Справа № 2а-0370/1120/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
Справа
№ 9104/46002/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
первинної профспілкової організації
відкритого акціонерного товариства
«Луцький картонно-руберойдовий
комбінат» на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 05
травня 2011 року у справі за позовом
первинної профспілкової організації
відкритого акціонерного товариства
«Луцький картонно-руберойдовий
комбінат» до управління Пенсійного
фонду України в м. Луцьку Волинської
області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

первинна профспілкова організація
відкритого акціонерного товариства
«Луцький картонно-руберойдовий
комбінат» звернулася в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до управління Пенсійного фонду України
в м. Луцьку Волинської області в якому
просила скасувати рішення відповідача
№ 589 від 30.03.2011 року про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 05 травня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції первинна
профспілкова організація відкритого
акціонерного товариства «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат»
оскаржила його в апеляційному порядку,
вважає, що постанова суду першої
інстанції є незаконною, тому просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та постановити ухвалу, якою
задовольнити позовну заяву.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до довідки № 222 ППО ВАТ
«Луцький КРК» зареєстрована як
юридична особа виконавчим комітетом
Луцької міської ради 08.02.2007 року та є
платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
правильно зазначив, що відповідно до
абзацу 1 п.1 ст. 14 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
страхувальниками є роботодавці -
підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону

Пунктом 1 статті 1 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Крім того, суд першої інстанції вірно
відхилив твердження позивача про те, що
строк сплати страхових внесків не
настав, оскільки заробітна плата
працівникам нараховувалась, але
фактично не виплачена у зв'язку з
відсутністю коштів на рахунку їх
організації та страхові внески слід
перераховувати одночасно з одержанням
(перерахуванням) коштів на заробітну
плату, оскільки згідно з п. 6 ч. 2 ст. 17
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному об'ємі страхові внески.

Відповідно до ч. 1 статті 19 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страхові внески до солідарної системи
нараховуються, зокрема, для
роботодавця - на суми фактичних витрат
на оплату праці (грошового
забезпечення) працівників, що
включають витрати на виплату основної
і додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, у тому числі в натуральній
формі, які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України «Про оплату праці», виплату
винагород фізичним особам за виконання
робіт (послуг) за угодами
цивільно-правового характеру, що
підлягають обкладенню податком на
доходи фізичних осіб, а також на суми
оплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності, яка здійснюється за
рахунок коштів роботодавця, та
допомоги по тимчасовій
непрацездатності.

Також суд першої інстанції правильно
зазначив, що відповідно до ч. 6 статті 19
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пункту 5.1.3 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України страхові
внески нараховуються на суми,
зазначені в частинах першій та другій
цієї статті, незалежно від джерел їх
фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а також
незалежно від того, чи були зазначені
суми фактично виплачені після їх
нарахування до сплати.

Абзацом 2 ч. 6. ст. 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом для страхувальників,
зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14
цього Закону є календарний місяць.

Відповідно до пункту 5.1.4 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України нараховані за
відповідний базовий звітний період
страхові внески сплачуються
платниками (крім гірничих підприємств)
шляхом перерахування безготівкових
сум з їх банківських рахунків не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду незалежно
від виплати заробітної плати (доходу),
на суми яких нараховуються страхові
внески. Базовим звітним періодом є
календарний місяць.

Пунктом 5.1.6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України передбачено, що перерахування
страхових внесків здійснюється
платниками одночасно з одержанням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплати доходу), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі або
з виручки від реалізації товарів
(послуг). Остаточний розрахунок за
базовий звітний період здійснюється
платником страхових внесків не пізніше
ніж через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду незалежно від
виплати заробітної плати (доходу), на
суми яких нараховуються страхові
внески.

У даній спірній ситуації судом
з'ясовано, що за не сплату в установлені
строки та в повному обсязі страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування першим
заступником начальника УПФУ в м. Луцьку
винесено рішення № 589 від 30.03.2011 року,
яким до позивача застосовано фінансову
санкцію в розмірі 141,15 грн., та
нараховано пеню в розмірі 411,04 грн., за
період з 20.05.2010 року по 16.03.2011 року.

Суд першої інстанції вірно врахував, що
згідно з ч. 2 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, а висновок суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні позовних вимог є вірним.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу первинної
профспілкової організації відкритого
акціонерного товариства «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат» -
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 05 травня 2011
року по справі № 2а/0370/1120/11- без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин