Справа № 2а-8266/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/3941/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області на постанову Дубровицького
районного суду Рівненської області від
01 червня 2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 13 листопада
2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області про визнання дій
неправомірними, стягнення боргу,
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом, у якому просила
стягнути з управління Пенсійного фонду
України в Дубровицькому районі
Рівненської області заборгованість по
виплаті коштів, передбачених ст.ст. 39, 51
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 22 травня 2008
року по 22 липня 2011 року.

Постановою Дубровицького районного
суду Рівненської області від 01 червня
2012 року залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 13 листопада
2012 року позов задоволено частково.
Визнано дії управління Пенсійного
фонду України неправомірними.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України провести перерахунок
доплати до пенсії позивачу згідно
статті 39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за проживання на території
радіоактивного забруднення. за період
з 22 травня 2008 року по 22 липня 2011 року. В
іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, позивач звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суди першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що дії відповідача
щодо виплати позивачу доплати,
передбаченої ст.39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірах,
встановлених постановами Кабінету
Міністрів України є неправомірними.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах: у зоні гарантованого
добровільного відселення - двох
мінімальних заробітних плат.

Таким чином, виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами, при
визначенні розміру виплат
застосуванню підлягають саме ст. 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
від 28.02.1991 р., №796-ХІІ, а не постанови
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 №
836 "Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи" та №530 від
28.05.2008 "Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян",
які звужують обсяг встановлених
законом прав.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій
оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для їх
скасування не вбачається. Доводи
касаційної скарги висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області залишити без задоволення, а
постанову Дубровицького районного
суду Рівненської області від 01 червня
2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 13 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: