Справа № 818/2209/14
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2014 р.
Справа №818/2209/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю секретаря судового засідання
- Іуткіна І.С.,

представника позивача - Ткаченка Д.О.,

представника відповідача - Сєдєлєвої
Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Сумський авторемонтний завод" до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Сумський авторемонтний завод" (далі
позивач, ПАТ "Сумський авторемонтний
завод") звернулось до суду з
адміністративним позовом, у якому
просить суд визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції в м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області (далі відповідач, ДПІ в м.Сумах
ГУМ у Сумській області) № від 10
червня 2014 року щодо збільшення суми
грошового зобов'язання за платежем -
орендна плата за земельні ділянки
державної та комунальної власності.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що спірне податкове
повідомлення - рішення ґрунтуються на
помилкових судженнях суб'єкта владних
повноважень, що викладені в акті
перевірки Позивача, а відтак,
суперечать ч. 3 ст. 2 КАС України,
оскільки за відсутності визначених
законом підстав покладають на платника
податків додатковий обов'язок по
оплаті грошового зобов'язання на
користь Державного бюджету України.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги і доводи
заявленого позову, просив суд прийняти
рішення про задоволення позову .

Представник Відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив ухвалити рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
з урахуванням обставин, викладених у
письмовому запереченні.

В обґрунтування заперечень проти
позову відповідач зазначив, що під час
проведення перевірки та складання акту
перевірки фахівці відповідного
податкового органу діяли згідно до
вимог чинного податкового
законодавства. За результатами
перевірки, в акті були зафіксовані
порушення вимог Податкового кодексу
України, за що позивачу були визначені
відповідні податкові зобов'язання.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
вивчивши матеріали справи й оцінивши
докази по справі, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

ПАТ «Сумський авторемонтний завод»
обліковується у ДПІ у м.Суми, як платник
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності.

Судом встановлено, що між ПАТ "Сумський
авторемонтний завод" та Сумською
міською радою укладено договір оренди
земельної ділянки від 05.11.1998 р.

15.02.2013р. ПАТ "Сумський авторемонтний
завод" було подано до ДПІ в м.Сумах
декларацію з плати за землю за 2013 рік,
згідно з якою орендна плата за земельну
ділянку на місяць становила 33523,71 грн.

30.01.2014р. ПАТ «Сумський авторемонтний
завод» до податкового органу засобами
електронного зв'язку було подано
уточнюючу податкову декларацію з плати
за землю (орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності) на 2013 рік (вхідний ДПІ у
м.Сумах № від 30.01.2014р.) в якій
зазначене податкове зобов'язання по
орендній платі за земельні ділянки
державної та комунальної власності на
2013 рік становить 1% від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки та
зменшено податкове зобов'язання на 2013
рік на суму 268189,68 грн.

Відповідачем було здійснено
камеральну перевірку податкової
декларації з плати за землю. За
наслідками перевірки було складено
відповідний Акт від 23.05.2014р.

Як свідчить з Акту перевірки,
податковим органом було встановлено,
що ПАТ «Сумський авторемонтний завод»
несвоєчасно сплачено суму самостійно
визначеного грошового зобов'язання по
орендній платі за земельні ділянки
державної та комунальної власності за
червень - листопад 2013 року, січень-лютий
2014 року, чим порушено вимоги ст..287.3
ст.287 Податкового кодексу України.

Згідно п.287.3 ст.287 ПК України податкове
зобов'язання щодо плати за землю
визначається у податковій декларації
на поточний рік, сплачується рівними
частками власниками
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

При цьому, відповідач посилається на
те, що у разі якщо податкове
зобов'язання з плати за землю
самостійно визначене у податковій
декларації з плати за землю, не
сплачено протягом строків, визначених
в ПК України та платником подана
уточнююча декларація з плати за землю
щодо зменшення податкових зобов'язань
минулих податкових періодів
(здійснюється погашення податкового
боргу), таким платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу, який передбачено п.126.1
ст.126 ПК України, з урахуванням
загального строку затримки сплати
податкового боргу.

Таким чином, на переконання
відповідача, при сплаті самостійно
визначеного грошового зобов'язання по
орендній платі за земельні ділянки
державної та комунальної власності за
січень 2014 року ПАТ «Сумський
авторемонтний завод» повинно було
врахувати вимоги п.п.287.3 ст.287 ПК
України.

За результатами проведеної
камеральної перевірки ДПІ у м.Сумах
було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 10 червня 2014
року №, яким на підставі п.126.1 ст.126
ПК України за затримку до 30 календарних
днів сплати суми узгодженого
податкового зобов'язання в розмірі 2174.05
грн. була застосована штрафна санкція
у розмірі 10% у сумі 217,41 грн. (а.с.8).

Суд вважає, що дане податкове
повідомлення-рішення є
необґрунтованим та підлягає
скасуванню з огляду на таке.

В Акті перевірки зазначено, що
щомісячна сума грошового зобов'язання
за червень-листопад 2013 року становить
33523,71 грн. При цьому, контролюючим
органом не береться до уваги те, що
позивачем було направлено засобами
електронного зв'язку до ДПІ в м.Сумах
уточнену податкову декларацію з плати
за землю за 2013 рік. Дана декларація
тримана податковим органом 31.01.2014р.
(а.с.5-6).

Згідно зазначеної вище податкової
декларації з плати за землю, позивач
уточнив у бік зменшення ставку
орендної плати у 2013 році, зменшивши її з
3% до 1 % від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки.

Таким чином, щомісячна сума грошового
зобов'язання за червень - листопад 2013
року має становити не 33523,71 грн., а 11174,57
грн.

Згідно витягу з картки особового
рахунку позивача, станом на 30.07.2013 року
загальна сума недоїмки позивача по
основному зобов'язанню та пені
становила 130753,25 грн. з урахуванням всіх
нарахувань та сплати.

Дана сума вирахувана з розрахунку, що
щомісячна сума грошового зобов'зання
становить 33523,71 грн. Якщо ж взяти до
уваги зменшення ставки орендної плати
у 2013 році з 3% до 1% від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки, то
дана сума має бути зменшена на різницю
між первісною орендною платою за
місяць (33523,71 грн) та уточненою орендною
платою за місяць (11174,57 грн) за весь
період, починаючи з 01.01.2013р. по 30.07.2013р.
Дана різниця становить 134094,84 грн.

Згідно вказаного вище витягу з картки
особового рахунку ПАТ "Сумський
авторемонтний завод" у період з 31.07.2013р.
по 30.08.2013р. включно було сплачено 2090 грн.
та 18200 грн. У цей період відповідачем
було донараховано 31,44 грн. пені та 418
грн. штрафних санкцій. Уточнена сума
грошового зобов'язання за липень
становила 11174,57. Таким чином, з
урахуванням вказаних вище сум
переплати (3341,59 грн.), нарахувань (31,44 + 418
+ 11174,57 = 11624,01 грн.) та сплат (2090 + 18200 = 20290
грн), переплата ПАТ "Сумський
авторемонтний завод" станом на 30.08.2013р.
становить 12007,58 грн. (20290 + 3341,59 = 11624,01).

Згідно вказаного вище витягу з картки
особового рахунку ПАТ, у період з
31.08.2013р. по 30.09.2013р. включно позивачем
було сплачено 5136,64 грн., 1400 грн., 3200 грн.,
67,03 грн., 2,95 грн. У цей період податковим
органом було додаткового нараховано
121.59 грн., 1027,33 грн., 1389,57 грн., 1168 грн., 42,12
грн., 280 грн., 2,02 грн., 13,41 грн., 0,03 грн., 0,03
грн., 0,04 грн., 0,04 грн., 01 грн., 0,16 грн., 32,15
грн., 54,50 грн., 0,06 грн., 0,06 грн., 0,09 грн., 0,09
грн., 0,02 грн., 0,31 грн. пені та штрафних
санкцій.

Уточнена сума грошового зобов'язання
за липень становила 11174,57 грн. Таким
чином, з урахуванням вказаних вище суми
переплати (12007,58 грн.) нарахувань (121,59
грн. + 1027,33 грн. + 1389,57 грн. + 1168 грн. + 42,12
грн. + 280 грн. + 2,02 грн. + 13.41 грн. + 0,03 грн. +
0,03 грн. + 0,04 грн. + 0,04 грн. + 0,01 грн. + 0,16 грн.
+ 32,15 грн. + 54,50 грн. + 0,06 грн. + 0,06 грн. + 0,09
грн. + 0,09 грн. + 0,02 грн. + 0,31 грн. + 11174,57 грн.
= 15306,10 грн.) та сплат (5136,64 грн. + 1400 грн. +
3200 грн. + 67,03 грн. + 2,95 грн. = 9806,62 грн.),
переплата ПАТ, станом на 30.09.2013,
становить 6508,10 грн. (9806,62 + 12007,58 - 15306,10).

Таким чином, станом на 23.05.2014р. не
підтверджено несвоєчасності сплати
сум самостійно визначеного грошового
зобов'язання по орендній платі за
земельні ділянки державної та
комунальної власності за червень -
листопад 2013 року, січень-лютий 2014 року,
оскільки, станом на дату проведення
перевірки, сума узгодженого
податкового зобов'язання змінилась у
бік зменшення. Тобто, станом на 23.05.2014р.
порушення з боку ПАТ "Сумський
авторемонтний завод" було відсутнє.

Отже, суд дійшов висновку, що грошове
зобов'язання було правомірно
скориговано платником податку у бік
його зменшення. Таке коригування
відбулося до винесення податковим
органом рішення про застосування
штрафних санкцій за несвоєчасну сплату
зобов'язання на повну його суму. На
момент винесення рішення про
застосування штрафних санкцій вказане
зобов'язання було відсутнє. Отже, був
відсутній об'єкт порушення.

Посилання відповідача на те, що
визначаючи в уточнюючий декларації від
30.01.2014р. податкове зобов'язання по
орендній платі за земельні ділянки за
2013 рік з розрахунку 1% від нормативної
грошової оцінки землі, позивачем
порушено вимоги п.п.288.5.1 п.288.5 ст.188 ПК
України, є також безпідставним та
необґрунтованим, з огляду на наступне:

Суб'єктами права власності на землю
відповідно до пункту "б" статті 80
Земельного кодексу України (далі - ЗК) є,
зокрема, територіальні громади, які
реалізують це право безпосередньо або
через органи місцевого самоврядування,
- на землі комунальної власності.

До повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу (пункт "в" статті 12 ЗК).

Згідно зі статтею 2 Закону України від 3
липня 1992 року2535-XII "Про плату за землю"
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон № 2535-XIІ)
використання землі в Україні є платним.
Плата за землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель. За земельні ділянки,
надані в оренду, справляється орендна
плата.

Граничний розмір орендної плати за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
встановлено Законом України "Про
оренду землі" від 6 жовтня 1998 року161-XIV,
та є обов'язковим при укладанні
відповідних договорів.

Відповідно до частини першої статті 21
цього ж Закону орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Підставою для нарахування земельного
податку відповідно до статті 13 Закону
№ 2535-XIІ є дані державного земельного
кадастру, а орендної плати за земельну
ділянку, яка перебуває у державній або
комунальній власності, - договір оренди
такої земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5
статті 288 Податкового кодексу України
розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою 3 відсотків
нормативної грошової оцінки.

Водночас пунктом 13 Типового договору
оренди землі, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 3
березня 2004 р. N 220, передбачено перегляд
розміру орендної плати, зокрема, у разі
зміни розмірів земельного податку,
підвищення цін і тарифів, у тому числі
внаслідок інфляції.

Відповідно до статті 9 Податкового
кодексу України до загальнодержавних
податків і зборів належить, зокрема,
плата за землю. Згідно з розділом XIII
Податкового кодексу України плата за
землю сплачується у вигляді земельного
податку та орендної плати.

Законом України "Про оренду землі" та
Законом України "Про плату за землю"
законодавець передбачив внесення змін
до умов договору щодо розміру орендної
плати за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності.

Статтею 30 Закону України "Про оренду
землі" встановлено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

При цьому статтею 654 Цивільного кодексу
України передбачено, що зміна договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Разом з тим слід зауважити, що
контролюючий орган відповідно до
Податкового кодексу України наділений
повноваженнями зі здійснення
адміністрування податків, зборів,
платежів; контролю своєчасності
подання платниками податків
передбаченої законом звітності,
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків, зборів,
платежів; забезпечення ведення обліку
податків, зборів, платежів, проте
ініціативою вносити зміни до договорів
оренди землі згідно з приписами статей
12, 80, 83 ЗК, статей 21, 30 Закону України "Про
оренду землі" наділена одна зі сторін
цих договорів, якою у даному випадку є
міська рада - орган місцевого
самоврядування, через яку відповідною
територіальною громадою реалізовано
право власності на передані в оренду
земельні ділянки, що знаходяться в
комунальній власності.

Договір оренди землі є
цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, зокрема
стежити, щоб такі умови не суперечили
інтересам суспільства. Якщо ж договір
пов'язаний зі сплатою податків і, на
думку суб'єкта владних повноважень,
спрямований на ухилення від їх сплати,
останній, за допомогою
адміністративних заходів,
уповноважений відновити публічний
порядок.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
хоча зміна розміру земельного податку
є підставою для перегляду
встановленого розміру орендної плати
шляхом внесення відповідних змін до
договору оренди землі його учасниками,
зазначене не тягне автоматичну зміну
умов договору щодо розміру орендної
палати, а відтак і відповідного
донарахування податковим органом суми
податкового зобов'язання з орендної
плати із застосуванням штрафних
санкцій за податковими
повідомленнями-рішеннями.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що за наведених обставин та правових
норм позовні вимоги позивача
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Сумський
авторемонтний завод" до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про скасування
податкового повідомлення-рішення
-задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області (Покровська площа, 2,
м. Суми) від 10 червня 2014 року № .

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено
15.09.2014р.

Суддя (підпис)
О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя
О.М. Кунець