Справа № 314/4695/13-а (2-а/314/73/2013)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2014 рокусправа № 314/4695/13-а
(2-а/314/73/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Семененка Я.В.

суддів:
Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Алкор
ЛТД»

на постанову Вільнянського районного
суду Запорізької області від 26 грудня
2013 року у справі № 314/4695/13-а (2-а/314/73/2013) за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Алкор ЛТД» до
виконавчого комітету Вільнянської
міської ради Запорізької області, за
участю третіх осіб - товариства з
обмеженою відповідальністю «Унмак»,
ОСОБА_1 про визнання протиправним та
скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Алкор ЛТД»
звернулося до суду з позовом, в якому
просить визнати протиправним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Вільнянської міської Ради
Запорізької області №125 від 08.08.2013 року
«Про видачу дозволу на облаштування
в'їзду на виробничу територію ТОВ
«Унмак». В обґрунтування заявлених
вимог позивач, зокрема, посилався на те,
що спірних рішенням порушено право
підприємства на користування
переданим в оренду гр..ОСОБА_1 майном.

Постановою Вільнянського районного
суду Запорізької області від 26 грудня
2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.
Постанова суду мотивована тим, що
оскаржене рішення прийнято
відповідачем в межах наданих
повноважень, будь-яких обставин, які б
свідчили про порушення цим рішенням
прав позивача, судом не встановлено.

Не погодившись з постановою суду,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Алкор ЛТД»
звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати постанову
суду та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі. Апеляційна скарга фактично
обґрунтована доводами, якими
обґрунтовувались заявлені вимоги.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
правову оцінку досліджених судом
доказів по справі, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що рішенням виконавчого
комітету Вільнянської міської ради
Запорізької області № 71 від 10 березня
2011 року, у зв'язку з виходом зі складу
засновників УН СП «Алкор», на підставі
зая ви та наданих документів, за ОСОБА_1
було оформлено право власності на
нерухоме майно по АДРЕСА_1, у складі
якого під пунк том 19 зазначено паркан
№1,2,3 (а.с.58).

На підставі зазначеного рішення 14.03.2011
року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про
право власності на нерухоме майно, в
переліку якого в тому числі є й
зазначений паркан, що огороджує інше
нерухоме майно (а.с.12).

08.06.2011р. між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ
«Алкор ЛТД» (Орендодар) укладено
договір оренди №0806-2011. Предметом
договору є передання в оренду
цілісного майнового

комплексу за адресою АДРЕСА_1 (69-70).
Згідно Переліку майна, що передається в
оренду, до ТОВ «Алкор» перейшло право
користування, у тому числі, парканами
№№1, 2, 3.

08 серпня 2013 року Виконавчим комітетом
Вільнянської міської ради Запорізької
обла сті прийнято рішення №125 «Про
видачу дозволу на облаштування в'їзду
на виробничу територію ТОВ «Унмак»,
яким надано дозвіл ТОВ «Унмак»
облаштувати додатковий в'їзд на
виробничу територію ТОВ «Унмак» з боку
АДРЕСА_1 (а.с.11).

Оскаржуючи вказане рішення
відповідача, ТОВ «Алкор ЛТД», зокрема,
вказувало на те, що виконання цього
рішення передбачає влаштування в'їзду
на територію ТОВ «Унмак» шляхом
демонтажу паркану, який належить на
праві приватної власності ОСОБА_1 та
переданий у користування ТОВ «Алкор
ЛТД».

За наслідками перегляду судового
рішення колегія суддів не погоджується
з висновками суду першої інстанції
щодо необґрунтованості заявленого
позову з огляду на наступне.

Відповідно ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1. на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України; 2. з використанням
повноважень з метою, з якою ці
повноваження надані; 3. обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4. безсторонньо
(неупереджено); 5. добросовісно; 6.
розсудливо; 7. з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8.
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи й цілями, на
досягнення яких спрямовано це рішення
(дія); 9. з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10.
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Отже, одним із критеріїв правомірності
прийнятого рішення є те, чи прийнято
воно обґрунтовано, з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Встановлені обставини справи, які не
заперечувались сторонами, свідчать про
те, що з метою виконання спірного
рішення виконавчого комітету (схеми
долученого до нього) та облаштування
в'їзду на територію ТОВ «Унмак» з
АДРЕСА_1, необхідно демонтувати
огорожу, яка відмежовує земельні
ділянки, на яких розташовані об'єкти
нерухомості ОСОБА_1 та ТОВ «Унмак». При
цьому, ТОВ «Унмак» наполягало на тому,
що вказана огорожа належить їм на праві
приватної власності, що посвідчено
відповідними правовстановлюючими
документами. З цих підстав виходив і
виконавчий комітет Вільнянської
міської ради Запорізької області
приймаючи оскаржене рішення.

У свою чергу, оскаржуючи зазначене
рішення відповідача, ТОВ «Алкор ЛТД»
вказувало на те, що вказана огорожа
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1 та передана у користування
підприємству, згідно з договором
оренди. З цим позивач пов'язує
порушення своїх прав.

Під час розгляду справи представниками
сторін та третіх осіб надавалися
документи, які свідчать про те, що
згідно правовстановлювальних
документів, як ОСОБА_1 так і ТОВ «Унмак»
належить паркан, що розмежовує їх
земельні ділянки та який необхідно
демонтувати для облаштування в'їзду на
території ТОВ «Унмак» з АДРЕСА_1.

Встановивши суть спірних
правовідносин між сторонами та
враховуючи наявність документів, які
суперечать один одному в частині
належності огорожі, що розмежовує
земельні ділянки, судом доручено
спеціалістам бюро технічної
інвентаризації провести відповідне
дослідження за місцем розташування
об'єктів нерухомості (а.с.189).

За наслідками дослідження встановлено,
що земельні ділянки АДРЕСА_1, на якій
знаходяться об'єкти нерухомості, що
належать ОСОБА_1 та АДРЕСА_2, на якій
знаходяться об'єкти нерухомості, що
належать ТОВ «Унмак» межують одна з
одною. По межі зазначених земельних
ділянок розташована огорожа із
залізобетонних плит, яка позначена в
матеріалах інвентаризаційної справи
на об'єкт нерухомості за адресою:
АДРЕСА_1, як паркан №1 та яка позначена в
матеріалах інвентаризаційної справи
на об'єкт нерухомості за адресою:
АДРЕСА_2, як паркан №1. Цей же паркан
відображено в правовстановлюючих
документах на об'єкт нерухомості
розташований за адресою АДРЕСА_1,
належний ОСОБА_1 та на об'єкт,
розташований за адресою: АДРЕСА_2,
належний ТОВ «Унмак».

Отже, встановлені обставини справи
свідчать про те, що на час прийняття
спірного рішення №125 «Про видачу
дозволу на облаштування в'їзду на
виробничу територію ТОВ «Унмак»,
паркан №1, який розмежовує земельні
ділянки та в якому необхідно
облаштувати в'їзд, згідно
правовстановлюючих документів,
належав як ТОВ «Унмак» та і ОСОБА_1

Вказані обставини відповідачем, при
винесенні оскаржуваного рішення, не
враховано, у зв'язку з чим таким
рішенням (схеми до нього) фактично
порушено права іншої особи, яка
значиться власником паркану.

Таким чином, оскаржене рішення
відповідача не можливо визнати
законним та обґрунтованим, у зв'язку з
чим воно підлягає скасуванню як
неправомірне.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції ухвалено
рішення при неповному з'ясуванні
обставин справи, що призвело до
неправильного вирішення справи і є
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції з прийняттям
нової про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3
ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Алкор
ЛТД» - задовольнити.

Постанову Вільнянського районного
суду Запорізької області від 26 грудня
2013 року у справі № 314/4695/13-а (2-а/314/73/2013) -
скасувати та прийняти нову постанову
про задоволення позову.

Рішення виконавчого комітету
Вільнянської міської Ради Запорізької
області №125 від 08.08.2013 року «Про видачу
дозволу на облаштування в'їзду на
виробничу територію ТОВ «Унмак» -
визнати неправомірним та скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, передбаченому ст.212
КАС України.

(Постанову у повному обсязі
складено 19.09.2014 р.)

Головуючий:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк