Справа № 2а/1818/52/12 (1818/2190/12)
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/11621/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Відділу Державної виконавчої
служби Тростянецького районного
управління юстиції Сумської області,
третя особа - Управління Пенсійного
фонду України в Тростянецькому районі
Сумської області про визнання
бездіяльності незаконною та
скасування постанови, стягнення
моральної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Тростянецького
районного суду Сумської області від 23
листопада 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, звернувся до Тростянецького
районного суду Сумської області з
адміністративним позовом до Відділу
Державної виконавчої служби
Тростянецького районного управління
юстиції Сумської області, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив суд скасувати постанову
відповідача "Про закінчення
виконавчого провадження від 30.08.2012
року"; поновити строк звернення до суду
з даним позовом, оскільки оскаржувану
постанову позивачем отримано 11.09.2012
року; стягнути з відповідача судові
витрати у розмірі 32 грн. 19 коп.; визнати
незаконними дії та бездіяльність
працівників ВДВС Тростянецького РУЮ в
особі начальника управління Шлімакова
О.М. та державного виконавця Конєва О.М.
в нехтуванні виконання листами
Тростянецького районного суду.

Постановою Тростянецького районного
суду Сумської області від 23 листопада
2012 року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року постанову Тростянецького
районного суду Сумської області від 23
листопада 2012 року залишено без змін.

ОСОБА_4 не погодився з постановою
Тростянецького районного суду
Сумської області від 23 листопада 2012
року та ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2013 року і звернувся до суду
з касаційною скаргою, в який просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційних скарг, матеріали
справи, колегія суддів, в межах ст. 220
КАС України, вважає, що касаційна
скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню в
повному обсязі, на підставі наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

В адміністративній справі №2-а-48/2010 за
позовом ОСОБА_4 до УПФ України в
Тростянецькому районі Сумської
області було видано 08.04.2010 року
виконавчий лист про зобов'язання УПФ в
Тростянецькому районі здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_4 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком, з розміру встановленого ч.1
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" та сплатити недоплачену
суму підвищення до пенсії відповідно
до ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" з урахуванням
фактично виплачених сум, починаючи з 01
січня 2009 року.

За вказаним виконавчим листом
державним виконавцем Тростянецького
РУЮ у Сумській області Конєвим О.М.
постановою від 06.07.2012 р. відкрито
виконавче провадження ВП №33281742 та
надано боржнику строк для
самостійного виконання до 12.07.2012 року.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Тростянецькому районі Сумської
області листом від 11.07.2012 року
повідомлено ВДВС Тростянецького РУЮ
про те, що на виконання виконавчого
листа по справі № 2-а-48/10 було проведено
нарахування та взято до виплати, але
згідно ч. 1, 2 ст. 23, ч. 5 ст. 51 Бюджетного
кодексу України, виплата ОСОБА_4 буде
проведена за наявності достатнього
фінансового ресурсу в бюджеті
Пенсійного фонду України на зазначені
цілі.

Проведення нарахування вказаної
доплати до пенсій позивача
підтверджено розпорядженням
Управлінням Пенсійного фонду України в
Тростянецькому районі Сумської
області № 114311 від 11.07.2012 року.

08.08.2012 року державним виконавцем
прийнято постанову про повернення
виконавчого листа № 2-а-48/10, виданого
08.04.2010 року.

30.08.2012 року начальник ВДВС
Тростянецького РУЮ разом із державними
виконавцями звернувся до прокурора
Тростянецького району із поданням про
притягнення до кримінальної
відповідальності начальника УПФ
України в Тростянецькому районі Корж
А.В. за невиконання судового рішення,
постановленого, зокрема у інтересах
ОСОБА_4

30.08.2012 року прокурором Тростянецького
району прийнято постанову про відмову
у порушенні кримінальної справи за
фактом невиконання рішень суду
відносно начальника УПФ України в
Тростянецькому районі Корж О.В. на
підставі ст. 6 п. 2 КПК України за
відсутністю у його діях складу злочину,
передбаченого ст.382 КК України. Так,
прокурором встановлено, що у
начальника УПФ відсутній умисел на
невиконання судового рішення.

Отримавши постанову прокурора від
30.08.2012 року, державним виконавцем
Конєвим О.М. прийнято постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 30.08.2012 року ВП № 33281742 по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2-а-48/2010,
виданого 08.04.2010 р., на тій підставі, що
виконати рішення суду без участі
боржника неможливо, державний
виконавець при тому посилався на
вимоги п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України
"Про виконавче провадження" .

Суть спірних правовідносин полягає у
правомірності прийняття постанови
Відділу Державної виконавчої служби
Тростянецького районного управління
юстиції Сумської області про
закінчення виконавчого провадження
від 30.08.2012 року ВП №33281742.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про правомірність винесення
оскаржуваної постанови відповідача, з
посиланням на те, що Відділом
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Сумської області у ході виконання
виконавчого документа вжито усіх
заходів передбачених Законом України
«Про виконавче провадження» та
Порядком виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, щодо виконання рішення суду.

Проте, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції не погоджується з
таким висновком, так як рішення згідно
з виконавчим документом фактично не
виконано в повному обсязі.

Як вбачається з постанови Відділу
Державної виконавчої служби
Тростянецького районного управління
юстиції Сумської області про
закінчення виконавчого провадження
від 30 серпня 2012 року ВП №33281742,
Тростянецький районний суд Сумської
області рішенням від 08 квітня 2010 року у
справі № 2-а-48/10, зобов'язав Управління
Пенсійного фонду України в
Тростянецькому районі Сумської
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_4 з підвищенням її на 30 %
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» та сплатити недоплачену
суму підвищення до пенсії відповідно
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з урахуванням
фактично сплачених сум, починаючи з
01.01.2009 року.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, а
частиною 2 цієї статті передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Відповідно до ст.75 Закону України «Про
виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Відповідачем не надано суду достатніх
та належних доказів на підтвердження
факту виконання боржником рішення суду
в справі № 2а-48/10 та правомірності
винесення оскаржуваної постанови без
вчинення необхідних виконавчих дій
державним виконавцем, які передбачені
ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче
провадження», що свідчить про
необґрунтованість закінчення
виконавчого провадження з підстав п. 11.
ч. 1 ст. 49 ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження».

Отже, виходячи з вищевикладеного Вищий
адміністративний суд України вважає,
що оскаржувана постанова про
закінчення виконавчого провадження є
неправомірною та вказує на
бездіяльність виконавчої служби по
примусовому виконанню рішень судів,
яка за Законом покладається на
державну виконавчу службу.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Зважаючи на те, що по справі не потрібно
збирати або додатково перевіряти
докази, обставини справи з'ясовані
повно, але висновки не відповідають
встановленим обставинам та допущені
помилки в застосуванні норм
матеріального права, колегія суддів
вважає можливим ухвалити нове про
задоволення позову.

За правилами частини першої статті 229
КАС України суд касаційної інстанції
має право скасувати судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та ухвалити нове рішення, якщо
обставини справи встановлені повно і
правильно, але суди першої та
апеляційної інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 229, 230, 232 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Тростянецького районного
суду Сумської області від 23 листопада
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2013 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Відділу
Державної виконавчої служби
Тростянецького районного управління
юстиції Сумської області щодо
прийняття постанови про закінчення
виконавчого провадження від 30 серпня
2012 року ВП №33281742.

Скасувати постанову Відділу Державної
виконавчої служби Тростянецького
районного управління юстиції Сумської
області про закінчення виконавчого
провадження від 30 серпня 2012 року ВП
№33281742.

Зобов'язати Відділ Державної
виконавчої служби Тростянецького
районного управління юстиції Сумської
області відновити виконавче
провадження на підставі постанови
Тростянецького районного суду
Сумської області від 08 квітня 2010 року у
справі № 2-а-48/10.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець