Справа № К/9991/35527/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/35527/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Стародуба О.П., Тракало В.В., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Миколаївської районної державної
адміністрації Львівської області про
визнання бездіяльності неправомірною,
стягнення недоплаченої частини
разової щорічної грошової допомоги
ветерану війни, за касаційною скаргою
ОСОБА_5, - представника ОСОБА_4, на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2009
року, -

встановив:

ОСОБА_4 звернулася в суд з
позовом, у якому просила визнати
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
Миколаївської районної державної
адміністрації Львівської області
неправомірною і стягнути з відповідача
на її користь недоплачену частину
разової щорічної грошової допомоги до 5
травня за 2008 рік у розмірі 1378 гривень.

Позовні вимоги мотивувала
тим, що у 2008 році їй як учаснику війни
виплачено щорічну разову грошову
допомогу до 5 травня у розмірі меншому,
ніж це визначено частиною 5 статті 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII
(далі - Закон № 3551-XII).

Постановою Львівського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2008 року позов задоволено
частково. Зобов'язано Управління праці
та соціального захисту населення
Миколаївської районної державної
адміністрації Львівської області
провести перерахунок щорічної до 5
травня разової грошової допомоги
позивачеві як учаснику війни за 2008 рік,
виходячи з трьох мінімальних пенсій за
віком, та здійснити відповідну
додаткову виплату. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29 жовтня 2009 року постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2008
року скасовано, прийнято нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі
представник позивача, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29 жовтня 2009 року та залишити в силі
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2008
року.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до частини 1
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Статтею 4 Закону № 3551-XII
визначено, що ветеранами війни є особи,
які брали участь у захисті Батьківщини
чи в бойових діях на території інших
держав. До ветеранів війни належать:
учасники бойових дій, інваліди війни,
учасники війни.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що позивач ОСОБА_4 є
ветераном війни - учасником війни і має
відповідний статус, визначений Законом
№ 3551-XII. Позивачеві разова грошова
допомога за 2008 рік була виплачена до 5
травня у розмірі 65 гривень.

Відповідно до вимог частини
1 статті 17 Закону № 3551-XII фінансування
витрат, пов'язаних з введенням в дію
цього Закону, здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевих
бюджетів.

Згідно частини 1 статті 171
Закону № 3551-XII щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами,
- за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Частиною 5 статті 14 Закону №
3551-XII було передбачено, що щорічно до 5
травня учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього СРСР за
самовіддану працю та бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, виплачується разова
грошова допомога у розмірі чотирьох
мінімальних пенсій за віком, іншим
учасникам війни - у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 3
пункту 20 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI частину 5 статті 14
Закону № 3551-XII викладено в новій
редакції, відповідно до якої щорічно до
5 травня учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього Союзу
РСР за самовіддану працю та бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, та іншим учасникам
війни виплачується разова грошова
допомога у розмірах, які визначаються
Кабінетом Міністрів України в межах
бюджетних призначень, встановлених
законом про Державний бюджет України.

Кабінет Міністрів України у
постанові «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується в 2008
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» від 12
березня 2008 року № 183 установив, що у 2008
році виплата разової грошової
допомоги, передбаченої Законами
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
«Про жертви нацистських
переслідувань», зокрема, учасникам
війни, здійснюється у розмірі 65 гривень
(пункт 1 постанови № 183).

Рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 положення підпункту «б»
підпункту 3 пункту 20 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Зазначене рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене, крім того, воно має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей вказаного закону, що визнані
неконституційними.

Відповідно до частини 2
статті 152 Конституції України, закони,
інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, положення
підпункту «б» підпункту 3 пункту 20
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнані
неконституційними та втратили
чинність з 22 травня 2008 року - дня
ухвалення Конституційним Судом
України рішення № 10-рп/2008, яке
відповідно до положень частини 1 статті
58 Конституції України не має зворотної
дії в часі. Якщо суб'єкт владних
повноважень виплатив грошову допомогу
під час дії зазначеної норми Закону, то
після прийняття рішення
Конституційним Судом України у нього
не виникло додаткових зобов'язань щодо
перерахунку раніше виплаченої
позивачеві щорічної разової грошової
допомоги.

Згідно частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Виплата щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік
позивачеві здійснювалася в період,
коли наведені норми Закону були
чинними, а їх виконання обов'язковим, а
тому дії Управління праці та
соціального захисту населення
Миколаївської районної державної
адміністрації Львівської області на
час виплати позивачеві зазначеної
щорічної разової грошової допомоги у
2008 році були правомірними.

Доводи, викладені в
касаційній скарзі, не спростовують
висновків суду апеляційної інстанції
та встановлених обставин справи,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Відповідно до частини 3
статті 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Згідно частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, - представника
ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2009
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Миколаївської
районної державної адміністрації
Львівської області про визнання
бездіяльності неправомірною,
стягнення недоплаченої частини
разової щорічної грошової допомоги
ветерану війни - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Стародуб О.П.

Тракало В.В.