Справа № 826/19846/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є. В.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2014 року
м.
Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів:
Мєзєнцева Є. І., Файдюка В. В.

при секретарі:
Приходько К. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтер-Фуд» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва по справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтер-Фуд» (далі позивач, Товариство)
до Служби Безпеки України (далі
відповідач 1), Головного управління
Служби Безпеки України в м. Києві та
Київській області (далі відповідач 2),
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів України (далі відповідач 3,
Митниця) про визнання протиправними
дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інтер-Фуд»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Служби Безпеки України,
Головного управління Служби Безпеки
України в м. Києві та Київській області,
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів України про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
05.02.2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове судове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник позивача не з'явився
до судового засідання, що не заперечує
розгляду справи за його відсутність.

Представники відповідачів
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, зазначивши, що
судом першої інстанції вірно
встановлено обставини справи та
вирішено її з належним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового процесу, які з`явилися у
судове засідання, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Як встановлено судом першої
інстанції, Головним управлінням БКОЗ
СБ України проведено комплекс заходів
по перевірці законності ввезення на
митну територію України в зоні
діяльності Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів України в адресу
ТОВ «Інтер -Фуд» харчових продуктів
(сирів) із вмістом харчових добавок,
заборонених для використання.

Так, Головним управлінням БКОЗ СБ
України було зорієнтовано Державну
ветеринарну та фітосанітарну службу
України (лист №14/4/1-22532 від 29.11.13 року)
щодо проведення розширеного
дослідження зразків продукції
тваринного походження (сири всих видів
і кисломолочний сир), яка ввозиться на
митну територію України ТОВ
«Інтер-Фуд» на Київську міжрегіональну
митницю Міндоходів України (лист № 14/4/1
- 20063 від 16.10.13 року) щодо необхідності
здійснення митних оглядів вантажів,
які надходять на адресу ТОВ«Інтер-Фуд»,
у присутності співробітників ГУ БКОЗ
СБУ.

Як наслідок, Держветфітослужбою
України в зоні діяльності Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
України до початку процедури митного
оформлення товарів, здійснювався
відбір зразків та лабораторні
дослідження сиру, що надходив на адресу
ТОВ«Інтер-Фуд».

Позивач, вважаючи дії
представників відповідача 1,
відповідача 2 та відповідача 3
протиправними щодо митного оформлення
вантажу позивача, звернувся з позовом
до суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та дійшов частково невірного висновку,
з яким суд апеляційної інстанції не
погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Митного
Кодексу України (далі МК України),
законодавство України з питань
державної митної справи складається з
Конституції України, цього Кодексу,
інших законів України, що регулюють
питання, зазначені у статті 7 цього
Кодексу, з міжнародних договорів
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
з нормативно-правових актів, виданих на
основі та на виконання цього Кодексу та
інших законодавчих актів.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 МК України,
засади державної митної справи,
зокрема, правовий статус органів
доходів і зборів, митна територія та
митний кордон України, процедури
митного контролю та митного оформлення
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, митні режими та умови
їх застосування, заборони та/або
обмеження щодо ввезення в Україну,
вивезення з України та переміщення
через територію України транзитом
окремих видів товарів, умови та порядок
справляння митних платежів, митні
пільги, визначаються цим Кодексом та
іншими законами України.

Відповідно до ст. 196 Митного
кодексу України, не можуть бути
пропущені через митний кордон України:
1) товари, переміщення яких через митний
кордон України заборонено законом; 2)
товари, на пропуск яких відповідно до
закону потрібні дозволи інших
державних органів, за відсутності цих
дозволів (крім алкогольних напоїв і
тютюнових виробів, а також харчових
продуктів для власного споживання, що
ввозяться громадянами в обсязі та в
порядку, встановлених статтею 376 та
частиною другою статті 378 цього
Кодексу); 3) товари, що переміщуються
через митний кордон України з
порушенням вимог цього Кодексу та
інших законів України, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 319 МК України,
товари, що переміщуються через митний
кордон України, крім митного контролю,
можуть підлягати державному
санітарно-епідеміологічному,
ветеринарно-санітарному,
фітосанітарному, екологічному та
радіологічному контролю. Органи
доходів і зборів взаємодіють з
державними органами, уповноваженими на
здійснення зазначених видів контролю,
координують роботу з їх здійснення у
пунктах пропуску через державний
кордон і в зонах митного контролю на
митній території України в порядку,
встановленому цим Кодексом та іншими
законами України.

Ч. 3, 5 ст. 338 МК України передбачено,
що, за письмовим рішенням керівника
органу доходів і зборів або особи, яка
виконує його обов'язки, огляд товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення може також проводитися,
якщо: 1) митна декларація не подана
декларантом протягом строку,
встановленого статтею 263 цього Кодексу,
за наявності достатніх підстав
вважати, що ці товари переміщуються
через митний кордон України з
порушенням норм цього Кодексу та інших
законів з питань державної митної
справи; 2) товари виявлено (знайдено) під
час здійснення митного контролю в
зонах митного контролю та/або
транспортних засобах, що перетинають
митний кордон України, і їх власник
невідомий; 3) декларантом не
виконуються обов'язки, встановлені
статтею 266 цього Кодексу. Крім випадків,
зазначених у частинах другій -
четвертій цієї статті, огляд
(переогляд) товарів, транспортних
засобів комерційного призначення може
проводитися за наявності достатніх
підстав вважати, що переміщення цих
товарів, транспортних засобів через
митний кордон України здійснюється
поза митним контролем або з
приховуванням від митного контролю, у
тому числі, в разі отримання
відповідної офіційної інформації від
правоохоронних органів. Вичерпний
перелік відповідних підстав
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 338 МК
України, постановою КМУ № 467 від 23.05.2012
року затверджено Перелік підстав, за
наявності яких може проводитись огляд
(переогляд) товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
митними органами України (далі -
Перелік).

П. 14 зазначеного Переліку
передбачена одна з таких підстав, а
саме: одержання в установленому
порядку від правоохоронних органів
інформації про переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення з порушенням вимог
законодавства з питань державної
митної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 25 Закону
України «Про службу безпеки України»,
Службі безпеки України, її органам і
співробітникам для виконання
покладених на них обов'язків надається
право одержувати на письмовий запит
керівника відповідного органу Служби
безпеки України від міністерств,
державних комітетів, інших відомств,
підприємств, установ, організацій,
військових частин, громадян та їх
об'єднань дані і відомості, необхідні
для забезпечення державної безпеки
України, а також користуватись з цією
метою службовою документацією і
звітністю.

В той же час, пп. а п. 4 Закону
України "Про організаційно-правові
основи боротьби з організованою
злочинністю" № 3341-XII від 30.06.1993 року
(далі - Закон № 3341-XII), при здійсненні
боротьби з організованою злочинністю
співробітники спеціальних підрозділів
органів внутрішніх справ і Служби
безпеки України мають право: за
письмовим розпорядженням керівника
відповідного спеціального підрозділу
входити за службовими посвідченнями на
територію, у приміщення, склади та
сховища підприємств, організацій і
установ (крім іноземних, дипломатичних
представництв), незалежно від їх
відомчої належності та форм власності,
у пункти пропуску через державний
кордон України та митниці, а також у
виробничі приміщення громадян, які
займаються підприємницькою
діяльністю.

Згідно з п. 2 ст. 18 Закону № 3341-XII,
органи доходів і зборів зобов'язані
забезпечувати виявлення порушень
законодавства про податки, збори,
платежі та негайно повідомляти про це
відповідні спеціальні підрозділи по
боротьбі з організованою злочинністю,
за дорученням спеціальних органів по
боротьбі з організованою злочинністю
проводити перевірку законності дій
організацій і громадян, пов'язаних з
переміщенням предметів і речовин через
митний кордон тощо.

Як свідчать матеріали справи, на
виконання листів Головного управління
по боротьбі з корупцією та
організованою злочинністю СБУ №
14/4/1-20063 від 16.10.2013 року, та № 15230/40 від
17.10.13 року та, на підставі ст. 12, 18 Закону
№ 3341-XI, п. 14 Переліку, відповідач 3, у
присутності співробітника СБ України,
проведено огляд (переогляд) вантажу
позивача, за результатами якого
складено акт про проведення огляду
(переогляду) товарів, транспортних
засобів, ручної поклажі та багажу, що
свідчить про дотримання вимог
встановлених законодавством.

З огляду на наведені приписи
чинного законодавства та наявні
матеріали справи, колегія суддів не
вбачає протиправності дій з боку
відповідачів 1, 2 щодо митного
оформлення вантажу ТОВ «Інтер-Фуд»,
належних доказів тиску або
перешкоджання з боку відповідача 1 та
відповідача 2 щодо митного оформлення
товару позивачем не надано.

В той же час, ч. 1, 2 ст. 255, ч. 1 ст. 338,
ч. 5 ст. 357 МК України, передбачено, що
митне оформлення завершується
протягом чотирьох робочих годин з
моменту пред'явлення органу доходів і
зборів товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, що
підлягають митному оформленню (якщо
згідно з цим Кодексом товари,
транспортні засоби комерційного
призначення підлягають пред'явленню),
подання митної декларації або
документа, який відповідно до
законодавства її замінює, та всіх
необхідних документів і відомостей,
передбачених статтями 257 і 335 цього
Кодексу. Строк, зазначений у частині
першій цієї статті, може бути
перевищений на час виконання
відповідних формальностей виключно за
наявності підстав, передбачених ч. 2.
Огляд товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, пред'явлених
органу доходів і зборів (у тому числі
для перерахунку та зважування),
проводиться в можливо короткий строк
після прийняття рішення про його
проведення. Дослідження (аналізи,
експертизи) проб (зразків) товарів, які
швидко псуються або мають обмежений
строк зберігання, проводяться
невідкладно.

З огляду на зазначене, колегія
суддів вбачає протиправність в діях
Митниці під час митного оформлення
товару Товариства, яка виявилася у
перевищенні нормативів, встановлених
МК України та порушенні строків
митного оформлення, що додатково
підтверджується результатами
прокурорської перевірки за зверненням
позивача, за якою начальнику Митниці
внесено подання про усунення виявлених
порушень, причин та умов, що їм сприяють
та притягненя винних осіб до
відповідальності (лист № 07/1/5-10554-13 від
24.01.2014 року).

Вимога позивача зобов`язати
Київську міжрегіональну митницю
Міндоходів України проводити митне
оформлення товару позивача з
дотриманням порядку, встановленого МК
України, з огляду на зміст ч. 1 ст. 2 КАС
України, не підлягає задоволенню,
оскільки право позивача щодо митного
оформлення товару в майбутньому ще не
порушене.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення, невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що мають значення для вирішення справи
та дійшов висновку, з яким суд
апеляційної інстанції частково не
погоджується.

Доводи апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
05.02.2014 року, та є підставою для її
скасування.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1
ст. 202 КАС України, апеляційну скаргу
слід задовольнити частково, а
постанову суду першої інстанції -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити
частково.

Керуючись статтями 186, 198, 202, 207, 212, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтер-Фуд» задовольнити частково, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 05.02.2014 року - скасувати
та прийняти нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
України щодо митного оформлення
вантажу ТОВ «Інтер-Фуд» протиправними.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Старова Н.Е.

Судді:

Мєзєнцев Є.І.

Файдюк В.В.