Справа № 804/12869/14
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава
Вікторовича розглянувши у письмовому
провадженні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Алант-Сервіс" до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
м.Дніпропетровська Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -
21.08.2014 року позивач звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, у якому
просить визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області 14.08.2014 року № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ на суму 219 199,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що відповідач протиправно дійшов
висновку про нереальність
господарських операцій позивача з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будпромконсалт»,
оскільки факт виконання договорів
підтверджується актами
здачі-приймання робіт (надання послуг),
податковими накладними. Позивач також
наголосив на тому, що отримані від ТОВ
«Будпромконсалт» транспортні засоби
використані у власній господарській
діяльності позивача, що
підтверджується копіями
товарно-транспортних накладних.
Позивач зазначає, що порушення ТОВ
«Будпромконсалт» податкової
дисципліни та не знаходження
останнього за юридичною адресою не є
підставою для відмови у праві на
податковий кредит. Окрім того, позивач
зазначає, що взаємовідносини між
учасниками попередніх ланцюгів
постачань товарів та послуг не мають
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між останнім у
ланцюгу постачань платником податків
та його безпосереднім контрагентом.

Ухвалою суду від 22.08.2014 року
відкрито провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні
подав клопотання про розгляд справи у
порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, подав клопотання про
відкладення розгляду справи через
зайнятість у іншому судовому
засіданні. Письмових заперечень на
позовну заяву відповідач не надав.

Суд відмовив у задоволення
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи
враховуючи скорочені строки розгляду і
вирішення справи встановлені статтею
122 КАС України. Також суд взяв до уваги
повторну неявку представника
відповідача у судове засідання.

Дослідивши письмові докази
наявні у матеріалах справи, суд
встановив наступне.

З 30.07.2014 року по 31.07.2014 року
відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
позивача щодо дотримання вимог
податкового законодавства з ПДВ по
взаємовідносинах з ТОВ
«Будпромконсалт» за період з 01.03.2014
року по 31.03.2014 року.

За наслідками вищевказаної
перевірки складно Акт № 845/22-03/33770121 від
31.07.2014 року.

У вищевказаному акті
відповідачем зроблено висновок про не
спрямованість правочинів позивача з
ТОВ «Будпромконсалт» на настання
правових наслідків.

Висновок відповідача щодо нікчемності
правочинів обґрунтовується наступним:

- правочини укладені ТОВ
«Будпромконсалт» визнані недійсними
податковим органом;

- ТОВ «Будпромконсалт» порушує
податкову дисципліну та не знаходиться
за юридичною адресою;

- у інформаційній базі ДАЇ відсутня
інформація про зареєстровані
транспортні засоби за ТОВ
«Будпромконсалт», що були передані
позивачу.

На підставі вищевказаного акту
перевірки відповідачем прийнято та
направлено позивачу податкове
повідомлення - рішення Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області 14.08.2014 року
№ , яким збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ на суму 219 199,50 грн.
(основний платіж - 146 133,00 грн. та штрафні
(фінансові (санкції) у розмірі 73 066,50
грн.).

Суд не погоджується з висновками
відповідача зробленим у Акті №
845/22-03/33770121 від 31.07.2014 року щодо не
спрямованості правочину, який укладено
позивачем з ТОВ «Будпромконсалт» на
настання правових наслідків, у зв'язку
з наступним.

У відповідності до
інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України від
20.07.2010 року № 1112/11/13-10 «Проблемні
питання застосування законодавства у
справах за участю органів державної
податкової служби» процесуальна
діяльність суду із встановлення
обґрунтованості права платника
податку на податковий кредит та/або
бюджетне відшкодування з податку на
додану вартість повинна включати такі
етапи:

1. встановлення факту здійснення
господарської операції. При цьому
дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції - договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо. Необхідно
перевірити фізичні, технічні та
технологічні можливості певної особи
до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення, приміщень для
зберігання товарів тощо; можливість
здійснення операцій з відповідною
кількістю певного товару у відповідні
строки з урахуванням терміну його
придатності, доступності на ринку тощо;
наявність відповідних ліцензій та
інших дозвільних документів, що
необхідні для ведення певного виду
господарської діяльності.

2. встановлення спеціальної
правосуб'єктності учасників
господарської операції. Особа, яка
видає податкову накладну , повинна бути
зареєстрована як платник податку на
додану вартість на момент вчинення
відповідної господарської операції.

3. встановлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг) і господарською
діяльністю платника податку.

4. встановлення дотримання
платником податку спеціальних вимог
щодо документального підтвердження
сум податкового кредиту та/або
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість

5. встановлення факту надмірної
сплати податку на додану вартість у
ціні товарів (послуг), що придбані
платником податку.

Аналогічна позиція викладена також у
листі Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Також у вищевказаному листі Вищого
адміністративного суду України
зазначено, що не є обов'язковою
передумовою для визначення
контролюючим органом грошових
зобов'язань визнання недійсними (у тому
числі і нікчемними) право чинів, які
укладалися за ланцюгом між попередніми
посередниками, через ланцюг яких
декларувався рух товарів чи послуг,
нібито придбаних останнім у такому
ланцюгу платником податку. При цьому
взаємовідносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Оцінуватися при дослідженні
факту здійснення господарської
операції повинні відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовані
дані податкового обліку.

Таким чином, судом відхиляються
доводи відповідача про те, що правочини
укладені позивачем з ТОВ
«Будпромконсалт» є нікчемним через те,
що за ланцюгом між попередніми
контрагентами ТОВ «Будпромконсалт»
правочини визнані податковим органом
нікчемними, оскільки відносини між
учасниками попередніх ланцюгів
постачань товарів та послуг не мають
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між останнім у
ланцюгу постачань платником податків
та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, відповідач не надав суду
беззаперечних доказів того, що не
виконання контрагентами ТОВ
«Будпромконсалт» своїх договірних
зобов'язань, мало наслідком
безтоварність операцій між позивачем
та ТОВ «Будпромконсалт».

Суд також зазначає, що не є підставою
для відмови у праві на податковий
кредит порушення податкової
дисципліни, вчинені ТОВ
«Будпромконсалт» (аналогічну позицію
займає Верховний Суд України у
постанові від 13.01.2009 року, номер
судового рішення в ЄДРСР - 3060678) та не
знаходження останнього за юридичною
адресою.

Отже, судом підлягає дослідженню факт
реальності господарської операції між
позивачем та ТОВ «Будпромконсалт».

Судом встановлено, що між позивачем та
ТОВ «Будпромконсалт» укладено ряд
договорів піднайму (суборенди)
транспортних засобів (причепів), у
відповідності до умов яких ТОВ
«Будпромконсалт» зобов'язалося надати
позивачу у користування транспортні
засоби, а позивач зобов'язувався
оплатити вартість наданих послуг.

У вказаних договорах зазначено про те,
що транспортні засоби (причепи)
належать ТОВ «Будпромконсалт» на
підставі договорів найму (оренди)
транспортних засобів, що укладено з
фізичними особами ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_10.

У матеріалах справи знаходяться копії
всіх договорів найму (оренди)
транспортних засобів, що укладено ТОВ
«Будпромконсалт» з вказаними вище
фізичними особами.

Факт надання послуг ТОВ
«Будпромконсалт» позивачу товару
підтверджується актами
здачі-приймання робіт (надання послуг),
копії яких знаходяться у матеріалах
справи.

Судом під час розгляду справи
встановлено, що вказані документи
відповідають вимогам частини 2 статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Судом встановлено, що ТОВ
«Будпромконсалт» виписало позивачу
податкові накладні, копії яких
знаходяться у матеріалах справи, та які
оформлено у відповідності до норм
Податкового кодексу України.

У відповідності до відомостей з
офіційного сайту Державної фіскальної
служби України свідоцтво платника ПДВ
ТОВ «Будпромконсалт» анульовано 17.04.2014
року.

Тобто станом на день здійснення
господарських операцій з позивачем ТОВ
«Будпромконсалт» було платником ПДВ
та вправі було виписувати податкові
накладні.

Судом на підставі спеціального витягу
з ЄДРПОУ встановлено, що ТОВ
«Будпромконсалт» зареєстрована як
юридична особа 29.11.2012 року.

Тобто на момент здійснення з позивачем
господарських операцій ТОВ
«Будпромконсалт» було юридичною
особою.

Судом під час розгляду справи
встановлено, що транспортні засоби
належать на праві власності фізичним
особам, з якими ТОВ «Будпромконсалт»
уклало договори найму (оренди)
транспортного засобу, що посвідчено
нотаріально та які знаходяться у
матеріалах справи; в подальшому ТОВ
«Будпромконсалт» передало орендовані
транспортні засоби у суборенду
(піднайм) до позивача.

Судом також встановлено на підставі
акту перевірки та тимчасових
реєстраційних талонів на транспортні
засоби, що транспортні засоби з січня
2014 року тимчасово перебувають
обліковуються за позивачем.

Також судом встановлено, що отримані
позивачем у користування транспортні
засоби використовувалися у
господарській діяльності позивача, що
підтверджується копіями
товарно-транспортних накладних, у яких
перевізником вказаний ТОВ
«Алант-Сервіс».

У відповідності до витягу з ЄДРПОУ, що
знаходиться у матеріалах справи, видом
діяльності позивача є вантажний
автомобільний транспорт.

У відповідності до інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо
підтвердження даних податкового
обліку» документи та інші дані, що
спростовують реальність здійснення
господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, змісту послуг, що надаються
тощо.

При цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.
Водночас наявність формально
складених, але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

У інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
28.03.2014 № 375/11/14-14 зазначено
універсальний принцип розгляду
податкових спорів, а саме: перевага
надається змісту документа порівняно з
його зовнішньою формою. Подібні
правила судам варто застосовувати не
лише щодо спірних рішень контролюючих
органів, а також і при здійсненні
оцінки належності первинних
документів, податкових накладних,
документів податкової звітності, що
подається платниками податків тощо.

У зв'язку з викладеним судом
встановлено рух активів від ТОВ
«Будпромконсалт» до позивача.

У зв'язку з викладеним
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є протиправним та
таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86,
159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області 14.08.2014 року
№ , яким збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ на суму 219 199,50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ТОВ «Алант-Сервіс» судовий
збір у розмірі 438,40 грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили станом на
02.10.2014 року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді С.В. Златін
С.В. Златін Р.Ю. Ричка