Справа № 805/3250/13-а
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/25099/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:
Вербицької О.В.

суддів:
Маринчак Н.Є.

Муравйова О.В.

за участю секретаря:
Горголь І.С.

представників:

позивача: Нижник О.М.

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Донецьку Міжрегіонального головного
управління Міндоходів

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 04.11.2013 року

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2014 року

у справі № 805/3250/13-а

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Авіакомпанія
«Донбасаеро» доСпеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Донецьку Міжрегіонального головного
управління Міндоходів проскасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Авіакомпанія
«Донбасаеро» (далі по тексту - позивач,
ТОВ «Авіакомпанія «Донбасаеро»)
звернулось з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (далі по тексту - відповідач,
СДПІ) про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 04.11.2013 року
адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2014 року
апеляційну скаргу СДПІ залишено без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Відповідач, не погоджуючись з
вищевказаними рішеннями судів першої
та апеляційної інстанцій, оскаржив їх у
касаційному порядку, просить скасувати
з мотивів порушення норм матеріального
та процесуального права та прийняти
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог повністю.

У запереченні на касаційну скаргу ТОВ
«Авіакомпанія «Донбасаеро»,
посилаючись на те, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, просить
касаційну скаргу СДПІ залишити без
задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представника позивача, дослідивши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, суд касаційної
інстанції дійшов висновку щодо
наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що СДПІ проведено
документальну планову виїзну
перевірку ТОВ «Авіакомпанія
«Донбасаеро» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2011 року по
30.09.2012 року, за результатами якої
складено акт від 14.02.2013 року №
98/15-17-4-32329513.

В акті перевірки зокрема зазначено, що
позивачем порушено п. 103.1, п. 103.2, п.
103.3-103.4, п. 103.10 ст. 103, п. 160.1, п. 160.2 ст. 160
Податкового кодексу України, а саме:
занижено податок на доходи нерезидента
за період з 01.04.2011 року по 30.09.2012 року на
загальну суму 26367875 грн., п. 103.9 ст. 103
Податкового кодексу України при
здійсненні виплати нерезидентам
доходу з джерелом походження з України
позивачем не подані додатки «ПН» до
рядку 17 Податкової декларації з
податку на прибуток підприємств - 6
випадків.

На підставі висновків, що викладені в
акті перевірки СДПІ прийнято податкові
повідомлення-рішення від 28.02.2013 року №
/5783/10/15-17-4, яким ТОВ «Авіакомпанія
«Донбасаеро» збільшено зобов'язання за
платежем податок на прибуток іноземних
юридичних осіб на суму 26367875.00 грн. за
основним платежем та 3163042,75 грн. за
штрафними санкціями та №
/5779/10/15-17-4, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на прибуток
підприємств на суму 510,00 грн. за
штрафними санкціями.

Суди першої та апеляційної інстанцій
визнали необґрунтованими такі
висновки податкового органу, з чим
погоджується суд касаційної інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 103.1 ст. 103
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) застосування правил
міжнародного договору України
здійснюється шляхом звільнення від
оподаткування доходів із джерелом їх
походження з України, зменшення ставки
податку або шляхом повернення різниці
між сплаченою сумою податку і сумою,
яку нерезиденту необхідно сплатити
відповідно до міжнародного договору
України.

Згідно п. 103.2 ст. 103 ПК України особа
(податковий агент) має право самостійно
застосувати звільнення від
оподаткування або зменшену ставку
податку, передбачену відповідним
міжнародним договором України на час
виплати доходу нерезиденту, якщо такий
нерезидент є бенефіціарним (фактичним)
отримувачем (власником) доходу і є
резидентом країни, з якою укладено
міжнародний договір України.

Пунктом 103.3 ст. 103 ПК України
передбачено, що бенефіціарним
(фактичним) отримувачем (власником)
доходу для цілей застосування
пониженої ставки податку згідно з
правилами міжнародного договору
України до дивідендів, процентів,
роялті, винагород тощо нерезидента,
отриманих із джерел в Україні,
вважається особа, що має право на
отримання таких доходів. При цьому
бенефіціарним (фактичним) отримувачем
(власником) доходу не може бути
юридична або фізична особа, навіть якщо
така особа має право на отримання
доходу, але є агентом, номінальним
утримувачем (номінальним власником)
або є тільки посередником щодо такого
доходу.

Відповідно до п. 103.4 ст. 103 ПК України
підставою для звільнення (зменшення)
від оподаткування доходів із джерелом
їх походження з України є подання
нерезидентом з урахуванням
особливостей, передбачених пунктами
103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому
агенту), яка виплачує йому доходи,
довідки (або її нотаріально
засвідченої копії), яка підтверджує, що
нерезидент є резидентом країни, з якою
укладено міжнародний договір України
(далі-довідка), а також інших
документів, якщо це передбачено
міжнародним договором України.

Згідно п. 103.10. ст. 103 ПК України у разі
неподання нерезидентом довідки
відповідно до пункту 103.4 цієї статті ПК
України доходи нерезидента із джерелом
їх походження з України підлягають
оподаткуванню відповідно до
законодавства України з питань
оподаткування.

Статтею 19 Закону України «Про
міжнародні договори України» зокрема
передбачено, що чинні міжнародні
договори України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, є частиною
національного законодавства і
застосовуються у порядку,
передбаченому для норм національного
законодавства.

Пунктом 3.2 ст. 3 ПК України передбачено,
що якщо міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, встановлено інші
правила, ніж ті, що передбачені цим
Кодексом, застосовуються правила
міжнародного договору.

Відповідно до вимог п. 160.1 ст. 160 ПК
України будь-які доходи, отримані
нерезидентом із джерелом їх походження
з України, оподатковуються в порядку і
за ставками, визначеними ст. 160
Податкового кодексу України.

Пунктом 160.2 ст. 160 ПК України
передбачено, що резидент або постійне
представництво нерезидента, що
здійснюють на користь нерезидента або
уповноваженої ним особи (крім
постійного представництва нерезидента
на території України) будь-яку виплату
з доходу з джерелом його походження з
України, отриманого таким нерезидентом
від провадження господарської
діяльності (у тому числі на рахунки
нерезидента, що ведуться в
національній валюті), крім доходів,
зазначених у пунктах 160.3 - 160.7 цієї
статті, зобов'язані утримувати податок
з таких доходів, зазначених у пункті 160.1
цієї статті, за ставкою в розмірі 15
відсотків їх суми та за їх рахунок, який
сплачується до бюджету під час такої
виплати, якщо інше не передбачено
положеннями міжнародних договорів
України з країнами резиденції осіб, на
користь яких здійснюються виплати, що
набрали чинності.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Авіакомпанія «Донбасаеро» було
укладено договори оренди літаків з
нерезидентами Volito Aviation AB, B&B AIR FUNDING 733
LEASING S.A.R.L., B&B AIR FUNDING 747 LEASING S.A.R.L., ALPS 94-1
S.A.R.L., AARIFS 662 LLC.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що компанія «ААRIFS (662)» є
резидентом США відповідно до Конвенції
між Урядом України і Урядом Сполучених
Штатів Америки про уникнення
подвійного оподаткування та
попередження податкових ухилень
стосовно податків на доходи і майно від
05.06.2000.

Згідно довідки від 13.02.2012 № 470 102819-12/5323,
компанія «Volito Aviation AB» є резидентом та
несе повну відповідальність за податки
у Швеції протягом 2012 року згідно з
Конвенцією між Урядом України і Урядом
Швеції про уникнення подвійного
оподаткування доходів та попередження
податкових ухилень від 04.06.1996.

Крім того, судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що орендодавці
Volito Aviation July 2007 AB, B&B AIR FUNDING 733 LEASING S.A.R.L., B&B
AIR FUNDING 747 LEASING S.A.R.L., ALPS 94-1 S.A.R.L., AARIFS 662 LLC в
договірних правовідносинах діяли від
власного імені, грошові кошти
перераховувалися на їх рахунки.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли
вірного висновку, що зазначені доходи
нерезидентами повинні
оподатковуватися в США та Швеції
відповідно.

В свою чергу слід зазначити, що
договори повітряних суден, укладені
позивачем з нерезидентами, не
передбачають умови, за якої грошові
кошти, перераховані по договору як
орендна плата, повинні далі
перераховуватися іншій особі, яка не є
орендодавцем, у зв'язку з чим, у
позивача виникло право самостійно
застосувати звільнення від
оподаткування, передбачене вказаними
міжнародними договорами України на час
виплати доходу нерезиденту.

Щодо висновків СДПІ про порушення ТОВ
«Авіакомпанія «Донбасаеро» вимог п. 103.9
ст. 103 Податкового кодексу України,
колегія суду вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до вимог пункту 103.9 ст. 103 ПК
України особа, яка виплачує доходи
нерезидентові, зобов'язана у разі
здійснення у звітному періоді
(кварталі) виплат нерезидентам доходів
із джерелом їх походження з України
подавати контролюючому органу за своїм
місцезнаходженням (місцем проживання)
звіт про виплачені доходи, утримані та
перераховані до бюджету податки на
доходи нерезидентів у строки та за
формою, встановленими центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що нерезиденту Aircraft Lease
Securitision Limited ALS у періоді, що перевірявся,
позивачем виплачувалися штрафні
санкції за договором, які не можуть
вважатися доходом, отриманим
нерезидентом із джерелом його
походження з України (згідно платіжних
доручень, призначення платежу
зазначено, як штраф за договором оренди
двигуна).

Колегія суддів приходить до висновку,
що саме за вищевказаних обставин
справи, суди першої та апеляційної
інстанцій вірно застосували норми
матеріального права, отже, прийняті
податковим органом спірні рішення є
неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої та
апеляційної інстанцій порушення норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

В свою чергу, доводи касаційної скарги
не відповідають фактичним обставинам
справи та спростовуються
вищезазначеними нормами права, отже,
відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Донецького
окружного адміністративного суду від
04.11.2013 року та ухвала Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11.04.2014 року залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210, 214-215, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Донецьку Міжрегіонального головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 04.11.2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька Судді
Н.Є. Маринчак О.В. Муравйов