Справа № 826/11116/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом

Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Києва

до

Приватного підприємства «Діалог»

про

стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, -

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2014 року УПФУ у Шевченківському районі міста Києва звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства «Діалог» про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 2 007,35 грн.

Згідно з п.п.3, 6 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, крім іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості – зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч.2 ст.69, ч.4 ст.79, п.6 ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях. Водночас, згідно із визначенням, наведеним у частині 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості – зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч.2 ст.69, ч.4 ст.79, п.6 ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях. Водночас, згідно із визначенням, наведеним у частині 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість виникла у зв’язку з несплатою страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за липень-грудень 2010 року та складає 2 007,35 грн. Проте, відповідно до картки особового рахунку страхувальника недоїмка по внесках складає 1 692,92 грн.

Також, позивачем не надано суду детальний розрахунок заборгованості відповідача стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування із зазначенням підстав та періоду, за який утворився борг Приватного підприємства «Діалог».

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що згідно картки особового рахунку у відповідача рахується заборгованість по сплаті фінансових санкцій у розмірі 218,68 грн. та пені у розмірі 95,75 грн. (яка в сукупності з урахуванням суми недоїмки в розмірі 1 692,92 грн. складає суму визначену в прохальній частині позову – 2 007,35 грн.). Водночас, в позовній заяві не вказується про наявність рішення як підстави виникнення боргу зі сплати фінансових санкцій та пені, а також доказів на підтвердження направлення (вручення) такого рішення платнику внесків.

При цьому, в разі ствердження позивача про наявність підстав для стягнення суми фінансових санкцій і пені, останньому необхідно зважати на наступні положення.

Згідно абз.1 п.7 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (надалі – Закон №2464-VI) заборгованість із сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, нарахованого до 1 січня 2004 року, не погашена станом на 1 січня 2011 року, з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, із сплати фінансових санкцій та пені, що виникла до 1 січня 2011 року, підлягає розстроченню не більш як на 60 календарних місяців починаючи з 1 січня 2011 року.

У абзаці 3 пункту 7 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464-VI зазначено, що повідомлення про розстрочення суми заборгованості, пені та штрафних санкцій надсилається платникам у встановленому Пенсійним фондом порядку.

Відповідно до Закону №2464-VI та пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року №1261 Правлінням Пенсійного фонду України 27 вересня 2010 року винесено постанову за № 21-4, якою затверджено Порядок проведення органами Пенсійного фонду України розстрочення сум заборгованості зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, нарахованого до 1 січня 2004 року, з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, із сплати фінансових санкцій та пені, що виникла до 1 січня 2011 року (далі по тексту – Порядок), який розроблено відповідно до пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VI.

Згідно підпункту 3 пункту 2 Порядку, розстроченню підлягає, зокрема, заборгованість із сплати фінансових санкцій та пені, що виникла до 1 січня 2011 року.

Заборгованість із сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, нарахованого до 1 січня 2004 року, з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та із сплати фінансових санкцій і пені, зазначена у пункті 2 цього Порядку (далі – заборгованість), підлягає розстроченню для сплати рівними частками терміном не більш як на 60 календарних місяців, починаючи з 1 січня 2011 року (п.3 Порядку).

Управління Пенсійного фонду України у районі, місті або районі у місті (далі – орган Пенсійного фонду) визначає суму заборгованості, яка підлягає розстроченню, згідно з картками особових рахунків платників та направляє їм повідомлення про розстрочення сум заборгованості за формою згідно з додатком до цього Порядку (п.4 Порядку).

За заявою платника, яка надається (надсилається) органу Пенсійного фонду за місцем взяття його на облік за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, орган Пенсійного фонду здійснює звірення сум заборгованості із платниками, результати якого оформлюються відповідним актом, та протягом 10 робочих днів з дня підписання акта звірення вручає (надсилає) платнику рішення про розстрочення за формою згідно з додатком до цього Порядку (п.5 Порядку).

Також, у разі наявності рішення як підстави виникнення боргу зі сплати фінансових санкцій та пені позивачу необхідно надати розрахунок фінансових санкцій, визначених у такому рішенні.

Крім того, всупереч вимогам частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано актуальний (станом на час звернення до суду) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців із зазначенням адреси відповідача, що унеможливлює дотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо встановлення дієздатності відповідача та належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

Відсутність наведених доказів створює перешкоди для вирішення питання щодо дотримання позивачем порядку звернення до суду у строк визначений законодавством, а також щодо відкриття скороченого провадження відповідно до вимог ст.1832 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виявлені недоліки необхідно усунути шляхом надання суду уточненої позовної заяви та доказів направлення її відповідачу; детальний розрахунок заборгованості відповідача стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування із зазначенням підстав та періоду, за який утворився борг Приватного підприємства «Діалог»; у разі наявності рішення як підстави виникнення боргу зі сплати фінансових санкцій та пені – доказів складення та направлення (вручення) платнику внесків повідомлення про розстрочення суми заборгованості відповідача зі сплати фінансових санкцій та пені; розрахунку штрафних санкцій; у разі наявності рішення як підстави виникнення боргу зі сплати фінансових санкцій та пені – розрахунку фінансових санкцій, визначених у такому рішенні; актуального (станом на час звернення до суду) витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю – Приватного підприємства «Діалог».

Керуючись ст.106, ч.1 ст.108, ст.160, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Києва залишити без руху.

2. Встановити позивачу семиденний строк з дня набрання даною ухвалою законної сили у відповідності із вимогами статті 254 КАС України для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особам, що звернулися із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку, встановленому в ст.254 та ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.А. Добрівська