Справа № 813/5657/14
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/5657/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2014 року № 813/5657/14

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Сасевича О.М. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова до Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівське будівельне управління» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова (надалі по тексту – УПФУ в Шевченківському районі м.Львова) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівське будівельне управління» (надалі – ДП МОУ «Львівське будівельне управління», Підприємство) про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у розмірі 47 192,37 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що, відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування», відповідач є платником єдиного внеску, у зв’язку з чим зобов’язаний самостійно здійснювати нарахування та сплату єдиного внеску у строки, встановлені цим Законом. У період з березня 2012 року по липень 2013 року відповідач перерахування єдиного соціального внеску своєчасно та у повному обсязі не здійснив, що обумовило виникнення недоїмки та нарахування штрафних санкцій. Посилаючись на положення ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування», позивач просить зазначену суму боргу стягнути з відповідача у судовому порядку.

Ухвалою судді від 13.08.2014 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

У зв’язку із виконанням позивачем вимог зазначеної вище ухвали, суддею 01.09.2014 року відкрито скорочене провадження у даній адміністративній справі.

Відповідачу надіслано судом копію ухвали про відкриття скороченого провадження, разом із витягом про процесуальні права та обов’язки сторін, копією позовної заяви і додатками до неї та запропоновано протягом десяти днів з дня одержання вказаних вище документів подати заперечення проти позову, а також необхідні документи або ж заяву про визнання позову. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, направлені судом документи, уповноваженою особою ДП МОУ «Львівське будівельне управління» отримані 11.09.2014 року. У встановлений строк заперечень чи пояснень відповідача щодо даного адміністративного позову до суду не надходило.

В силу положень ч.4 ст.183-2, п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки судом належним чином виконано свій обов’язок щодо повідомлення відповідача, тому суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для розгляду справи в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування».

Згідно п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов’язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов’язкового державного соціального страхування в обов’язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов’язкового державного соціального страхування.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 4 цього Закону, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

ДП МОУ «Львівське будівельне управління» зареєстровано як юридична особа, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова як платник страхових внесків.

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 6 Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №2464, розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов’язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов’язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов’язкового державного соціального страхування.

Згідно ч.5 ст.8 Закону №2464, єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (за винятком винагороди за цивільно-правовими договорами) відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №2464, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Частиною 2 статті 9 Закону №2464 передбачено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов’язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов’язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до вимог частини 12 статті 9 вказаного Закону, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов’язаннями із сплати єдиного внеску зобов’язань із сплати податків, інших обов’язкових платежів, передбачених законом, або зобов’язань перед іншими кредиторами зобов’язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов’язаннями, крім зобов’язань з виплати заробітної плати (доходу).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем щомісячно з березня 2012 року по липень (включно) 2013 року до органу ПФУ подавались звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, в яких Підприємство самостійно визначило суми нарахованого єдиного внеску у розмірі 46 857,62 грн.

Окрім цього, у зв’язку із систематичним порушенням встановлених строків сплати відповідачем єдиного внеску, УПФУ в Шевченківському районі м.Львова у період з 03.12.2012 року по 21.12.2012 року було проведено планову перевірку.

Так, відповідно до акту від 21.12.2012 року №144 про результати планової перевірки ДП МОУ «Львівське будівельне управління» щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування та інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України за період з 23.07.2009 року до 21.12.2012 року, а також достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов’язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2009 року до 30.11.2012 року, перевіркою встановлено, що відповідачем у січні та квітні 2012 року занижено фонд оплати праці на загальну суму - 6 525,15 грн., що призвело до заниження нарахованого єдиного внеску за тарифом 38,52% на загальну суму - 2 513,49 грн. та утриманого єдиного внеску за тарифом 3,6% на загальну суму - 234,91 грн. Дані суми самостійно від кореговано платником у рядках 6.1.1, 6.3.1 та 6.4 у звітах за квітень і травень 2012 року.

Згідно п.3 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування», за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Отже, на підставі вищевказаного акту, рішенням начальника УПФУ в Шевченківському районі м.Львові від 28.12.2012 року №3747 до ДП МОУ «Львівське будівельне управління» застосовано штрафні санкції у розмірі 334,75 грн.

Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №3747 позивачем було надіслано поштовою кореспонденцією на адресу відповідача. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, рішення було отримано уповноваженою особою Підприємства 11.01.2013 року та доказів оскарження такого сторонами у справі не надано.

Таким чином, загальна сума боргу відповідача зі сплати штрафу становить 334,75 грн., про що свідчать розрахунки заборгованості.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування», територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Платник єдиного внеску зобов’язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. У разі якщо згоди з органом Пенсійного фонду не досягнуто, платник єдиного внеску зобов’язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти робочих днів з дня надходження рішення відповідного органу Пенсійного фонду або оскаржити вимогу до органу Пенсійного фонду вищого рівня чи в судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки.

Як наслідок, позивачем було сформовано вимогу форми №Ю-77 від 05 серпня 2013 року про сплату ДП МОУ «Львівське будівельне управління» заборгованості по страхових внесках, яку відповідачем отримано 12.08.2014 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи останнього на повідомлені про вручення.

При цьому, суд приймає до уваги той факт, що відповідачем вищезазначена вимога про сплату боргу у судовому порядку не оскаржувалась, у зв’язку з чим сума заборгованості вважається узгодженою та підлягає стягненню у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування», Пенсійний фонд та його територіальні органи мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

При цьому, згідно з абзацом третім частини третьої Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв’язку з проведенням адміністративної реформи» від 04 липня 2013 року №406-VІІ, органи Пенсійного фонду України продовжують адмініструвати єдиний внесок у частині завершення процедур такого адміністрування.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що станом на день розгляду справи за відповідачем залишається непогашеною заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування за період березень 2012 року - липень 2013 року у загальній сумі 46 857,62 грн., а також штрафних санкцій, застосованих згідно рішення №3747 від 28.12.2012 року за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за відповідний період, у сумі 334,75 грн.

Водночас, у свою чергу, доказів вжиття заходів щодо погашення наявної заборгованості перед Пенсійним фондом у сумі 47 192,37 грн. ДП МОУ «Львівське будівельне управління» суду не представлено, а також не надано жодних доказів у спростування позовних вимог.

З урахуванням викладених обставин, суд прийшов до висновку про обгрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159, 160-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова суду, прийнята у порядку скороченого провадження, виконується негайно.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Львівського апеляційного адміністративного суду. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв’язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов’язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Сасевич О.М.