Справа № 875/140/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа № 875/140/14
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Центральної виборчої комісії про
скасування постанови та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

30 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Центральної виборчої
комісії про визнання протиправною та
скасування постанови Центральної
виборчої комісії від 28 вересня 2014 року
№1281 та зобов'язання Центральну виборчу
комісію зареєструвати кандидатом у
народні депутати України ОСОБА_3

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що постановою ЦВК № 1281 від 28.09.2014
«Про відмову в реєстрації кандидатів у
народні депутати України ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7»
відповідно до частини другої ст. 55,
частини третьої ст.56, частини першої та
шостої ст.59, п.2 частини першої та другої
ст. 60 Закону України «Про вибори
народних депутатів України» № 4061-VI від
17.11.2011 (Закон України № 4061-VI від 17.11.2011),
зокрема, відмовлено у реєстрації
кандидата у народні депутати України
ОСОБА_3 в одномандатному виборчому
окрузі № 128, оскільки заява про
самовисування ОСОБА_3 не містить
зобов'язання у разі обрання народним
депутатом України припинити
діяльність, яка відповідно до
Конституції України та законів України
несумісна з мандатом народного
депутата України, що є порушенням вимог
п. 1 частини другої ст.55 Закону № 4061-VI.

ОСОБА_3, вважаючи, що зазначена вище
постанова ЦВК прийнята з порушенням
вимог Закону звернувся до суду за
захистом своїх прав, свобод та законних
інтересів.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити адміністративний позов в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала посилаючись
на його необґрунтованість, зазначила,
що подані документи були оформлені без
дотримання вимог, встановлених ст. 55
Закону, тому позивачу було відмовлено в
реєстрації кандидатом у народні
депутати України. З огляду на цю
обставину просив суд відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги,
оцінивши докази, що мають юридичне
значення для вирішення даного спору,
суд знаходить, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з огляду на
наступне.

Так, 28.09.2014 ЦВК прийнято постанову № 1281
«Про відмову в реєстрації кандидатів у
народні депутати України ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7», яка є
предметом судового розгляду.

Підставою для прийняття спірної
постанови про відмову в реєстрації
кандидата у народні депутати України,
зокрема, ОСОБА_3 слугувало не
зазначення останнім в заяві про
самовисування зобов'язання у разі
обрання народним депутатом України
припинити діяльність та скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України.

Проаналізувавши зміст заяви позивача
про самовисування кандидатом у народні
депутати України колегія суддів
вважає, що вона не відповідає вимогам п.
1 ч. 2 ст. 55 Закону України № 4061-VI від
17.11.2011, зокрема в заяві не зазначено
зобов'язання у разі обрання народним
депутатом України припинити
діяльність та скласти представницький
мандат, які відповідно до Конституції
України та законів України несумісні з
мандатом народного депутата України.

Згідно п. 1 частини другої ст. 55 Закону
України № 4061-VI від 17.11.2011 центральна
виборча комісія реєструє кандидата у
депутати, який балотується в
одномандатному окрузі в порядку
самовисування, за умови пред'явлення
ним особисто одного із документів,
передбачених пунктами 1 або 2 частини
третьої статті 2 цього Закону, та
отримання нею таких документів,
зокрема заяви про самовисування,
датованої днем подання документів для
реєстрації його кандидатом у депутати
до Центральної виборчої комісії, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції України та законів
України несумісні з мандатом народного
депутата України, та згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає).

Тобто, в Законі № 4061-VI від 17.11.2011
визначено обов'язкові вимоги до заяви
про самовисування кандидата в
депутати, які ОСОБА_3 не дотримано.

Колегія суддів вважає, що не зазначення
в заяві про самовисування таких
обов'язкових реквізитів, як
зобов'язання у разі обрання народним
депутатом України припинити
діяльність та скласти представницький
мандат які відповідно до Конституції
України та законів України несумісна з
мандатом народного депутата України,
не може вважатись помилкою чи
неточністю в розумінні частини третьої
ст. 60 Закону № 4061-VI від 17.11.2011 оскільки
ці вимоги прямо передбачені законом і
обов'язок їх внесення до заяви
покладено на особу, яка подає документи
щодо реєстрації кандидатом у депутати.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
ЦВК правомірно відмовила позивачу в
реєстрації кандидатом у народні
депутати України відповідно до ст. 55
Закону, а тому підстави для визнання
протиправним скасування оскаржуваної
постанови в частині відмови в
реєстрації кандидатом у народні
депутати України ОСОБА_3 відсутні.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
зареєструвати кандидата у народні
депутати України ОСОБА_3 в
одномандатному виборчому окрузі № 128,
то вона не підлягає задоволенню,
оскільки вирішення питання щодо
реєстрації кандидатів відноситься до
виключної компетенції ЦВК,
передбаченої розділом VІІ «Висування і
реєстрація кандидатів у депутати»
Закону України № 4061-VI від 17.11.2011, а суд
не може перебирати на себе
повноваження відповідного органу.

Крім того, оскільки ЦВК відмовила в
реєстрації позивача кандидатом у
народні депутати і це рішення судом
визнається законним та обґрунтованим,
вимога про зобов`язання зареєструвати
позивача кандидатом у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі не може бути задоволеною.

Більше того, як вбачається з позовних
вимог позивач просить скасувати
постанову ЦВК, тобто в повному обсязі,
однак, зазначена постанова стосується
також, інших осіб, а тому не може бути
скасованою повністю.

Таким чином, оцінюючи у сукупності
добуті в судовому засіданні докази, суд
знаходить позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про вибори народних депутатів
України», Законом України «Центральну
виборчу комісію», ст.ст. 122, 158-163, 167, 172,
174-177 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Центральної виборчої
комісії про скасування постанови та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку у дводенний строк
з дня її проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.