Справа № 727/3458/14-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 727/3458/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Ярема Л.В.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 26 червня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районної ради у місті
Чернівці про визнання протиправними
дій , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом
про визнання дій відповідача
протиправними та стягнення з
відповідача недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення за 2012 та 2013
роки в розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до постанови
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 26.06.2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позов.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач має статус учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС , 1 категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, інвалід 3 групи.

В березні 2014 року позивач звернувся до
відповідача про виплату щорічної
допомоги на оздоровлення за 2012-2013 роки
у розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат згідно статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На момент звернення відповідач
виплатив позивачу суму компенсації на
оздоровлення за 2012 та за 2013 роки в
розмірі 90 гривень, керуючись
постановами Кабінету Міністрів №562 і
№836.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскарженої постанови виходив з
правомірності нарахування позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення в 2012
і 2013 роках в розмірі, встановленому
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року №562.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

В Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» №796- XII від 28.02.1991 року
визначені та закріплені основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року №796- XII, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інвалідам 3 групи у розмірі 4
мінімальних заробітних плат.

Згідно з п. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2012 рік» встановлено, що у 2012
році норми і положення статтей 20, 21, 22, 23,
30 , 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Водночас, п. 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Разом з тим, Постановою Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року
№562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено конкретні
розміри такої допомоги в твердій
грошовій сумі й зокрема, учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інвалідам 3 групи у розмірі 90 грн.

Зазначені положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» та Закону України «Про державний
бюджет на 2013 рік», прийняті пізніше, ніж
Закон № 796-ХII, неконституційними не
визнавалися, внаслідок чого положення
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» на момент
звернення позивача до суду є чинними.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а постанову суду -без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 26 червня 2014 року, - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно ст. 212 КАС
України.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.