Справа № 826/9638/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/7626/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т.
С.,суддівМаслія В. І., Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13 серпня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Київської міської ради про визнання
протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до
Київської міської ради, в якому
відповідно до уточненої позовної заяви
просив визнати протиправним та
скасувати пункт 1.4.12 протоколу № 136
засідання постійної комісії Київради з
питань власності від 04 грудня 2012 року
щодо відмови адвокату ОСОБА_4 у
встановленні орендної плати у розмірі 1
грн 00 коп. на рік за користування
нежитловим приміщенням, площею 76,3 кв. м,
по АДРЕСА_1; зобов'язати постійну
комісію Київради з питань власності
винести на засідання сесії Київської
міської ради питання щодо встановлення
адвокату ОСОБА_4, інваліду 2 групи,
громадянину, який постраждав внаслідок
Чорнобильської катастрофи, категорія
№ 1, орендної плати в розмірі 1 грн 00 коп.
на рік за користування нежитловим
приміщенням, площею 76,3 кв. м, по АДРЕСА_1
при продовженні договору оренди.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 серпня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року, в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просив їх скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заперечень на касаційну скаргу не
надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що позивач, як
адвокат, з 2001 року орендує нежитлове
приміщення, площею 67,3 кв. м, по АДРЕСА_1.

З 2007 року за використання орендованого
приміщення ОСОБА_4 здійснював оплату за
площу 50,0 кв. м в межах витрат на
утримання орендованого майна, а за 17,3
кв. м - 2% від вартості об'єкту оренди,
визначеної шляхом незалежної
(експертної) оцінки, із застосуванням
коефіцієнту 0,8 (підвал).

23 серпня 2012 року, керуючись положеннями
Методики розрахунку орендної плати за
майно територіальної громади міста
Києва, яке передається в оренду, та у
зв'язку із закінченням строку дії
договору, позивач звернувся до
Печерської районної в місті Києві
державної адміністрації із заявою про
продовження договору оренди, в якій
просив застосувати до нього пункт 21
Методики, а саме: визначити орендну
плату за оренду нерухомого майна у
розмірі 1 грн. на рік, - який
встановлений для громадських
організацій інвалідів та ветеранів,
якщо орендна площа становить до 100 кв. м
та не використовується для провадження
підприємницької діяльності.

18 вересня 2012 року Печерською районною в
місті Києві державною адміністрацією
за результатами розгляду заяви ОСОБА_4
направлено лист № 5487/1/12, в якому
останнього повідомлено про
відсутність підстав для застосування
орендної ставки, визначеної для
громадських організації інвалідів та
ветеранів, у зв'язку з ненаданням
заявником документів, які б
підтверджували статус наведених
організацій.

Окрім того, позивача повідомлено про
відсутність у Печерської районної в
місті Києві державної адміністрації
заперечень проти переукладення
договору оренди на нежитлові
приміщення, загальною площею 67,3 кв. м, в
підвалі будинку АДРЕСА_1, однак із
застосуванням орендної ставки у
розмірі 20% від вартості орендованого
майна.

Не погоджуючись з таким результатом
розгляду свого звернення, 24 жовтня 2012
року позивач подав до постійної
комісії Київської міської ради в
питань власності заяву про прийняття
рішення та застосування розміру
орендної ставки при продовженні
договору оренди № 41/608 від 26 жовтня 2010
року, яка була винесена на розгляд та
включена до порядку денного засідання
Комісії 04 грудня 2012 року.

За результатами розгляду заяви
адвоката ОСОБА_4 щодо встановлення
орендної плати у розмірі 1 грн. на рік
при продовженні строку дії договору
оренди нежитлових приміщень, загальною
площею 67,3 кв. м, по АДРЕСА_1 Комісія
винесла рішення про відмову в її
задоволенні, яке викладено у протоколі
від 04 грудня 2012 року № 136, а саме: у
пункті 1.4.12.

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач
звернувся до адміністративного суду.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що позивач не є
громадською організацією, а відтак до
нього не може бути застосований п. 21
Методики розрахунку орендної плати за
майно територіальної громади міста
Києва, яке передається в оренду,
визначеної рішенням Київської міської
ради від 22 вересня 2011 року № 34/6250.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від 21
травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон №
280/97-ВР) місцеве самоврядування
здійснюється територіальними
громадами сіл, селищ, міст як
безпосередньо, так і через сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи, а також через районні та
обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
столицю України - місто-герой Київ"
місцеве самоврядування у місті Києві
здійснюється територіальною громадою
міста як безпосередньо, так і через
Київську міську раду, районні в місті
ради (у разі їх утворення) та їх
виконавчі органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону № 280/97-ВР
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" методика розрахунку орендної
плати та пропорції її розподілу між
відповідним бюджетом, орендодавцем та
балансоутримувачем визначаються
органами місцевого самоврядування для
об'єктів, що перебувають у комунальній
власності.

Рішенням Київської міської ради від 22
вересня 2011 року № 34/6250 затверджено
Положення про оренду майна
територіальної громади міста Києва,
додатком 3 до якого є Методика
розрахунку орендної плати за майно
територіальної громади міста Києва,
яке передається в оренду (далі -
Методика).

Пунктом 21 Методики встановлений
вичерпний перелік підприємств,
установ, організацій та осіб, для яких
розмір орендної плати за оренду
нерухомого майна становить 1 грн. на
рік, серед яких є громадські
організації інвалідів та ветеранів,
якщо орендована площа становить до 100
кв. м та не використовується для
провадження підприємницької
діяльності.

Таким чином, сфера дії п. 21 Методики
поширюється виключно на громадські
організації інвалідів та ветеранів.

Правові та організаційні засади
діяльності громадських організацій
визначені в Законі України "Про
громадські об'єднання" від 22 березня 2012
року № 4572-VI (далі - Закон N 4572).

Громадська організація - це
добровільне об'єднання фізичних осіб
для здійснення та захисту прав і
свобод, задоволення суспільних,
зокрема економічних, соціальних,
культурних, екологічних, та інших
інтересів (частини перша, третя статті 1
Закону N 4572).

Згідно із Законом № 4572 засновниками та
членами (учасниками) громадської
організації як виду громадського
об'єднання є фізичні особи, які можуть
утворювати громадську організацію зі
статусом або без статусу юридичної
особи (частини друга, третя, п'ята
статті 1).

Необхідним етапом створення
громадської організації як юридичної
особи є її реєстрація в порядку,
визначеному Законом України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців", з
урахуванням особливостей,
установлених Законом № 4572 (частина
перша статті 12 Закону № 4572). Така
реєстрація передбачає, зокрема,
внесення відомостей про громадську
організацію до Реєстру громадських
об'єднань і до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, а також видачу
свідоцтва про реєстрацію громадського
об'єднання як громадської організації.

Системний аналіз Закону № 4572 дає
підстави вважати, що громадська
організація може захищати в суді
особисті немайнові та майнові права як
своїх членів, так і права та
охоронювані законом інтереси інших
осіб, які звернулися до неї за таким
захистом, в тому числі у випадках, якщо
таке повноваження передбачено у її
статутних документах та якщо
відповідний закон визначає право
громадської організації звертатися до
суду за захистом прав та інтересів
інших осіб.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір,
суд повинен пересвідчитись у
належності особи, яка звернулась за
судовим захистом, відповідного права
або охоронюваного законом інтересу (чи
є така особа належним позивачем у
справі - наявність права на позов у
матеріальному розумінні). Тобто,
порушення або оспорювання прав та
інтересів особи, яка звертається до
суду за їх захистом, є обов'язковими.

Відсутність порушеного права чи
невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способам,
визначеним законодавством,
встановлюється при розгляді справи по
суті та є підставою для прийняття судом
рішення про відмову в позові.

З урахуванням наведеного колегія
суддів погоджується з висновками судів
першої та апеляційної інстанцій, що до
позивача не може бути застосований п. 21
Методики та встановлений розмір
орендної плати 1 грн. на рік, оскільки
він не є громадською організацією.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
Комісії винести на засідання сесії
Київської міської ради питання щодо
встановлення позивачу орендної плати у
розмірі 1 грн. на рік за користування
нежитловим приміщенням, площею 67,3 кв. м,
при продовженні договору оренди, то
суди дійшли вірного висновку про
відмову в її задоволенні, оскільки
вказана вимога є похідною від
попередньої, а відтак не призведе до
захисту уявлених позивачем порушених
прав у сфері публічно-правових
відносин щодо встановлення орендної
плати в сумі 1 грн. на рік.

З підстав вищенаведеного колегія
суддів дійшла висновку, що суди вірно
встановили фактичні обставини справи,
дослідили наявні докази, надали їм
належну оцінку та прийняли законні і
обґрунтовані рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а тому підстав для їх скасування
не вбачається.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильних висновків
судів.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 серпня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: