Справа № 458/588/14-а 6-а/458/3/2014
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р.
№ 876/6479/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.

представника пенсійного фонду:
Гвозінського О.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області на ухвалу Турківського
районного суду Львівської області від
10.06.2014 року про зміну способу виконання
рішення суду у справі за заявою в.о.
начальника відділу державної
виконавчої служби Турківського
районного управління юстиції
Львівської області про зміну порядку і
способу виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Турківського районного
суду Львівської області від 23.08.2011 року,
яка змінена постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
позов задоволено частково, шляхом
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Турківському районі
Львівської області провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни ОСОБА_2 за період
з 10.02.2011 року по 22.07.2011 року включно, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з
врахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» із врахуванням
виплачених сум за цей період.

Дана постанова набрала законної сили
та є обов'язковою до виконання.

13.03.2014 року постановою державного
виконавця відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа. Боржнику було надано термін до
20.03.2014 року для добровільного виконання
рішення суду.

12.05.2014 року в.о. начальника ВДВС
Турківського районного управління
юстиції Жавко М.Я. звернулася до суду
першої інстанції з поданням про зміну
способу виконання рішення суду, якою
просив змінити спосіб виконання
рішення суду шляхом стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області на користь ОСОБА_2 підвищення
до пенсії як дитині війни за період з
10.02.2011 року по 22.07.2011 року включно, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з
врахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та із
врахуванням виплачених їй сум за цей
період, що становить 1151,52 грн.

Ухвалою Турківського районного суду
Львівської області від 10.06.2014 року
заяву задоволено: змінено подальший
спосіб і порядок виконання судового
рішення у справі № 2-а-182/2011 за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Турківському районі
Львівської області про зобов'язання
здійснити перерахунок нарахованих сум,
відповідно до якого стягнуто з
управління Пенсійного фонду України у
Турківському районі Львівської
області на користь ОСОБА_2 суми боргу у
розмірі 1151 грн. 52 коп.

Управління Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області подало апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана ухвала
винесена з порушенням норм
процесуального права, неповністю
досліджені обставини справи, просить
зазначену ухвалу скасувати та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що відповідно до ст. 7 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
встановлено, що фінансування витрат
пов'язаних з реалізацією цього Закону
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Відповідно
до Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» встановлено, що у 2012 році норми і
положення статей 5 та 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовується у порядку та розмірах,
установлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету пенсійного фонду України на 2012
рік. Аналогічна норма міститься і в
Законі України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік».

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовільнити, а ухвалу
суду першої інстанції скасувати, та
прийняти нову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує ухвалу
суду першої інстанції, та приймає нову
ухвалу, якщо визнає, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи, що мають значення для справи,
порушив норми процесуального права, що
призвели до неправильного вирішення
справи.

Суд першої інстанції ухвалою від 10.06.2014
року подання в.о. начальника ВДВС в
Турківського районного управління
юстиції Жавко М. Я. про зміну способу
виконання постанови суду задовольнив.

Однак, колегія суддів такий висновок
суду першої інстанцій вважає
помилковим виходячи з наступного.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Турківського районного
суду Львівської області від 23.08.2011 року,
яка змінена постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
позов задоволено частково, шляхом
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Турківському районі
Львівської області провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни ОСОБА_2 за період
з 10.02.2011 року по 22.07.2011 року включно, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з
врахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» із врахуванням
виплачених сум за цей період.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
суду першої інстанції та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин позивач просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, ч. 1 ст. 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

З огляду на викладене, колегія суддів
вбачає підстави для скасування ухвали
суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
підставними та обґрунтованими а тому
спростовують висновки суду першої
інстанції як наслідок апеляційну
скаргу слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205,
207, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області задоволити.

Ухвалу Турківського районного суду
Львівської області від 10.06.2014 року
скасувати та прийняти нову ухвалу, якою
в задоволенні заяви (подання) в.о.
начальника відділу державної
виконавчої служби Турківського
районного управління юстиції Жавко М.Я.
про зміну способу та порядку виконання
постанови суду - відмовити.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 25.09.2014 року