Справа № 136/1524/14-а
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1524/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"28" липня 2014 р. Липовецький районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді
Кривенка Д. Т.

за участю секретаря
Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Липовець
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до В.о. начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області
Міхєєва Ігоря Євгенович про визнання
протиправною та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення №167 від 01.07.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся
до Липовецького районного суду
Вінницької області, як до
адміністративного суду, із
вищевказаним позовом до відповідача,
обґрунтовуючи його наступним чином.

01.07.2014 року постановою в.о.
начальника Інспектора державного
архітектурно - будівельного контролю у
Миколаївській області Міхєєва Ігоря
Євгеновича, її, ОСОБА_1, було притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ст.188-42 ч.2 КУпАП, та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 6 800 грн., у зв'язку із
тим, що вона, ОСОБА_1, начебто не
допустила посадових осіб Інспекції до
здійснення перевірки на об'єкті за
адресою: АДРЕСА_1, чим порушила п. 14
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 N 553.

Вважає, оскаржувану постанову
винесену з порушенням матеріального та
процесуального права, відтак
необґрунтованою, незаконною та такою,
що порушує її права та охоронювані
законом інтереси, а тому таке рішення
суб'єкта владних повноважень, на думку
позивача, має бути визнане
протиправним та скасоване судом.

В судове засідання позивач та її
представник не з'явились, однак надали
суду заяву, в якій клопотали про
розгляд справи за їх відсутності,
зазначивши, що позовні вимоги
підтримують у обсязі позовної заяви,
просили її задовольнити та вирішити
питання про розподіл судових витрат,
які було понесено позивачем та
документально підтверджено.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про день та час розгляду
справи був повідомлений в
установленому законом порядку, на що
вказує наявне в матеріалах справи
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення. Заяву
про відкладення розгляду справи за
наявності поважних причин до суду не
направив, клопотання про розгляд
справи за його відсутності також не
надав. В письмовому запереченні свою
позицію з вирішення даного
адміністративного спору, аргументував
з огляду на таке.

В. о. начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області в
особі Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області не визнає
позовні вимоги ОСОБА_1 «Про визнання
протиправною та скасування постанови
по справі про адміністративне
правопорушення від 01.07.14 № 167» з
наступних підстав.

Посилання Позивача на порушення
Інспекцією порядку здійснення заходів
державного архітектурно-будівельного
контролю є такими, що не відповідають
фактичним обставинам справи, дійсним
вимогам законодавства та ґрунтуються
на припущеннях.

Щодо підстави проведення
позапланової перевірки.

В позовній заяві зазначається
інформація стосовно неправомірності
(на думку Позивача) здійснення
Інспекцією позапланової перевірки.

Згідно з п. 1 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.11 №
553 (далі - Порядок № 553), цей Порядок
визначає процедуру здійснення заходів,
спрямованих поміж інших на дотримання:
інших вимог, установлених
законодавством, будівельними нормами,
правилами та проектною документацією,
щодо створення об'єкта будівництва.

Таким чином, Інспекція на
підставах, визначених п. п. 6, 7 Порядку №
553, здійснює перевірки об'єктів
будівництва/архітектури, а не окремих
суб'єктів містобудування.

За результатами перевірки у разі
виявлення правопорушень у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил, до
відповідальності притягається винний
суб'єкт містобудування - замовник,
підрядник, проектувальник, особа, яка
здійснює авторський/технічний нагляд
на об'єкті.

Вищевказане також підтверджується
нормами Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності», яким
визначено порядок проведення
перевірок суб'єктів господарювання, та
відповідно до ст. 2 якого дія цього
Закону не поширюється на відносини, що
виникають під час здійснення заходів
державного архітектурно-будівельного
контролю та нагляду.

Підстави проведення посадовими
особами Інспекції позапланових
перевірок встановлені пунктом 7
Порядку № 553, відповідно до якого
однією з підстав позапланової
перевірки є перевірка достовірності
даних, наведених у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
(декларація від 13.03.14 вхід. № 1608-20-14). що
проводиться протягом трьох місяців з
дня її подання.

Згідно з п. 7 Порядку № 553 позапланова
перевірка проводиться відповідно до
направлення у строк, що не може
перевищувати п'яти робочих днів, а у
разі потреби може бути одноразово
продовжений за письмовим рішенням
керівника відповідної інспекції чи
його заступника не більше ніж на два
робочих дні.

10.06.14 року головним державним
інспекторам Інспекції Шоломону О. О. та
Савчуку О. С. заступником начальника
Інспекції видано направлення № 580 для
проведення позапланової перевірки,
відповідно до якого позапланова
перевірка об'єкта, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, розпочата 11 червня 2014
року, тобто у межах тримісячного строку
з дня подачі декларації про готовність
об'єкта до експлуатації від 13.03.14 вхід.
№ 1608-20-14.

Відповідно до вимог п. 7 Порядку № 553,
строк проведення перевірки склав п'ять
робочих днів (до 17.06.14).

Таким чином, головним державним
інспектором не порушено вимог
законодавства щодо підстав та строків
проведення позапланової перевірки.

Щодо повноважень Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області та її посадових
осіб.

Повноваження посадових осіб органів
державного архітектурно-будівельного
контролю здійснювати заходи
державного архітектурно-будівельного
контролю встановлені ч. 1 ст. 10 Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
ст. 41 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Порядком №
553.

Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженим Указом
Президента України № 439/2011 від 08.04.2011
року, визначено, що Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України (Держархбудінспекція України)
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

Відповідно до пункту 6 Положення про
Державну інспекцію архітектурно -
будівельного контролю, яка затверджена
Указом Президента України від 08.04.11 №
439/2011, Держархбудінспекція України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі або міжрегіональні
(повноваження яких поширюються на
декілька регіонів) територіальні
органи.

Повноваження посадових осіб органів
державного архітектурно-будівельного
контролю складати протоколи визначені
п. 2 ч. 4 ст.. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», пп. 2 п. 11 Порядку № 553.

Наказом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 19.11.2012 року № 187 «Про
уповноваження територіальних органів -
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
АР Крим, областях, містах Києві та
Севастополі (щодо
дозвільно-реєстраційних процедур та
здійснення заходів державного
архітектурно - будівельного контролю)»
уповноважено територіальні органи -
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
АРК, областях, містах Києві та
Севастополі:

- забезпечити здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю на
території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці;

- уповноважено керівників
територіальних органів та їх
заступників від імені Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України здійснювати розгляд справ про
адміністративні правопорушення та
накладати штрафи відповідно до КУпАП.

Згідно з абз. 3 пункту 3 Положення про
Інспекцію державного архітектурно -
будівельного контролю у Миколаївській
області, затвердженого наказом
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України № 22 від 02.06.11, одним
із завдань Інспекції є здійснення
державного контролю за дотриманням
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів.

Повноваження головних державних
інспекторів Інспекції у Миколаївської
області, як територіального органу
Держархбудінспекції України,
здійснювати заходи державного
архітектурно-будівельного контролю та
оформлювати їх результати, у тому числі
складати протоколи про
адміністративне правопорушення,
визначені відповідними посадовими
інструкціями.

Щодо територіальних повноважень
Інспекції у Миколаївській області та
її посадових осіб.

П. 5 Порядку № 553 встановленого
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Перевіряємий об'єкт розташований на
території Миколаївської області за
адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, посадові особи Інспекції у
Миколаївській області не перевищили
повноважень, оскільки перевіряється не
суб'єкт містобудування, а об'єкт
будівництва/архітектури, що
розташований на території
Миколаївської області.

За результатами перевірки може бути
притягнуто винного суб'єкта
господарювання незалежно від його
місцезнаходження.

Щодо порядку проведення перевірки.

Про проведення позапланової перевірки
об'єкта по пр. Жовтневому, 319Г, в м.
Миколаєві, замовника ТОВ «Олденс»
повідомлено завчасно письмово листом
від 29.05.14 р. № 7/14-2864-14, яке надіслано
рекомендованим листом з повідомленням
та вручено 03.06.14 р. тобто за 8 днів до
початку проведення перевірки.

В зазначеному листі повідомлялось, що
участь уповноваженого представника є
обов'язковою. У разі неможливості
з'явитися для участі у перевірці з
поважних причин Інспекція пропонувала
повідомити письмово не пізніше, ніж за
день до початку перевірки за вказаною
адресою або факсовим повідомленням.

В іншому випадку Інспекція повідомила
замовника, що неявка на об'єкт
будівництва у вказаний день та час, а
також ненадания документів, необхідних
для проведення перевірки, буде
вважатися недопущенням посадових осіб
Інспекції для проведення заходів
державного архітектурно-будівельного
контролю, що є порушенням ст. 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та п. 14
Порядку № 553.

Також повідомлено, що за недопущення
посадових осіб Інспекції для
проведення перевірки встановлена
відповідальність у вигляді штрафних
санкцій передбачених ч.2 ст.188-42 КУпАП та
п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Проте ТОВ «Олденс» та його
уповноважена особа генеральний
директор ОСОБА_1 умисно ухилились від
проведення перевірки, не надали жодних
документів з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, не
направили для участі у перевірці
належним чином уповноважену особу, чим
фактично унеможливили проведення
позапланової перевірки об'єкта та не
допустили посадових осіб Інспекції, що
за складом правопорушення має
наслідком накладення штрафних санкцій.

Посилання Позивача на порушення
посадовими особами Інспекції наказу
Державного комітету України з питань
розвитку підприємництва від 10.08.1998 № 18
«Про затвердження форми та Порядку
ведення Журналу відвідання суб'єктів
підприємницької діяльності
контролюючими органами (Журнал
реєстрації перевірок)» є безпідставним
та ґрунтується на невірному
трактуванні норм законодавства,
оскільки: по-перше. Інспекція під час
здійснення заходів державного
архітектурно - будівельного контролю
не здійснює перевірки підприємницької
діяльності або окремих суб'єктів
господарювання, а перевіряє об'єкти
будівництва/архітектури на
відповідність вимогам містобудівного
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил;
по-друге. норми зазначеного наказу не
визначають порядок проведення
позапланових перевірок об'єктів
будівництва/архітектури, а лише
визначають форму та порядок заповнення
журналу реєстрації перевірок. Порядок
здійснення заходів державного
архітектурно-будівельного контролю
врегульований постановою Кабінету
міністрів України від 23.05.11 № 553;
по-третє. посадовим особам Інспекції не
було запропоновано заповнити журнал
реєстрації перевірок, оскільки Позивач
не з'явився в призначений день та час на
перевіряемий об'єкт та не направив
належним чином уповноваженого
представника, не надав жодного
документа з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

У зв'язку з вищевикладеними фактичними
обставинами справи, на виконання п. п. 16,
17 Порядку № 553, у зв'язку з виявленням
факту порушення п. 14 Порядку № 553,
посадовою особою Інспекції складено
акт перевірки від 17.06.14, протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 17.06.14 стосовно ТОВ
«Олденс», протокол про адміністративне
правопорушення від 17.06.14 стосовно
Позивача та видано Позивачу припис № 188
від 17.06.14.

Посилання Позивача на порушення
Інспекцією ст. 256 КУпАП є таким, що не
відповідає фактичним обставинам
справи та дійсними вимогам
законодавства.

По-перше, статтею 256 КУпАП визначено
зміст протоколу про адміністративне
правопорушення. Протокол, складений за
результатами державного архітектурно -
будівельного контролю Об'єкта,
відповідає формі, затвердженій наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 15.05.2012 № 240, та
вимогам ст. 256 КУпАП.

По-друге, норми КУпАП та Порядку № 553 не
містять імперативні вимоги щодо
обов'язковості складання протоколу у
присутності особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Відсутність такої особи, у тому числі
її ухилення від перевірки та складання
відповідних документів за її
результатами не є підставою для
звільнення цієї особи від
відповідальності за вчинене
адміністративне правопорушення.

Крім того, недопуск посадових осіб
Інспекції до перевірки передбачає у
тому числі нез'явлення на перевіряємий
об'єкт, що по суті унеможливлює
складання протоколу у присутності
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.

По-третє. Позивачу письмово у протоколі
від 17.06.14 роз'яснено права та обов'язки.

По-четверте, протокол від 17.06.14 разом з
іншими матеріалами перевірки
надіслані генеральному директору ТОВ
«Олденс» ОСОБА_1 рекомендованим листом
з повідомленням № 170 за місцем
роботи Позивача, оскільки посадовим
особам Інспекції не надано достовірну
та повну інформацію щодо місця
проживання/реєстрації посадової особи
замовника ТОВ «Олденс», та вручені
24.06.14, тобто за 6 днів до розгляду справи
про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на виконання ст. 256 КУпАП,
протокол про адміністративне
правопорушення був вручений під
розписку через об'єкт поштового
зв'язку, що передбачено нормами ст. 257
КУпАП, п.п. 18, 19, 22 Порядку № 553.

В протоколі від 17.06.14 (Позивачу письмово
заздалегідь (за 6 днів до розгляду
справи про адміністративне
правопорушення) повідомлено про дату,
час та місце розгляду справи, проте
Позивач не скористувався наданими йому
правами бути присутнім при її розгляді,
не направив належним чином
уповноважену особу, не надав жодних
пояснень або заперечень, які
підтверджували б або спростовували
певні обставини тощо.

Звернуто увагу суду на те, що згідно з
адміністративним позовом, Позивач не
зазначає про відсутність в його
діяннях адміністративного
правопорушення, що свідчить про те, що
Позивачем визнаний факт вчинення
порушення п. 14 Порядку № 553, а вимоги
щодо визнання дій посадових осіб
Інспекції неправомірними викликані
виключно небажанням настання
негативних наслідків для вчинене
Позивачем правопорушення у вигляді
сплати штрафних санкцій.

Припис від 17.06.14 № 188, виданий Позивачу,
не оскаржується, що є підтвердженням
визнання ОСОБА_1 факту вчинення
адміністративного правопорушення.

На виконання ст. 278 КУпАП, при
підготовці до розгляду справи про
адміністративне правопорушення,
Інспекцією вирішено усі передбачені
даною нормою питання.

Позивач не скористувався наданими їй
правами: не надав жодних заперечень з
питань виявленого правопорушення, не
з'явився на розгляд справи, не направив
на розгляд справи належним чином
уповноваженого представника,
клопотань про перенесення розгляду
справи не подавав.

Реалізація особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
своїх прав є суб'єктивним рішенням
такої особи та не є підставою для
перенесення, закриття справи про
адміністративне правопорушення або
скасування постанови, винесеної у
зв'язку з порушенням такою особою
містобудівного законодавства.

Таким чином, посилання Позивача на не
ознайомлення його з проведенням
перевірки Об'єкта, виявлений факт
порушення містобудівного
законодавства, складання щодо нього
документів за її результатами, є
завідомо неправдивими поясненнями, не
підтвердженими жодними фактичними
даними, та спростовується письмовими
доказами.

На виконання ст. 268 КУпАП, у зв'язку зі
сповіщенням Позивача за 6 днів до
розгляду справи про дату, час та місце
її розгляду (у протоколі від 17.06.14, який
вручений 24.06.14 року рекомендованим
листом № 170), відсутність
клопотань про перенесення розгляду
справи, неприбуттям на розгляд
особисто або уповноваженого
представника, справу розглянуто за
відсутності Позивача.

На виконання ст. 280 КУпАП, при розгляді
зазначеної справи з'ясовано всі
обставини, передбаченні чинним
законодавством України.

В діянні Позивача виявлено склад
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.
18842 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, постанова по
справі про адміністративне
правопорушення від 01.07.14 № 167 стосовно
ОСОБА_1 винесена у відповідності до
вимог законодавства.

З вимогами Позивача покласти
відшкодування судових витрат на
Відповідача Інспекція категорично не
погоджується у зв'язку з тим, що,
відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір», Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області
звільнена від сплати судового збору.

Просили також врахувати майновий стан
Інспекції, оскільки Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України та,
відповідно до повноважень, з метою
захисту інтересів держави з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю має право звертатися до суду з
відповідними позовами, а кошти на
справляння інших судових витрат
державним бюджетом не закладені.

Вважають, що в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 слід
відмовити у повному обсязі.

За правилами ч.4 ст.128 КАС України, у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 вказаної вище статті,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Ураховуючи те, що представник позивача
не з'явився до суду використавши надані
йому права ч. 4 ст.122 КАС України, а
відповідач, будучи належним чином
повідомленим не з'явився в судове
засідання без поважних причин, а суд не
вбачає потреби заслухати свідка чи
експерта, тому підстав для відкладення
розгляду даної справи не має, відтак
суд проводить судове засідання на
основі наявних у суду матеріалів у
порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
адміністративної справи, повно
з'ясувавши обставини справи,
перевіривши їх здобутими у справі
доказами, дійшов до висновку про таке.

29.05.2014 року відповідно до листа
заступника начальника Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю в Миколаївській області Малій
К.А. було повідомлено ТОВ "Олденс"
(місцезнаходження м. Липовець, вул.
Леніна 121 - Б, Вінницької області) про
проведення позапланової перевірки
додержання законодавства, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час виконання будівельних робіт за
адресою: АДРЕСА_1, дата запланованої
перевірки визначена 11.06.2014 року об 11
годині.

10.06.2014 року заступником начальника
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Миколаївській
області Малій К.А. було видано
Направлення для проведення
позапланової перевірки на об'єкті за
адресою: АДРЕСА_1, підставою для
проведення перевірки зазначено: п.7
Порядку здійснення державного
архітектурно - будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року №553
(перевірка достовірності даних
перевірки наведених у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації від
13.03.2014 року за №1608-20-14). Перевіряючими
визначено посадових осіб - головних
державних інспекторів Миколаївського
інспекційного відділу Південного
інспекційного управління Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області -
Шоломон О.О. та Савчук О.С. Строк дії
направлення з 11.06.2014 року по 17.06.2014 року.

За результатами проведеної перевірки
було складено:

- 17.06.2014 року Акт про недопущення
посадових осіб інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю
на об'єкти будівництва для виконання
покладених на них функцій інспектором
Савчук О.С.. Відповідно до вказаного
Акта підставою для проведення
позапланової перевірки поміж
перевірки достовірності даних
перевірки наведених у декларації,
зазначено також лист виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
від 12.05.2014 року №3104/0201-19/14/14, яким було
повідомлено про порушення вимог
містобудівного законодавства ФОП
ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1. Також в Акті
звернуто увагу про належне
повідомлення ТОВ "Олденс" про день та
час позапланової перевірки, їх неявку у
цей день на об'єкт, не подання
документів необхідних для здійснення
державного архітектурно - будівельного
контролю, та порушення п.14 Порядку
здійснення державного архітектурно -
будівельного контролю, затвердженого
постановою КМУ від 23.05.2011 року за №553
щодо недопущення інспекторів для
проведення перевірки об'єкта
нерухомості;

- 17.06.2014 року Припис №188 про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
інспектором Шоломон О.О.. Згідно якого
встановлено недопущення посадових
осіб Інспекції на об'єкт: Реконструкція
нежитлових приміщень під торгово -
офісне приміщення з закусочною за
адресою: м. Миколаїв пр. Жовтневий 319Г
для проведення позапланової перевірки,
а також ненадання документів для
здійснення державного архітектурно -
будівельного контролю на
вищезазначеному об'єкті в порушення п.
14 Порядку від 23.05.2011 року за №553. З метою
усунення виявлених порушень
вимагалось забезпечити допуск
посадових осіб Інспекції на об'єкт для
перевірки у термін - до 02.07.2014 року та
надати необхідні документи у термін:
02.07.2014 року;

- 17.06.2014 року головним державним
інспектором Шоломон О.О. було складено
Протокол про адміністративне
правопорушення стосовно ОСОБА_1, яка є
генеральним директором ТОВ "Олденс", у
зв'язку із порушенням нею п. 14 Порядку, а
саме: недопущення посадових осіб
Інспекції на об'єкт для проведення
позапланової перевірки за адресою:
АДРЕСА_1. Розгляд справи призначено на
01.07.2014 року о 08:30 годині в приміщенні
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю Миколаївської
області. Свідком у протоколі зазначено
ОСОБА_10

Наведені документи направлено
позивачеві, на що вказує наявне в
матеріалах справи рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення 24.06.2014 року із вказівкою
про отримання "особисто".

За результатами розгляду справи про
адміністративне правопорушення, 01.07.2014
року в.о. начальника Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Миколаївській області
Міхєєвим І.М. було винесено постанову
за №167, відповідно до якої ОСОБА_1 було
визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП
(недопущення посадових осіб Інспекції
на об'єкт для проведення позапланової
перевірки) та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 6 800 гривень. Розгляд
справи проведено у відсутності
правопорушника. Копію постанови
направлено поштою, яку ОСОБА_1 отримала
11.07.2014 року, відповідно до
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт. Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Правовий статус Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та повноваження їх посадових
осіб визначені Законом України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України від 8 квітня 2011 року
N 439/2011, Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постанова Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року N
553.

Відповідно до п. п. 1, 6 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України Держархбудінспекція
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства. Держархбудінспекція
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі або міжрегіональні
(повноваження яких поширюються на
декілька регіонів) територіальні
органи.

Згідно ч. 4 ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
п. п. 4, 5 Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, п. 11 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю посадові особи інспекцій під
час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право, зокрема:

- залучати спеціалістів центральних та
місцевих органів виконавчої влади,
підприємств, установ, організацій (за
погодженням з їх керівниками) до
розгляду питань, що належать до її
компетенції;

- залучати до проведення перевірок і
підготовки висновків з питань, що
належать до її компетенції,
представників центральних та місцевих
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, громадських
організацій (за погодженням з їх
керівниками), фахівців
науково-дослідних,
дослідно-конструкторських, експертних
та проектних установ;

- видавати обов'язкові до виконання
приписи щодо усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил; зупинення
підготовчих та будівельних робіт, які
виконуються без реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт; усунення
порушень вимог законодавства у сфері
житлово-комунального господарства;

- складати акти перевірок у сферах
містобудівної діяльності,
житлово-комунального господарства;

- складати протоколи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, житлово-комунального
господарства, накладати штрафи
відповідно до законодавства;

- здійснювати контроль за виконанням
виданих приписів про усунення
порушень;

- забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника інспекції чи його
заступника експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію.

Наказом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 19.11.2012 року № 187 «Про
уповноваження територіальних органів -
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
АР Крим, областях, містах Києві та
Севастополі (щодо
дозвільно-реєстраційних процедур та
здійснення заходів державного
архітектурно - будівельного контролю)»
уповноважено територіальні органи -
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
АРК, областях, містах Києві та
Севастополі: забезпечити здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці;

- уповноважено керівників
територіальних органів та їх
заступників від імені Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України здійснювати розгляд справ про
адміністративні правопорушення та
накладати штрафи відповідно до КУпАП.

Судом встановлено, що оскаржуване
позивачем рішення про притягнення її
до адміністративної відповідальності
прийняте повноважною особою, а відтак
В.о. начальника Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Миколаївській області Міхєєв І.Є. є
належним відповідачем, яка має
відповідати за даним позовом.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 р. N 553 затверджено
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - Порядок).

Відповідно до п.7. Порядку, позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи
інспекції.

Із здобутих у справі доказів судом
встановлено, що про проведення
позапланової перевірки Заступником
начальника Інспекції Малій К.А. було
повідомлено ТОВ "Олденс". У той час як
повідомлення про проведення
позапланової перевірки Порядком
взагалі не передбачено.

Пунктом 9 Порядку встановлено, що
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється у присутності
суб'єктів містобудування або їх
представників, які будують або
збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до пункту 13 Порядку суб'єкт
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, має
право: вимагати від посадових осіб
інспекції дотримання вимог
законодавства; перевіряти наявність у
посадових осіб інспекції службових
посвідчень; бути присутнім під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю; за
результатами перевірки отримувати та
ознайомлюватись з актом перевірки,
складеним інспекцією; подавати в
письмовій формі свої пояснення,
зауваження або заперечення до акта
перевірки, складеного інспекцією за
результатами перевірки.

Приписами пункту 16 - 18 Порядку
встановлено, що за результатами
державного архітектурно-будівельного
контролю посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком. У
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт. Акт
перевірки складається у двох
примірниках. Один примірник надається
суб'єкту містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта.

Відповідно до п. 21 Порядку у разі
відмови суб'єкта містобудування, щодо
якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припису,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" суб'єктами містобудування
є органи виконавчої влади, Верховна
Рада Автономної Республіки Крим, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
органи місцевого самоврядування,
фізичні та юридичні особи.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про основи містобудування"
містобудування (містобудівна
діяльність) - це цілеспрямована
діяльність державних органів, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, громадян,
об'єднань громадян по створенню та
підтриманню повноцінного життєвого
середовища, яка включає прогнозування
розвитку населених пунктів і
територій, планування, забудову та інше
використання територій, проектування,
будівництво об'єктів містобудування,
спорудження інших об'єктів,
реконструкцію історичних населених
пунктів при збереженні традиційного
характеру середовища, реставрацію та
реабілітацію об'єктів культурної
спадщини, створення інженерної та
транспортної інфраструктури.

Таким чином, суб'єктами містобудування
є замовники будівництва, а також
юридичні особи та фізичні особи -
підприємці, які виконують будівельні
роботи.

Об'єктами будівництва є будинки,
будівлі, споруди будь-якого
призначення, їх комплекси, лінійні
об'єкти інженерно-транспортної
інфраструктури.

Судом встановлено, що головними
державними інспекторами Шоломон О.О. та
Савчук О.С. здійснювалась перевірка
саме об'єкта будівництва, а не суб'єкта
містобудування, що спростовує доводи
позивача про здійснення державного
архітектурно - будівельного контролю
за місцезнаходження ТОВ "Олденс" в м.
Липовець, Вінницької області.

Судом також встановлено, що Акт від
17.06.2014 року про недопущення посадових
осіб інспекції на об'єкт будівництва
для виконання покладених на них
обов'язків було складено у відсутності
позивача як суб'єкта містобудування
або її представника, чим фактично
позбавлено можливості позивача
використати надані їй п.13, 16-18 Порядку
права, зокрема: вимагати від посадових
осіб інспекції дотримання вимог
законодавства; перевіряти наявність у
посадових осіб інспекції службових
посвідчень; бути присутнім під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю; за
результатами перевірки отримувати та
ознайомлюватись з актом перевірки,
складеним інспекцією; подавати в
письмовій формі свої пояснення,
зауваження або заперечення до акта
перевірки, складеного інспекцією за
результатами перевірки.

Пунктом 14 Порядку, визначено, що у разі
відмови суб'єкта містобудування, щодо
якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, у
допуску посадових осіб інспекції до
проведення перевірки складається
відповідний акт.

Вказана норма підзаконного акта
вказує, що підставою для складання акту
про недопущення до перевірки є саме
відмова у допуску посадових осіб
інспекції до проведення перевірки, а не
відсутність представника суб'єкта
містобудування.

Здобуті у справі докази вказують на те,
що ОСОБА_1 не була присутня на об'єкті
містобудування, коли складався цей акт,
тому не могла відмовити інспекторам у
допуску до перевірки, оскільки відмова
- це відхилення пропозиції, яка набирає
чинності, коли про неї вже повідомлено
оферента, а відтак неявка не може
розцінюватись як відмова у допуску
інспекторів до об'єкта будівництва, яка
виключає кваліфікацію дій позивача за
ч.2 ст.188-42 КУпАП, як недопущення
посадових осіб Інспекції до об'єкта
будівництва, так як суб'єктивною
стороною у даному випадку є
встановлення вини саме Позивача у
вчиненні правопорушення.

Провадження у справах про
адміністративне правопорушення
проводиться по аналогії кримінального
судочинства, тому вищенаведене
кореспондується і з нормами, що
наведені у ст.62 Конституції України,
відповідно до якої обвинувачення не
може ґрунтуватися на доказах,
одержаних незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

За правилами ст.254 КУпАП визначено, що
протокол про адміністративне
правопорушення, у разі його оформлення,
складається у двох екземплярах, один з
яких під розписку вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Статтею 256 КУпАП визначено зміст
протоколу.

Однак із системного аналізу вказаних
правових норм слідує, що протокол про
адміністративне правопорушення
складається лише в присутності особи,
яка притягується до адміністративної
відповідальності, який вручається їй
під розписку, протокол підписується
особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності. У
разі відмови особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
від підписання протоколу, в ньому
робиться запис про це. Особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, має право подати
пояснення і зауваження щодо змісту
протоколу, які додаються до протоколу,
а також викласти мотиви свого
відмовлення від його підписання. При
складенні протоколу особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, роз'яснюються його
права і обов'язки, передбачені статтею
268 цього Кодексу, про що робиться
відмітка у протоколі.

Аналізуючи здобуті у справі
докази, судом встановлено, що протокол
про вчинення ОСОБА_1 правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП складено
у відсутності особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності. У
протоколі не зазначено: повні
відомості про особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності;
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
повної адреси свідка; пояснення особи,
яка притягається до адміністративної
відповідальності; інші відомості,
необхідні для вирішення справи. У
протоколі відсутній підпис особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Позивача позбавлено
можливості подати пояснення і
зауваження щодо змісту протоколу. Не
роз'яснено її права і обов'язки,
передбачені статтею 268 цього Кодексу,
не вирішено клопотання позивача про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із необхідністю скористатись правовою
допомогою, яке направлено позивачем в
адресу відповідача у терміни для
добровільного виконання відповідно до
Припису №188, яка отримана відповідачем
02.07.2014 року (з урахуванням часу на
відправлення).

Разом з цим, за правилами ст.257
КУпАП, на яку посилається відповідач,
передбачено направлення протоколу про
адміністративне правопорушення органу
(посадовій особі) уповноваженому
розглядати справу про адміністративне
правопорушення, а не особі, яка
притягується до адміністративної
відповідальності.

Судом також встановлено, що
постанова у справі про адміністративне
правопорушення винесена посадовою
особою 01.07.2014 року, тобто до збігу
терміну для добровільного усунення
порушень (о2.07.2014 р.) та за відсутності
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності.

Статтею 251 КУпАП, визначено поняття
доказів.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, та суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази в справі.

Ураховуючи те, що в судовому засіданні
судом встановлено, що Акт та протокол
про адміністративне правопорушення
складені з порушенням норм чинного
законодавства, відтак вони не можуть
бути належними доказами вини ОСОБА_1 у
вчиненні нею адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.188-42
ч.2 КУпАП, інших доказів вини позивача, в
розумінні положень ст.251 КУпАП,
матеріали справи не містять, відтак
доводи відповідача наведені у
письмовому запереченні щодо вини
позивача у вчиненні адміністративного
правопорушення не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Главою 22 КУпАП, законодавцем
врегульовано загальний порядок
розгляду справ про адміністративні
правопорушення.

Положеннями статей 276, 278, 279, 280 - 285 КУпАП
встановлено, які дії орган (посадова
особа) повинен провести при підготовці
до розгляду справи про адміністративне
правопорушення, чітко регламентовано
порядок розгляду справи та обставини,
які при цьому підлягають з'ясуванню,
зокрема: місце розгляду справи; строки
розгляду справи; порядок сповіщення
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності та
розгляду справи, обставини, які слід
було з'ясувати при вирішенні справи про
адміністративне правопорушення.

Як судом вже було встановлено, справа
про адміністративне правопорушення
розглянута до закінчення терміну
добровільного виконання виявлених
порушень про які зазначено у Приписі
№188, у відсутності порушника, без
роз'яснення йому прав.

Забезпечення кожному права на
справедливий суд та реалізація права
особи на судовий захист мають
здійснюватися з урахуванням норм
Конституції України як Основного
Закону України, а також Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950
року), практики Європейського суду з
прав людини, які відповідно до статті 17
Закону України від 23 лютого 2006 року №
3477-IV "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" застосовуються
судами при розгляді справ та які
відповідно є джерело права в Україні.

Відповідно до пункту 1 статті 6
Конвенції 1950 року кожен при вирішенні
спору щодо його цивільних прав та
обов'язків має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом.

Судом встановлено, що відповідач,
будучи посадовою особою суб'єкта
владних повноважень, всупереч
наведеного, в порушення вимог чинного
законодавства та міжнародних угод, що
ратифіковані Україною, розглянув та
вирішив справу про адміністративне
правопорушення у відсутність позивача,
допустивши порушення прав та
охоронюваних інтересів останнього, які
передбачені статтею 268 КУпАП, ст.63
Конституції України та пункту 1 статті 6
Конвенції 1950 року, що є грубим
порушенням прав людини і громадянина
України, яке особа, що складає протокол
про адміністративне правопорушення чи
виносить відповідну постанову,
зобов'язана забезпечити особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності реалізувати таке
своє право на захист, роз'яснивши її
права та надавши можливість
скористатись правовою допомогою, яке
відповідачем не було забезпечено
позивачеві.

Наведене свідчить про факт
прийняття посадовою особою суб'єкта
владних повноважень рішення, яким
порушено права позивача, які йому
гарантовані нормами чинного
законодавства та міжнародних
договорів, що ратифіковані Україною.

Статтею 6 КАС України, передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

З огляду на викладене та у
контексті приведених правових норм
регулювання предмета спору, суд дійшов
до переконання, що рішення суб'єктом
владних повноважень прийнято не у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України, не обґрунтовано,
без урахування усіх обставин справи,
які мали значення для прийняття
рішення, без урахування прав особи на
участь у процесі прийняття рішення,
тобто всупереч нормам процесуального
та матеріального права, що є підставою
для визнання його протиправним, що
узгоджується з правилами ст.162 КАС
України, а відтак постанова підлягає
скасуванню, а позов задоволенню.

Відповідно до ст.94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

За таких обставин суд присуджує
із Державного бюджету України всі
здійснені позивачем та документально
підтверджені судові витрати у вигляді
судового збору та присуджує на користь
позивача понесені нею витрати на
правову допомогу, оскільки їх сплата
підтверджується відповідними
фінансовими документами, які вже поніс
позивач.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС
України, рішення місцевого загального
суду як адміністративного суду у
справах з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.7, 9, 251, 254, 256, 268, 280-284
КУпАП, Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 553,
ч. ч. 1, 2 ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року
№ 3477-IV "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод (РИМ, 4.XI.1950), ст.ст.2, 3, 17, 19, 71, 162,
16-165, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову в.о. начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області
Міхєєва Ігоря Євгеновича № 167 від 01.07.2014
року по справі про адміністративне
правопорушення про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ст.188-42 ч.2 КУпАП та накладення на неї
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 6 800 гривень.

Зобов'язати органи Державної
казначейської служби України стягнути
судові витрати у виді судового збору в
розмірі 73(сімдесят три) гривні 08 коп. та
витрат на правову допомогу в розмірі 1
000 (одну тисячу) гривень із Державного
бюджету України на користь ОСОБА_1
шляхом їх безспірного списання із
рахунка суб'єкта владних повноважень -
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Миколаївській
області.

Постанова остаточна, оскарженню
не підлягає.

Суддя:Д. Т. Кривенко