Справа № 817/2214/14
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2214/14

18 вересня 2014 року 10год. 52хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Борискіна С.А. за
участю секретаря судового засідання
Вавелюк А.І та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача: представник Охман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_2

до Управління Укртрансінспекції у
Рівненській області про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови , -ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Управління Укртрансінспекції у
Рівненській області про визнання дій
відповідача протиправними та
скасування постанови про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№022051 від 21.07.2014 року.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали та пояснили, що оскаржувана
постанова була винесена за надання
послуг з перевезення вантажів без
оформлення документів, передбачених
ст.48 Закону України "Про автомобільний
транспорт", однак у позивача були
наявні всі необхідні документи. Крім
того, про розгляд справи про
правопорушення в сфері автомобільного
транспорту позивача не повідомили і
він дізнався про порушення своїх прав
лише із постанови про застосування
адміністративно-господарських
санкцій.

З цих підстав позивач та його
представник просили позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечила повністю, подала
також письмові заперечення, в яких
зазначила наступне. Відповідно до
завдання на перевірку від 20.05.2014 № 006149
державні інспектори Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області провели рейдову перевірку
транспортного засобу НОМЕР_1. Під час
перевірки виявлено, що у водія
транспортного засобу, який здійснював
вантажні перевезення (відсів) відсутні
документи, перелік яких визначений
статтею 48 Закону України «Про
автомобільний транспорт». Зокрема, під
час перевірки водій відмовився надати
документи, які необхідні для
перевезення вантажу. Про що було
складено акт № 000602 від 21.05.2014. Саме тому,
21 липня 2014 року т.в.о. начальника
управління було прийнято рішення про
застосування до ОСОБА_2 штрафу у
розмірі 1700 грн. Стосовно повідомлення
позивача про розгляд справи про
порушення законодавства в сфері
автомобільного транспорту,
представник відповідача зазначив, що
16.06.2014 року позивача було викликано на
розгляд, який мав відбутися 24.06.2014 о 10
годині 00 хвилин. Вказаний виклик був
надісланий позивачу рекомендованим
листом з повідомленням та згідно
відомостей Укрпошти, вручений адресату
особисто 18.06.2014 року.

Допитаний у судовому засіданні в
якості свідка державний інспектор
ОСОБА_3. повідомив суду, що 21.05.2014 року
працівниками Управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області було зупинено транспортний
засіб DAF (державний номерний знак
НОМЕР_1) та запропоновано водію пройти
габаритно-ваговий контроль. При цьому
водій пред'явив лише технічний паспорт
на автомобіль, інших документів
державним інспекторам не пред'явив, від
габаритно-вагового контролю
відмовився, про що було складено
відповідні акти. Ознайомившись з
актами водій від підпису відмовився.

Заслухавши думку позивача,
представників сторін та свідка,
дослідивши наявні в матеріалах справи
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному та всебічному
вивченні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити повністю, враховуючи
наступне.

Судом встановлено, що актом №000602 від 21
травня 2014 року "проведення перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом"
(а.с. 37), при перевірці транспортного
засобу марки DAF, держномер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_2, який є зареєстрованим
суб'єктом підприємницької діяльності,
зафіксовано, що під час перевезення
вантажу водій відмовився від
проходження габаритно-вагового
контролю та не пред'явив документів, на
підставі яких виконуються перевезення
вантажу, а саме: посвідчення водія
відповідної категорії, документ на
вантаж, протокол перевірки та
адаптації тахографа до транспортного
засобу, тахокарта за 21.05.2014 року. Акт
підписаний державними інспекторами
управління Укртрансінспекції у
Рівненській області ОСОБА_3.,
Бредихіним І.В. та Нестерчуком Д.П., що
здійснювали перевірку на підставі
завдання на перевірку №006149 від 20.05.2014
року (а.с. 29). В графі "Пояснення водія
про причини порушень" зазначено: "Водій
з актом ознайомлений, від письмових
пояснень та підпису відмовився." Крім
того, в акті вказано, що особу водія не
встановлено, документу, що посвідчує
особу водія не надано.

16 червня 2014 року ОСОБА_2 рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
направлено повідомлення про розгляд
справи про порушення чинного
законодавства в сфері автомобільного
транспорту 24 червня 2014 року о 10:00 год.
(а.с. 30). Вказане рекомендоване
відправлення вручене адресату
особисто 18 червня 2014 року (а.с.31, 32).

За результатами розгляду акту №000602 від
21 травня 2014 року "проведення перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом",
т.в.о. начальника управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області 21 липня 2014 року винесено
постанову №022051 про застосування до
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2 передбаченої абзацом третім
частини першої статті 60 Закону України
"Про автомобільний транспорт" №2344-III
від 05.04.2001 року фінансової санкції в
розмірі 1700 гривень за надання послуг з
перевезення вантажів без оформлення
документів, передбачених статтею 48
цього Закону (а.с. 6).

Вказана постанова направлена ОСОБА_2
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення 21 липня 2014 року (а.с. 33).
Рекомендоване відправлення вручене
адресату особисто 29 липня 2014 року (а.с.
34, 35).

Приймаючи рішення у справі суд
зазначає наступне. В силу вимог частин
чотирнадцятої, сімнадцятої статті 6
Закону України "Про автомобільний
транспорт" №2344-III від 05.04.2001 року,
державний контроль автомобільних
перевізників на території України
здійснюється шляхом проведення
планових, позапланових і рейдових
перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки дотримання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом здійснюються шляхом
зупинки транспортного засобу або без
такої зупинки посадовими особами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, та його територіальних
органів, які мають право зупиняти
транспортний засіб у форменому одязі
за допомогою сигнального диска (жезла)
відповідно до порядку, затвердженого
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 14 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року,
рейдова перевірка транспортних
засобів проводиться в будь-який час на
окремо визначених ділянках дороги,
маршрутах руху, автовокзалах,
автостанціях, автобусних зупинках,
місцях посадки та висадки пасажирів,
стоянках таксі і транспортних засобів,
місцях навантаження та розвантаження
вантажних автомобілів, місцях
здійснення габаритно-вагового
контролю, під час виїзду з підприємств
та місць стоянки, на інших об'єктах, що
використовуються суб'єктами
господарювання для забезпечення
діяльності автомобільного транспорту.
А відповідно до пункту 15 цього Порядку,
під час проведення рейдової перевірки
перевіряється виключно: наявність
визначених статями 39 і 48 Закону України
"Про автомобільний транспорт" №2344-III
від 05.04.2001 року документів, на підставі
яких здійснюються перевезення
автомобільним транспортом; додержання
вимог статей 53,56,57 і 59 Закону,
додержання водієм вимог Європейської
угоди щодо роботи екіпажів
транспортних засобів, які виконують
міжнародні автомобільні перевезення
(ЄУТР), відповідність зовнішнього і
внутрішнього спорядження
(екіпірування) транспортного засобу
встановленим вимогам; оснащення таксі
справним таксометром; відповідність
кількості пасажирів, що перевозяться,
відомостям, зазначеним у реєстраційних
документах, або нормам, передбаченим
технічною характеристикою
транспортного засобу; додержання
водієм автобуса затвердженого
розкладу та маршруту руху; наявність у
всіх пасажирів квитків на проїзд та
квитанцій на перевезення багажу, а у
разі пільгового проїзду - відповідного
посвідчення; додержання водієм режиму
праці та відпочинку, а також вимоги
щодо наявності в автобусі двох водіїв у
разі перевезення пасажирів на відстань
500 і більше кілометрів або перевезення
організованих груп дітей за маршрутом,
який виходить за межі населеного
пункту та має протяжність понад 250
кілометрів; виконання водієм інших
вимог Правил надання послуг
пасажирського автомобільного
транспорту, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України №176 від
18.02.1997 року та Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затверджених наказом
Міністерства транспорту України №363
від 14.10.1997 року, інших
нормативно-правових актів.

Як встановлено в ході судового
розгляду, рейдова перевірка
транспортного засобу марки DAF,
держномер НОМЕР_1, що належить суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_2, на
предмет дотримання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, проведена 21.05.2014 року
відповідно до завдання на перевірку на
окремо визначеній ділянці дороги,
трьома державними інспекторами
управління, яким було доручено її
здійснення, відтак підстав для
сумнівів щодо законності її проведення
не виникає. Предмет перевірки
відповідає вимогам пункту 15 Порядку.

Відповідно до пунктів 25-26 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року,
справа про порушення розглядається в
органі державного контролю за
місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення. Справа про порушення
розглядається у присутності
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання. Про час і місце
розгляду справи про порушення
уповноважена особа суб'єкта
господарювання повідомляється під
розписку чи рекомендованим листом із
повідомленням.

Судом відхиляються доводи
представника позивача про порушення
відповідачем прав позивача, яке
полягало у неналежному повідомленні
останнього про дату і місце розгляду
справи про порушення чинного
законодавства в сфері автомобільного
транспорту за результатами перевірки,
оформленої актом №00602 від 21.05.2014 року, з
огляду на наступне.

По-перше, вказане повідомлення
надсилалось позивачу рекомендованим
листом з повідомленням про вручення на
ту адресу, яка є адресою його
реєстраційного обліку.

По-друге, з врахуванням вимог пункту 92,
99 та 106 Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України №270 від
05.03.2009 року, відповідач одержавши
зворотне повідомлення про вручення
поштового відправлення з відміткою
працівника поштового зв'язку про те, що
рекомендоване поштове відправлення
вручено особисто ОСОБА_2, мав всі
підстави вважати позивача особою, яка
належним чином повідомлена про дату,
місце і час розгляду справи.

В силу вимог пункту 27 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року,
у разі неявки уповноваженої особи
суб'єкта господарювання справа про
порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
адміністративно-господарських
штрафів.

Оскільки дії посадової особи
відповідача щодо розгляду справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт здійснені в
межах компетенції та в рамках чинного
законодавства, підстави для визнання
їх неправомірними відсутні.

В силу вимог статті 48 Закону України
"Про автомобільний транспорт" №2344-III
від 05.04.2001 року, автомобільні
перевізники, водії повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення. Документами для
здійснення внутрішніх перевезень
вантажів є: для автомобільного
перевізника - документ, що засвідчує
використання транспортного засобу на
законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством; для водія -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

Відповідно до пункту 3.3. розділу III
Інструкції з використання контрольних
пристроїв (тахографів) на
автомобільному транспорті
затвердженої наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України №385 від
24.06.2010 року, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 20.10.2010
року за №946/18241, водій транспортного
засобу, обладнаного тахографом повинен
мати при собі протокол про перевірку та
адаптацію тахографа до транспортного
засобу; заповнені тахокарти у
кількості, що передбачена ЄУТР, або
картку водія чи роздруківку даних
роботи тахографа у разі обладнання
транспортного засобу цифровим
тахографом.

Актом №000602 від 21 травня 2014 року
"проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом" фактично зафіксовано, що у
власника транспортного засобу,
держномер НОМЕР_1, ОСОБА_2, на час
перевірки відсутній протокол про
перевірку та адаптацію тахографа до
транспортного засобу.

Відповідно до абзацу третього частини
першої статті 60 Закону України "Про
автомобільний транспорт" №2344-III від
05.04.2001 року, за надання послуг з
перевезень пасажирів та вантажів без
оформлення документів, перелік яких
визначений статтями 39 та 48 цього Закону
застосовується санкція - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Оскільки актом перевірки констатовано
порушення у вигляді відсутності при
собі у власника та водія транспортного
засобу ОСОБА_2 під час здійснення ним
вантажного перевезення 21 травня 2014
року документі на підставі яких
виконувалось перевезення вантажу, і
факт вчинення такого порушення ні на
час розгляду матеріалів т.в.о.
начальника управління
Укртрансінспекції у Рівненській
області, ні на час розгляду справи
судом не спростований, постанова про
застосування фінансових санкцій №022051
від 21.07.2014 року, якою до позивача
застосовано штрафну санкцію у розмірі
1700 грн. є законною та обґрунтованою.

При прийнятті рішення суд також
враховує, що ці документи (посвідчення
водія відповідної категорії, документ
на вантаж, протокол перевірки та
адаптації тахографа до транспортного
засобу, тахокарта за 21.05.2014 року) не були
надані позивачем і в судовому
засіданні.

Згідно з частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Оцінюючи відповідність постанови про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
№022051 від 21 липня 2014 року вимогам
законодавства суд зазначає, що
оскаржувана постанова прийнята у
повній відповідності до вищевказаних
вимог, законно та обґрунтовано.

Відповідно, позовні вимоги до
задоволення не підлягають.

При цьому суд уточнює статус позивача
як суб'єкта підприємницької
діяльності, що по своїй суті не є
заміною сторони у справі.

В зв'язку з тим, що при поданні
адміністративного позову позивачем
було сплачено лише 10% за позовну вимогу
майнового характеру, з позивача слід
стягнути недоплачену суму судового
збору відповідно до ч.3 ст.4 Закону
України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Стягнути з позивача - фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (інп.НОМЕР_2) до
Державного бюджету України
недоплачену суму судового збору у
розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок
чотири) грн. 30 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Борискін С.А.