Справа № 804/11214/14
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 р. Справа № 804/11214/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді - Коренева А.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську в
приміщення Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДПІ у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області, звернувся до суду з позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу в розмірі
1408,90 грн. На обґрунтування позовних
вимог позивачем зазначено, що
відповідачем не сплачені грошові
зобов'язання з єдиного податку за
липень, серпень, вересень 2013 р. в
розмірі 688,20 грн., пені в розмірі 27,51 грн.
та штрафні санкції в розмірі 802,90 грн.,
визначені податковим
повідомленням-рішенням від 22.04.14
№, що призвело до виникнення
податкового боргу, який з урахуванням
наявної суми переплати в розмірі 109,71
грн., дорівнює 1 408,90 грн. До суду від
позивача надійшло клопотання про
розгляду справи в письмовому
проваджені.

Відповідач, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, в судове засідання не прибув,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, до суду
повернуто поштове відправлення із
повісткою, направлене на адресу
відповідача, зазначену в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, через
"закінчення терміну зберігання".
Відповідно до ст.35 КАС України в разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином. Причини неявку суду не
повідомленні, клопотання про
перенесення розгляду справи або
заперечення проти позову до суду
відповідачем не надані.

З огляду на викладене, враховуючи, що
матеріали справи містять докази, які в
своїй сукупності повно та всебічно
висвітлюють обставини спірних
правовідносин, а також зважаючи на
приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС
України судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
документами, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

Вивчивши доводи позову, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
суд при винесенні постанови виходить з
наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідач
пройшов передбачену чинним
законодавством процедуру державної
реєстрації, набув правового статусу
фізичної особи - підприємця, як платник
податків, зборів (обов'язкових
платежів) перебуває на обліку у
позивача, реєстраційний номер
облікової картки платника податків -
відповідача - НОМЕР_1. Як вбачається з
матеріалів справи, зокрема заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування, відповідач обрав
спрощену систему оподаткування, зі
сплатою єдиного податку, щомісячний
розмір платежу якого дорівнює 20
відсотків до розміру мінімальної
заробітної плати.

За даними облікової картки платника
податків єдиний податок за період
липень, серпень, вересень 2013 р.
відповідачем не сплачений. Крім того,
за несвоєчасну сплату відповідачем
грошового зобов'язання з єдиного
податку відповідачу в автоматичному
режимі нарахована пеня в розмірі 27,51
грн.

Також судом встановлено, що позивачем
винесено податкове
повідомлення-рішення від 22.04.14 №,
яким відповідачу визначені грошові
зобов'язання - штрафні санкції в
розмірі 802,90 грн. (а.с.14). Вказане рішення
прийнято на підставі акту про
результати камеральної перевірки від
22.04.14, в ході якої встановлено
порушення позивачем граничних строків
сплати сум єдиного податку за лютий,
квітень-вересень 2013р., та на підставі
ст.122 ПКУ.

Розв'язуючи спір, суд зазначає, що
відповідно до п. 295.1. ст. 295 ПКУ платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Нарахування авансових внесків
для платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
держави податкової служби на підставі
заяви такого платника єдиного податку
(п. 295.2. ст. 295 ПКУ). Положеннями п.300.1 ст.300
ПКУ визначено, що платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку,
а також за своєчасність подання
податкових декларацій.

Згідно зі ст.122 ПКУ несплата
(неперерахування) фізичною особою -
платником єдиного податку, визначеною
пп.1,2 п.291.4 ст.291 ПКУ, авансових внесків
єдиного податку в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом, тягне за собою
накладення штрафу в розмірі 50
відсотків ставки єдиного податку,
обраної платником єдиного податку
відповідно до цього Кодексу.

За приписами пп. 14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК
України грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого
законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності. Сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого
платником податків у встановлений
цим Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання - є податковим боргом
(пп.14.1.175. п.14.1 ст. 14 ПК України). Платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу (п.57.3 ст.57 ПКУ).

Відповідно до п.3.8 Порядку направлення
органами державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
28.11.12 №1236, зареєстрованого в Мінюсті
України 20.12.12 за №2135/22447, податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) фізичній особі,
якщо його вручено їй особисто чи її
законному представникові або
надіслано на адресу за місцем
проживання або останнього відомого її
місцезнаходження з повідомленням про
вручення. Якщо пошта (поштова служба) не
може вручити платнику податків
податкове повідомлення-рішення через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення
вважається врученим платнику податків
у день, зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення (п.3.10).

Матеріалами справи підтверджено, що
податкове повідомлення-рішення від
22.04.14 № надіслано позивачем на
адресу відповідача з повідомленням про
вручення, проте повернуто на адресу ДПІ
не врученим платнику 07.05.14 (а.с.14).
Доказів оскарження вказаного рішення,
або сплати суми грошового зобов'язання,
визначеного таким рішенням,
відповідачем до суду не надано.

З огляду на викладене, враховуючи дані
облікової картки платника податків
відповідача, наявну суму переплати в
розмірі 109,71 грн., несплачена
відповідачем сума грошового
зобов'язання з єдиного податку,
штрафних санкцій та пені в розмірі 1408,90
грн. набула статусу податкового боргу.
Згідно з п.10.1 ст. 10 ПКУ єдиний податок
належить до місцевих податків,
своєчасна сплата яких, відповідно до
Конституції України (ст.67) та положень
Податкового кодексу України (пп.16.1.4
п.16.1 ст.16), є обов'язком платника
податків.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПКУ).
Матеріалами справи підтверджено, що
позивачем на адресу відповідача
направлена податкова вимога від 27.01.14
№97-17 (а.с.9)

Положеннями п.87.11 ст.87 ПКУ визначено, що
орган стягнення, яким згідно з пп. 20.1.28
п.20.1 ст.20 ПКУ є орган державної
податкової служби, звертається до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи. Стягнення податкового
боргу за рішенням суду здійснюється
державною виконавчою службою
відповідно до закону про виконавче
провадження.

Враховуючи, що в матеріалах справи
відсутні докази сплати відповідачем
спірної суми податкового боргу, а судом
самостійно на виконання вимог ст.11 КАС
України не виявлено ознак існування
таких доказів, суд доходить висновку,
що вимога позивача про стягнення з
відповідача суми заборгованості по
сплаті єдиного податку в розмірі 1408,90
грн. підлягає задоволенню, адже
доведена матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 122, 128, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) на користь
місцевого бюджету податковий борг з
єдиного податку в розмірі 1 408,90 грн.
(одна тисяча чотириста вісім гривень 90
коп.).

Постанова набирає законної сили згідно
зі ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку відповідно до
ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя А.О. Коренев