідальних за
погашення податкового боргу.

Як вбачається з Наказу №551-0
Міністерством доходів і зборів України
фактів неналежного виконання
позивачем службових обов'язків, щодо
організації роботи і контролю,
недотримання вимог нормативно -
правових актів у наказі №551-0 не
наведено.

Так, стаття 95 Податкового кодексу
України регулює порядок та способи
погашення податкового боргу платників
податків, яка встановлює, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Новокаховська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області, яку очолює її керівник -
позивач, 02 липня 2013 року у
встановленому законом порядку
здійснено всі необхідні заходи
спрямовані на оперативне виявлення і
погашення новоутвореної податкової
заборгованості ТОВ «Бетон-Таврії»,
шляхом винесення податкової вимоги
№122-19 на загальну суму податкового
боргу у розмірі 82 650,00 грн. та рішення
про опис майна боржника ТОВ
«Бетон-Таврії» в податкову заставу від
02 липня 2013 року (а.с.28).

На підставі поданих ТОВ «Бетон-Таврії»
заяв від 29 липня 2013 року та 30 серпня 2013
року (а.с.35об.,36) між Новокаховською ОДПІ
та ТОВ «Бетон-Таврії» в порядку
передбаченому пп. 20.1.29 ст. 29, пп. 17.1.5 ст. 17
та ст. 100 Податкового кодексу України
було укладено договори про
розстрочення грошових зобов'язань № 3
та № 12 (а.с.32-33).

На підставі укладених договорів, ТОВ
«Бетон-Таврії» відповідно до графіків
сплати сум розстрочених податкових
зобов'язань, сплачувалися суми
податкових зобов'язань, що
підтверджується витягом з особового
рахунку з податку на додану вартість.

Таким чином, позивачем, в порядку
передбаченому Податковим кодексом
України і Постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2010 року
№ 1235 «Про затвердження переліку
обставин, що свідчать про наявність
загрози виникнення або накопичення
податкового боргу, і доказів існування
таких обставин», було здійснено
оптимально необхідні та ефективні
заходи спрямовані на уникнення загрози
виникнення або накопичення
податкового боргу ТОВ «Бетон-Таврії»,
які були належним чином обґрунтовані
та свідчили про можливість ефективного
погашення податкового боргу внаслідок
застосування режиму розстрочення.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Контролюючий орган звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі (ст. 95.3
Податкового кодексу України).

Однак, підстави для звернення
контролюючого органу до суду про
стягнення суми коштів за податковим
боргом, були відсутні, оскільки ТОВ
«Бетон-Таврії» сплачувало розстрочені
податкові зобов'язання відповідно до
укладених договорів.

Більше того, станом на 01 грудня 2013 року
за даними особового рахунку ТОВ
«Бетон-Таврії» обліковувалася
переплата з податку на додану вартість
у розмірі 436 089,08 грн.

За текстом наказу № 551-0 зазначено, що у
ТОВ «Бетон-Таврії» існує податкова
заборгованість у розмірі 4000,00 грн., яка
має бути погашена за рахунок
реалізації майна, що перебуває у
податковій заставі.

Вказаний податковий борг відповідно до
облікової картки платника податків ТОВ
«Бетон-Таврії» виник 30 грудня 2013 року
та існував по 31 грудня 2013 року включно.

Починаючи з 01 січня 2014 року
Новокаховська ОДПІ не здійснювала
контролю за погашенням податкового
боргу ТОВ «Бетон-Таврії», оскільки
платник податків перейшов на
податковий облік до ДПІ у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві із загальною
сумою заборгованості перед бюджетом у
розмірі 4055,62 грн.

Аналізуючи ст. 95 Податкового кодексу
України, колегія суддів вважає, що з 01
січня 2014 року у позивача, як керівника
Новокаховської ОДПІ відсутні правові
підстави для звернення до суду про
надання дозволу на реалізацію майна
ТОВ «Бетон - Таврії», оскільки вказаний
платник податків перебуває на обліку в
ДПІ у Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві, а тому
саме останній контролюючий орган
повинен здійснювати заходи по
погашенню податкового боргу.

Поняття та підстави притягнення до
дисциплінарної відповідальності
державного службовця регулюється розд.
VIII Закону № 3723-XII, так відповідно до ч. 2
ст. 52 вказаного Закону, підставою для
притягнення державного службовця до
дисциплінарної відповідальності є
вчинення ним дисциплінарного
проступку.

Дисциплінарними проступками є
невиконання або неналежне виконання
посадових обов'язків (п.3 ч.3 ст.52 Закону
№ 3723-XII).

Відповідно до ч.1 ст.53 Закону № 3723-XII, до
державних службовців застосовуються
такі види дисциплінарних стягнень:

- зауваження;

- догана;

- сувора догана;

- попередження про неповну службову
відповідність;

- звільнення з посади державної служби.

Згідно з ч.1 ст. 55 Закону № 3723-XII, суб'єкт
призначення за наявності достатніх
даних, що вказують на ознаки
дисциплінарного проступку державного
службовця, повинен зажадати від нього
письмового пояснення.

Проте, всупереч вимог вказаної статті
Міністерством доходів і зборів не
запропоновано позивачу надати
пояснення стосовно вказаного ними
порушення.

За кожний дисциплінарний проступок
накладається одне дисциплінарне
стягнення. Дисциплінарне стягнення має
відповідати характеру і тяжкості
вчиненого дисциплінарного проступку
та ступеню вини державного службовця.
Під час визначення виду
дисциплінарного стягнення
враховуються характер дисциплінарного
проступку, обставини, за яких він
вчинений, настання тяжких наслідків,
добровільне відшкодування завданої
шкоди, попередня поведінка державного
службовця та його ставлення до
виконання службових обов'язків (ч.2 ст.53
Закону № 3723-XII).

Отже, колегія суддів вважає, що
враховуючи приписи ч.2 ст.53 Закону №
3723-XII, наказ про застосування до
працівника дисциплінарного стягнення
повинен бути обґрунтованим, а вид
стягнення визначений з урахуванням
усіх обставин, що спричинили
виникнення підстав для притягнення
особи до дисциплінарної
відповідальності.

З викладеного вбачається, що позивачем
надані належні докази на спростування
доводів Міністерства доходів і зборів
України щодо безпідставного
застосування дисциплінарного
стягнення, оскільки вина позивачки не
доведена.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов
правильного та обґрунтованого
висновку, що наказ №551-0 є
невмотивованим, оскільки викладені в
ньому причини притягнення винної особи
до дисциплінарної відповідальності
носить формальний характер і не
містить чіткої інформації щодо складу
дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що Міністерство
доходів і зборів України не надало
належних доказів на підтвердження
правомірності прийнятого ними рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права спростовуються
вищевикладеними нормативно-правовими
актами та відповідно наданими
позивачем доказами.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства
доходів і зборів України - залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Міністерства доходів
і зборів України про скасування наказу
в частині оголошення догани - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова