Справа № 826/6964/14
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/6964/14
інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак
Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду апеляційну
скаргу Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників на постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 16
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року, позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
м.Києва з позовом до Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень. Свої
позовні вимоги мотивував тим, що на
момент виникнення податкового боргу зі
сплати податку на додану вартість за
січень 2014 року та авансового внеску з
податку на прибуток, який підлягав
сплаті у лютому 2014 року, у ПАТ
«Укртрансгаз» існувало 162 569 418,39 грн.
суми надміру сплачених платежів з
податку на прибуток. Позивач в
установленому законом порядку подав
відповідачу заяву про перерахування
частини суми надміру сплачених
платежів з податку на прибуток в
рахунок сплати грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за січень
2014 року в сумі 62 222 932,00 грн. та заяву про
перерахування частини суми надміру
сплачених платежів з податку на
прибуток, що була наявна у позивача на
момент подання такої заяви, у розмірі 42
003 526,00 грн. на поточний рахунок позивача
для наступної сплати за рахунок таких
коштів грошових зобов'язань позивача
по авансових внесках з податку на
прибуток за лютий 2014 року. При цьому,
відповідачем в ході перевірки
зазначені вище обставини та документи
не досліджувалися та не перевірялися
взагалі, що свідчить про неповноту
проведеної перевірки та суб'єктивність
її висновків. Вважає висновки актів
перевірки, на підставі яких винесено
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, не відповідають
дійсним обставинам справи та нормам
чинного законодавства, і тому позивач
вважає прийняті рішення протиправними
та такими, що підлягають скасуванню.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 16
червня 2014 року позов задоволено
повністю.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників від
15.04.2014 року №, яким зобов'язано
публічне акціонерне товариство
«Укртрансгаз» сплатити штраф у сумі 6 145
469,30 грн.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників від
15.04.2014 року №, яким зобов'язано
публічне акціонерне товариство
«Укртрансгаз» сплатити штраф у сумі 270
145,20 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
ПАТ «Укртрансгаз» зареєстроване
Старокиївською районною державною
адміністрацією м. Києва 28.08.1998 року,
перереєстровано Печерською районною
державною адміністрацією м.Києва
02.04.2001року, про що зроблено запис 02.04.2001
року в журналі обліку реєстраційних
справ за №28440. Свідоцтво про державну
реєстрацію від 02.02.2001 року №28440. Код за
.

ПАТ «Укртрансгаз» створене в
результаті реорганізації ДК
«Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»
код ЄДРГІОУ 30019801 шляхом перетворення у
ПАТ «Укртрансгаз», відповідно до
Розпорядження Кабінету Міністрів
України від 13.06.2012 року №360-р, наказу
Міненерговугілля України від 18.07.2012
року №530, Протоколу №215 від 12.11.2012 року
засідання правління Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України», рішення установчих зборів
товариства від 25.12.2012 року.

ПАТ «Укртрансгаз» взято на податковий
облік в ДПІ у Печерському районі
м.Києва 17.12.2001 року за №27246/1. У зв'язку зі
створенням СДПІ у м.Києві по роботі з
ВПП ДК «Укртрансгаз» з 14.05.2002 року взято
на облік в СДПІ у м. Києві по роботі з
ВПП, реєстраційний №256.

Центральним офісом на підставі п.п.78.1.1
пп.78.1 ст.78 розділу II Податкового
кодексу України та враховуючи пп.75.1.2
п.75.1 ст. 75, п.79.2 ст.79 глави 8 розділу II
Податкового кодексу України,
службового посвідчення від 25.09.2012р.
серії ГО №124018, наказу від 19.02.2014р. №328,
проведено в приміщенні Центрального
офісу документальну позапланову
невиїзну перевірку ПАТ «Укртрансгаз»
() з питань своєчасності
сплати узгоджених податкових
зобов'язань до бюджету з податку на
додану вартість згідно податкової
декларації з податку на додану
вартість за січень 2014 року з додатками
від 20.02.2014р. № з граничним
терміном сплати 28.02.2014р.

Відповідно до акту Центрального офісу
від 04.04.2014 року №369/28-10-41-20/30019801 про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ПАТ
«Укртрансгаз» встановлено порушення
позивачем граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість з вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг),
визначеного п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України.

Відповідачем встановлено, що ПАТ
«Укртрансгаз» відповідно до наданих
документів, в порушення п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України погасив
суму податкового боргу щодо сплати
податку на додану вартість за січень 2014
року у розмірі 61 454 693,00 грн. не в
граничний строк сплати такого боргу до
28.02.2014р., а вже після спливу такого
строку відповідно до платіжних
доручень № 2026 від 04.03.2014р. на суму 1500000,00
грн., № 2009 від 04.03.2014р. на суму 6500000,00 грн.,
№ 2093 від 06.03.2014р. на суму 1000000,00 грн., № 2080
від 06.03.2014р. на суму 19980000,00 грн., № 2092 від
06.03.2014р. на суму 3650000,00 грн., № 2091 від
06.03.2014р. на суму 18970000,00 грн., № 2123 від
07.03.2014р. на суму 10622932,00 грн. (загальна
сума 61454693,00 грн.).

На підставі наведеного відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 15.04.2014 року
№ , згідно якого у зв'язку з
порушенням позивачем п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України, на
підставі ст. 126 Податкового кодексу
України за затримку на 2, 4, 5 календарних
днів сплати суми грошового
зобов'язання в розмірі 61 454 693,00 грн.
позивача зобов'язано сплатити штраф у
розмірі 10 відсотків у сумі 6 145 469,30 грн.

Крім того, на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78
розділу ІІ Податкового кодексу України
та враховуючи пп.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.79.2 ст.79
глави 8 розділу II Податкового кодексу
України, службового посвідчення від
25.09.2012р. серії ГО №124018, наказу 31.03.2014р.
№327, в приміщенні Центрального офісу
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ПАТ «Укртрансгаз» з
питань своєчасності сплати узгоджених
податкових зобов'язань до бюджету з
податку на прибуток згідно податкової
декларації з податку на прибуток за 2012
рік з додатками 05.02.2013р. № з
граничним терміном сплати 28.02.2014 року.

Відповідно до акту перевірки від 04.04.2014
року №368/28-10-41-20/30019801 встановлено
порушення позивачем граничного строку
сплати суми грошового зобов'язання
авансових внесків з податку на
прибуток приватних підприємств,
визначеного п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України.

Відповідачем встановлено, що ПАТ
«Укртрансгаз» відповідно наданих
документів в порушення п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України погасив
суму податкового боргу щодо сплати
авансових внесків з податку на
прибуток приватних підприємств з
граничним терміном сплати 28.02.2014р. у
розмірі 2 701 452,00 грн. не в граничний
строк сплати такого боргу до 28.02.2014р., а
вже після спливу такого строку
відповідно до платіжних доручень від
05.03.2014р. № 2049 на суму 2 501 452,00 грн. та №2052
на суму 20000,00 грн. (загальна сума 2 501 452,00
грн.).

На підставі наведеного відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 15.04.2014 року
№, згідно якого у зв'язку з
порушенням позивачем п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України за
затримку на 3 календарних дні сплати
суми грошового зобов'язання в розмірі 2
701 452,00 грн. позивача зобов'язано
сплатити штраф у розмірі 10 відсотків у
сумі 270 145,20 грн. за платежем авансові
внески з податку на прибуток приватних
підприємств.

Позивач на підставі ст. 56 Податкового
кодексу України подавав до
контролюючого органу вищого рівня -
Міністерства доходів і зборів України
скаргу від 25.04.2014 року №3318/6 на
оскаржувані рішення.

Однак, рішенням Міністерства доходів і
зборів України від 12.05.2014 року
№8253/6/99-99-10-01-02-15 скаргу ПАТ
«Укртрансгаз» залишено без
задоволення, а оскаржувані податкові
повідомлення-рішення - без змін.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам необхідно зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«Укртрансгаз» надало відповідачу
податкову декларацію з податку на
додану вартість за січень 2014 року з
додатками від 20.02.2014 року №,
згідно якої за результатами звітного
місяця задекларовано до сплати суму 62
222 932,00 грн., яка склала суму
відповідного розміру податкового
боргу.

Крім того, позивач надав відповідачу
податкову декларацію з податку на
прибуток за 2012 рік з додатками від
05.02.2013 року №, за результатами
якої задекларовано авансові внески (1/12
нарахованої до сплати загальної суми
податку на прибуток за звітний
(податковий рік), що підлягає сплаті
щомісячно у березні-грудні 2013 року та
січні-лютому 2014 року в розмірі 2 704 452,00
грн., відповідно до якої авансовий
внесок, який підлягав сплаті у лютому
2014 року складав 2 704 452,00 грн. та підлягав
сплаті в граничний термін до 28.02.2014
року.

Разом з тим, на момент виникнення у
позивача податкового боргу у нього
існувало 162 569 418,39 грн. суми надміру
сплачених платежів з податку на
прибуток, що підтверджується актом
звірки розрахунків позивача з
Центральним офісом від 30.12.2012 року.

Згідно п. 17.1.10 ст. 17 Податкового кодексу
України, платник податків має право на
залік чи повернення надміру сплачених,
а також надміру стягнутих сум податків
та зборів, пені, штрафів у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового
кодексу України, джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у тому
числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема корпоративних
прав, отримані як позика (кредит), та з
інших джерел, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею,
а також суми надміру сплачених
платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків з відповідного платежу може
бути здійснена також за рахунок
надміру сплачених сум такого платежу
(без заяви платника) або за рахунок
помилково та/або надміру сплачених сум
з інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів.

Статтею 43 Податкового кодексу України
встановлені порядок та умови
повернення помилково та/або надміру
сплачених грошових зобов'язань.

Так, згідно п.п. 43.4-43.5 зазначеної статті
Податкового кодексу України, платник
податків подає заяву на повернення
помилково та/або надміру сплачених
грошових зобов'язань у довільній формі,
в якій зазначає напрям перерахування
коштів: на поточний рахунок платника
податків в установі банку; на погашення
грошового зобов'язання (податкового
боргу) з інших платежів, контроль за
справлянням яких покладено на
контролюючі органи, незалежно від виду
бюджету; повернення готівковими
коштами за чеком у разі відсутності у
платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за
п'ять робочих днів до закінчення
двадцятиденного строку з дня подання
платником податків заяви готує
висновок про повернення відповідних
сум коштів з відповідного бюджету та
подає його для виконання відповідному
органові, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів. На
підставі отриманого висновку орган, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, протягом п'яти
робочих днів здійснює повернення
помилково та/або надміру сплачених
грошових зобов'язань платникам
податків у порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
фінансової політики.

Згідно п. 5 Порядку взаємодії
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів України, місцевих
фінансових органів та територіальних
органів Державної казначейської
служби України у процесі повернення
платникам податків помилково та/або
надміру сплачених сум грошових
зобов'язань, затвердженого наказом
Міністерства доходів і зборів України,
Міністерства фінансів України від
30.12.2013р. № 882/1188, повернення помилково
та/або надміру сплачених сум грошових
зобов'язань у випадках, передбачених
законодавством, здійснюється виключно
на підставі заяви платника податку (за
винятком повернення надміру утриманих
(сплачених) сум податку на доходи
фізичних осіб, які розраховуються
органом Міндоходів на підставі поданої
платником податків податкової
декларації за звітний календарний рік
шляхом проведення перерахунку за
загальним річним оподатковуваним
доходом платника податку), яка може
бути подана протягом 1095 днів від дня
виникнення помилково та/або надміру
сплаченої суми.

Пункт 6 вказаного Порядку передбачає,
що обов'язковим реквізитом заяви є
визначення платником податку напрямів
перерахування коштів, що повертаються
як помилково та/або надміру сплачені: 1.
на поточний рахунок платника податку в
банку; 2. на погашення грошового
зобов'язання (податкового боргу) з
інших платежів, контроль за
справлянням яких покладено на органи
Міндоходів, незалежно від виду бюджету;
3. готівкою за чеком у разі відсутності
у платника податків рахунку в банку; 4.
готівкою з рахунків банків у разі
відсутності у платника податків
рахунку в банку; 5. поштовим переказом
через підприємства поштового зв'язку; 6.
для подальших розрахунків у якості
авансових платежів (передоплати) або
грошової застави: - на небюджетний
рахунок з обліку коштів забезпечення
сплати майбутніх митних та інших
платежів - рахунок 3734, відкритий на
балансі Головного управління
Державної казначейської служби
України у м.Києві; - банківський
балансовий рахунок 2603, відкритий для
органу Міндоходів у відповідному
уповноваженому банку (у разі коли кошти
авансових платежів (передоплати),
доплати тощо вносилися готівкою).

Відповідно до пункту 7 зазначеного
Порядку, орган Міндоходів на підставі
даних особових рахунків платників
готує висновок за формою згідно з
додатком 1 до цього Порядку, два
примірники Реєстру висновків за
платежами, належними державному
бюджету, за формою згідно з додатком 2
до цього Порядку, та три примірники
Реєстру висновків за платежами,
належними місцевим бюджетам, та
платежами, які підлягають розподілу
між державним та місцевими бюджетами,
за формою згідно з додатком 3 до цього
Порядку. Контроль за
прийняттям/передаванням висновків
органи Міндоходів, місцеві фінансові
органи, органи Казначейства проводять
шляхом проставляння на відповідних
примірниках Реєстрів відміток про
надходження документів до установи у
порядку, визначеному Типовою
інструкцією з діловодства у
центральних органах виконавчої влади,
Раді міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевих органах виконавчої
влади, затвердженою постановою
Кабінету Міністрів України від 30
листопада 2011 року №1242.

За платежами, належними державному
бюджету, орган Міндоходів у строк не
пізніше ніж за п'ять робочих днів до
закінчення двадцятиденного строку з
дня подання платником податків заяви
передає висновки згідно з Реєстром
висновків за платежами, належними
державному бюджету, для виконання
відповідному органу Казначейства.

На підставі отриманих висновків
відповідний орган Казначейства
здійснює повернення платникам
податків помилково та/або надміру
сплачених сум грошових зобов'язань у
визначеному законодавством порядку
(п.10 Порядку).

Також встановлено, що позивач на
підставі наведених положень
законодавства подав відповідачу заяву
від 21.02.2014 року №1272/8-001 про
перерахування частини суми надміру
сплачених платежів з податку на
прибуток, що була наявна у позивача на
момент подання такої заяви, у розмірі 62
222 932,00 грн. в рахунок сплати грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за січень 2014 року в сумі 2 222
932,00 грн.

Вказана заява отримана відповідачем
25.02.2014 року, що підтверджується
відміткою відповідача про її
отримання.

Але відповідач не розглянув по суті
заяву ПАТ «Укртрансгаз» від 21.02.2014 року
№1272/8-001, не перерахував частину надміру
сплачених платежів з податку на
прибуток в рахунок сплати грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість, та не надав позивачу
обґрунтовану та мотивовану відмову у
такому зарахуванні.

При цьому, відповідачем в ході
перевірки зазначені вище обставини та
документи не досліджувалися та не
перевірялися взагалі, що свідчить про
неповноту проведеної перевірки та
суб'єктивність її висновків.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивач надав ПАТ
«Дельта Банк», в якому позивач має
рахунок відповідно до умов договору
банківського рахунку № 01/22 від
10.01.2013 року, розрахунковий документ на
здійснення платежу, а саме: платіжне
доручення №1891 від 27.02.2014 року про
перерахування з його рахунку суми в
розмірі 62 222 932,00 грн. для сплати податку
на додану вартість за січень 2014 року.

Однак, ПАТ "Дельта Банк" відмовилось
приймати платіжне доручення та
заповнити на ньому відмітки "Одержано
банком" чи "Проведено банком", що
підтверджується актом про відмову
банку прийняти розрахунковий документ
клієнта від 27.02.2014 року.

У зв'язку з цим, ПАТ "Дельта Банк" не
здійснило операцію за вказаним
розрахунковим документом ПАТ
«Укртрансгаз», що призвело до несплати
позивачем податку на додану вартість
за січень 2014 року у сумі 62 222 932,00 грн. в
строк до 28.02.2014р. з вини вказаного банку,
про що було повідомлено відповідача
листом від 28.02.2014 року №1493/8-001.

Враховуючи зазначене, можливо дійти
висновку, що позивач не порушував п. 57.1
ст. 57 Податкового кодексу України при
сплаті грошового зобов'язання з
податку на додану вартість за січень 2014
року в розмірі 61 454 693,00 грн., у зв'язку з
чим до нього не могла бути застосована
відповідальність, передбачена ст. 126
Податкового кодексу України у вигляді
штрафу в сумі 6 145 469,30 грн.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивач подав
податковому органу заяву від 24.02.2014
року №1301/8-001 про перерахування частини
суми надміру сплачених платежів з
податку на прибуток, що була наявна у
позивача на момент подання такої заяви,
у розмірі 42 003 526,00 грн. на поточний
рахунок позивача для наступної сплати
за рахунок таких коштів грошових
зобов'язань по авансових внесках з
податку на прибуток за лютий 2014 року.

Вказана заява отримана відповідачем
25.02.2014 року, що підтверджується
відміткою про її отримання.

Однак, позивачеві не повернуто
зазначену частину суми надміру
сплачених платежів з податку на
прибуток у розмірі 42 003 526,00 грн.,
внаслідок чого позивач був позбавлений
можливості сплати у належний строк
його грошових зобов'язань по авансових
внесках з податку на прибуток за лютий
2014 року у розмірі 2 704 452,00 грн.

Разом з тим, позивач звертався до
Центрального офісу із заявами про
повернення надміру сплачених грошових
зобов'язань з податку на прибуток
заявами від 15.08.2013 року №7372/9-001 та від
12.09.2013 року №8128/9-001, на які відповідач у
своїх листах-відповідях від 06.09.2013 року
№6206/10/20-337 та від 01.10.2013 року №8035/10/20-337
пропонував позивачу зарахувати наявні
у нього суми надміру сплачених
зобов'язань з податку на прибуток в
рахунок майбутніх платежів по
результатам декларування.

При цьому, відповідачем в ході
перевірки зазначені вище обставини та
документи не досліджувалися та не
перевірялись, що свідчить про
неповноту проведеної перевірки та
суб'єктивність її висновків.

Крім того, як підтверджується
матеріалами справи, позивачем були
подані до податкового органу
відповідні заяви про зарахування
переплати з податку на прибуток в
рахунок в рахунок погашення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у відповідності до положень
вказаного вище Порядку, тоді як,
обов'язки, передбачені пунктами 7-10
цього ж Порядку податковим органом
виконані не були, з огляду на що у
позивача виник податковий борг з
податку на додану вартість.

Вказана позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 18.12.2013 року №К-30787/10.

Таким чином, з урахуванням
підтвердженої переплати відповідач на
підставі п.87.1 ст.87 Податкового кодексу
України був зобов'язаний зарахувати
переплату з податку на прибуток в
розмірі 2 704 452,00 грн. в рахунок погашення
грошового зобов'язання позивача щодо
сплати авансового платежу з податку на
прибуток за лютий 2014 року в розмірі 2 704
452,00 грн., але відповідач безпідставно
не здійснив зарахування переплати з
податку на прибуток в розмірі 2 704 452,00
грн. в рахунок погашення грошового
зобов'язання позивача щодо сплати
авансового платежу з податку на
прибуток за лютий 2014 року в розмірі 2 704
452,00 грн.

Враховуючи зазначене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що ПАТ «Укртрансгаз» не порушувало п.
57.1 ст. 57 Податкового кодексу України
при сплаті грошового зобов'язання щодо
сплати авансового платежу з податку на
прибуток за лютий 2014 року в розмірі 2 704
452,00 грн., у зв'язку з чим до нього не
могла бути застосована
відповідальність, передбачена ст. 126
Податкового кодексу України, у вигляді
штрафу в сумі 270 145,20 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин по
справі та вимог законодавства, не довів
правомірність своїх дій.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 16
червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 30
вересня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 25
вересня 2014 року.

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.