Справа № 826/9485/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 826/9485/14
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді - Добрівської Н.А.,
за участю секретаря судового
засідання: Шаповалової К.В.,
та представників сторін:
від позивача - Денисенка Ю.О.,
від відповідача - Коваленко О. І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києвідо Публічного акціонерного
товариства «Київський річковий
порт»про стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках та за
ДПІ у Подільському районі ГУ
Міндоходів у місті Києві звернулась до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Київський
річковий порт» про стягнення
податкового боргу з рахунків платника
податків у банках та за рахунок
З урахуванням прийнятої судом заяви
про уточнення позовних вимог від 05
серпня 2014 року, свої вимоги позивач
обґрунтовує наявністю у товариства
заборгованості на загальну суму 3 497
635,51 яка на день звернення до суду
відповідачем не сплачена. Заходи по
погашенню боргу щодо боржника
вичерпано і не призвели до погашення,
що стало підставою для звернення до
суду із даним позовом.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08 липня 2014 року
відкрито скорочене провадження у
адміністративній справі та надано
строк відповідачу для надання
заперечень, а від позивача витребувані
додаткові матеріали по справі.
21 липня 2014 року через загальний відділ
документального обігу до суду від
відповідача надійшли заперечення
проти позову, за результатами розгляду
яких суд прийшов до висновку про
неможливість ухвалення законного і
обґрунтованого судового рішення без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі і своєю ухвалою від 24 липня 2014
року призначив справу до розгляду в
судовому засіданні.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги з урахуванням
письмової заяви про уточнення
(збільшення позовних вимог від 05.08.2014
року, підтримав у повному обсязі та
просив їх задовольнити з підстав,
наведених у позовній заяві і
Представник відповідача проти позову
заперечив, виклавши свої доводи у
письмовій заяві, приєднаній судом до
матеріалів справи. При цьому,
представник відповідача наголошує на
тому, що частина заборгованості,
визначена позивачем вже стягнута за
судовими рішеннями у справах
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду і
вирішення справи по суті, суд встановив
Публічне акціонерне товариство
«Київський річковий порт» () перебуває на обліку в ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у
Згідно із визначенням, наведеним в
підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.
Як вбачається з матеріалів справи,
станом на 04 серпня 2014 року податкова
заборгованість ПАТ «Київський
річковий порт» становить загальну суму
3 497 635,51 грн., з них: з податку на землю - 2
251 004,51 грн. та зі сплати податку на
додану вартість - 1 246 631,00 грн.
Податковий борг зі сплати податку на
землю виник у зв'язку з несплатою
самостійно визначеного платником
зобов'язання у декларації на 2013 рік
976,14 грн. та за грудень 2013 року - 269 975,83
грн., а також у декларації за 2014 рік
до сплати в розмірі 269 976,12 грн. за
період з січня по червень 2014 року на
загальну суму 1 619 856,72 грн.
Крім того, платником податків було
подано уточнюючі декларації з
визначенням суми податкового
зобов'язання щомісяця в розмірі 1 311,62
грн. Вказана самостійно узгоджена сума
податкового зобов'язання відповідачем
не сплачена за період з листопада по
грудень 2013р. включно та складає 2 623,24
Відповідачем також було визначено
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість у деклараціях:
- за травень 2014р. в сумі 70 606,00 грн.;
- за червень 2014р. в сумі 134 309,00 грн.
Крім того, відповідачем подані
уточнюючі декларації з податку на
додану вартість у квітні 2014р., якими
самостійно визначені суми податкових
зобов'язань на загальну суму 453 220,00 грн.
Згідно із визначенням, наведеним в
пункті 46.1 ст.46 ПК України податкова
декларація, розрахунок - це документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
Податкове зобов'язання визначене
самостійно платником в податковій
декларації в силу положень п.54.1 ст.54 ПК
України не може бути оскаржене
платником податків в
адміністративному або судовому
порядку і вважається узгодженим.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з даних облікових карток
платника, визначені ним в деклараціях
суми зобов'язань станом на день
розгляду справи по суті не сплачені.
Наведене не спростовано представником
відповідача і в судовому засіданні.
Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, за результатами перевірки
вчасності сплати відповідачем
податків і зборів до бюджету за 2012 рік
контролюючим органом 04.11.2013р. був
складений акт від №1831/26-56-15-03-18/03150071, на
підставі якого позивачем прийняті
податкові повідомлення-рішення від
відповідачу нараховано зобов'язання з
податку на землю на загальну суму 88 575,58
Вказані податкові повідомлення
рішення отримані уповноваженим
представником товариства, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення
рекомендованого відправлення. Ні в
адміністративному, ні в судовому
порядку податкові
повідомлення-рішення від 12.12.2013р. за
№3 та №3 товариством не
оскаржувались і в силу положень
Податкового кодексу України є
узгодженими.

Згідно із визначенням, наведеним в
п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий
борг - це сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПК
України).

Аналогічні положення містились і в
підпункті 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000р. №2181-III, відповідно
до якого, у разі, коли платник податків
не сплачує узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

На виконання вимог п.п.6.2.3 п.6.2 ст.6
Закону №2181 ДПІ у Оболонському районі м.
Києва було направлено відповідачу
податкові вимоги:

- перша податкова вимога від 12.01.2010р. №1/8
на суму 409 313,90 грн. (вручена платнику
01.02.2010 року);

- друга податкова вимога від 03.03.2010р.
№2/615 на суму консолідованого боргу у
розмірі 1 340 171,35 грн. (вручена платнику
15.03.2010 року).

Посилання представника відповідача на
неможливість врахування у спірних
правовідносинах податкові вимоги в
якості доказу узгодження суми боргу у
зв'язку з їх винесенням до дня набрання
чинності Податковим кодексом України,
оскільки такі твердження не
ґрунтуються на нормах законодавства.

Так, відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України,
у разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

При цьому, перехідні положення
Податкового кодексу України не містять
застережень про те, податкові вимоги,
винесені у відповідності з вимогами
Закону №2181 вважаються відкликами з дня
набрання чинності Податковим кодексом
України. Під час розгляду справи судом
також не було встановлено обставин, з
якими законодавець в п.6.4 ст.6 Закону
№2181 та в ст.60 ПК України пов'язує
виникнення підстав для визнання
податкових вимог відкликаними.

Доказів оскарження в
адміністративному або судовому
порядку податкових вимог, а також
доказів сплати боргу у визначеному у
позові розмірі відповідачем до суду не
надано.

Таким чином, сума податкового боргу
відповідно до вимог чинного
законодавства України є узгодженою і
визнається сумою податкового боргу
платника податків, розмір якої
підтверджується даними облікових
карток платника податку.

Посилання представника відповідача на
те, що частина боргу, визначеного
позивачем у заяві, що є предметом
розгляду в даній справі вже стягнута
судовими рішеннями у справах №826/19439/13-а
та №826/10741/13-а не знайшли свого
підтвердження та спростовуються
зібраними у справі доказами, які
свідчать про те, що зазначеними
судовими рішеннями з ПАТ «Київський
річковий порт» стягнуто
заборгованість зі сплати податку на
землю та з податку на додану вартість
за інші періоди, ніж заявлено
контролюючим органом в цьому
провадженні.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК
України визначено право контролюючого
органу звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Згідно пунктів 95.1 - 95.3 статті 95 ПК
України, контролюючий орган здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Враховуючи всі наведені обставини в їх
сукупності та виходячи з встановленого
судом факту наявності у відповідача
податкового боргу внаслідок несплати
узгоджених податкових зобов'язань, суд
дійшов висновку, що позов
контролюючого органу про стягнення
податкового боргу на загальну суму 3 497
635,51 грн. шляхом стягнення коштів з
банківських рахунків відповідача у
банках, обслуговуючих платника
податків підлягають задоволенню.

При вирішенні питання щодо наявності
підстав для задоволення вимог позивача
про надання дозволу на стягнення
коштів у рахунок погашення податкового
боргу за рахунок готівки, що належить
відповідачу, суд виходить з наступного.

Як зазначалось, п.95.3 ст.95 Податкового
кодексу України передбачено стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Відповідно до п.95.4 ст.95 цього Кодексу,
орган державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з наведених норм Податкового
кодексу України, стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках та
стягнення коштів за рахунок готівки є
різними самостійними вимогами. Обравши
спосіб судового захисту інтересів
держави у вигляді стягнення коштів з
рахунків у банках, позивач, на думку
суду, не має повноважень одночасно
заявляти про такий захист в інший
спосіб. Крім того, позивач не надав суду
доказів наявності у відповідача
готівкових коштів.

Таким чином, в цій частині позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Київський річковий порт»
(ідентифікаційний код 03150071, 04070, м. Київ,
вул. Верхній Вал, 70) податковий борг на
загальну суму 3 497 635 (три мільйона
чотириста дев'яносто сім тисяч шістсот
тридцять п'ять) гривень 51 коп., з них:

- заборгованість з податку за землю у
розмірі 2 251 004 (два мільйона двісті
п'ятдесят одна тисяча чотири) гривні 51
коп.;

- заборгованість з податку на додану
вартість у розмірі 1 246 631 (один мільйон
двісті сорок шість тисяч шістсот
тридцять одна) гривня 00 коп.

шляхом стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих Публічне акціонерне
товариство «Київський річковий порт»
на р/р 0008, одержувач УДКСУ у
Подільському районі м. Києва () банк одержувача: ГУ ДКСУ у
м. Києві, код банку 820019.

У задоволенні решти адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому в ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду в
порядку та строки, визначені ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Н.А. Добрівська