Справа № 821/207/14
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/207/14

Категорія: 7.1 Головуючий в 1 інстанції:
Пекний А.С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Державної екологічної
інспекції у Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 19 лютого 2014
року по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Полімер-Лак" до Державної екологічної
інспекції у Херсонській області про
визнання протиправними дій та
скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

28.01.2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Полімер-Лак"
звернулось до суду першої інстанції з
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області про визнання протиправними дій
відповідача щодо складання і
направлення на адресу позивача
претензії від 15.01.2014р. №08-12/8 про
відшкодування збитків та складання
розрахунку розміру відшкодування
збитків від 08.01.2014р.; визнання
протиправною та скасування вимоги
відповідача у формі претензії від
15.01.2014р. №08-12/8 про відшкодування
збитків.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.02.2014 року
адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
"Полімер-Лак" задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано
вимогу у формі претензії Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області №08-12/8 від 15 січня 2014 року. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 07.03.2014 року Державна
екологічна інспекція у Херсонській
області подала апеляційну скаргу на
вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що за результатами
проведеної перевірки було встановлено
порушення ТОВ Полімер-Лак" вимог
природоохоронного законодавства, у
зв'язку з чим, за виявленими
порушеннями держекоінспектором було
здійснено розрахунок розміру
відшкодування збитків, заподіяних
державі позивачем. Відповідач вважає,
що претензія не є розпорядчим
документом органу державної влади щодо
усунення виявлених порушень, а є
пропозицією досудового врегулювання
спору, а тому не може вказаний спір не
може розглядатись в рамках
адміністративного судочинства.

На підставі викладеного в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови Херсонського
окружного адміністративного суду від
19.02.2014 року та прийняття нової, якою
позов ТОВ "Полімер-Лак" залишити без
задоволення та справу закрити.

Сторони по справі в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явились, про
час та місце судового засідання були
сповіщені належним чином, про що
свідчать наявні в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштових
відправлень, причини неявки суду не
відомі.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть учать у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів суду апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
апеляційна скарга відповідача не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
з 21.11.2013р. по 29.11.2013р. відповідачем
проведено перевірку дотримання ТОВ
«Полімер-Лак» вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів, щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами, за наслідками якої
складено акт перевірки від 29.11.2013р.

За змістом цього акту відповідачем
встановлено, що ТОВ «Полімер-Лак»
порушено вимоги ст.ст. 16, 19, 23 Кодексу
України про надра, а саме те, що забір
підземних вод з належної товариству
свердловини №1-470 здійснюється без
отримання дозволу на користування
надрами, за наявності лише дозволу на
спеціальне водокористування.

Також відповідачем встановлено, що
внаслідок згаданого порушення
позивачем самовільно, тобто без
дозволу на користування надрами,
використано 8 603 куб.м. води за період з
08.08.2011р. по 21.11.2013р.

На підставі акту перевірки та
відповідно до Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», Кодексу України про надра
та затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 27.07.2009р. №389
«Методики розрахунку розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів» відповідачем 08.01.2014р.
здійснено розрахунок розміру завданої
порушенням шкоди, яка становить 423 611,72
грн. та надіслано на адресу ТОВ
«Полімер-Лак» вимогу у формі претензії
від 15.01.2014р. №08-12/8 щодо сплати вказаної
суми коштів.

На підставі викладеного у акті
висновку відповідачем розраховано
розмір відшкодування завданих державі
збитків, заподіяних внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів та складено Розрахунок від
08.01.2014р. відповідно до якого розмір
шкоди, яка підлягає відшкодуванню
позивачем, становить 423 611,72 грн.

В подальшому відповідачем надіслано на
адресу позивача претензію від 15.01.2014р.
№08-12/8 про сплату зазначеної суми
коштів.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позиція відповідача про порушення
ТОВ «Полімер-Лак» вимог ст.ст. 16, 19, 23
Кодексу України про надра, про завдання
цим збитків державі та про
необхідність відшкодування шкоди є
помилковою.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
наявності підстав для часткового
задоволення позовних вимог ТОВ
"Полімер-Лак", зважаючи на наступне:

Статтею 3 Кодексу України про надра
встановлено, що водні відносини
регулюються відповідним
законодавством України, то основним
(спеціальним) законодавчим актом, що
закріплює правовий режим користування
підземними водами, є Водний кодекс
України.

Відповідно до положень Водного кодексу
України дозвіл на спеціальне
водокористування це документ, який
засвідчує право певного суб'єкта
господарювання на користування
водними ресурсами (у тому числі і тих,
що відносяться до корисних).

Відповідно до вимог ст. 48 Водного
кодексу України спеціальне
водокористування - це забір води з
водних об'єктів із застосуванням
споруд або технічних пристроїв,
використання води та скидання
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
включаючи забір води та скидання
забруднюючих речовин із зворотними
водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування
здійснюється юридичними і фізичними
особами насамперед для задоволення
питних потреб населення, а також для
господарсько-побутових, лікувальних,
оздоровчих, сільськогосподарських,
промислових, транспортних,
енергетичних, рибогосподарських та
інших державних і громадських потреб.

Отже, в силу вимог ст.49 Водного кодексу
України, спеціальне водокористування
здійснюється на підставі дозволу.

Дозвіл на спеціальне водокористування
видається державними органами охорони
навколишнього природного середовища -
у разі використання води водних
об'єктів загальнодержавного значення.

Твердження відповідача про порушення
позивачем ст.ст.16, 19, 21 Кодексу України
про надра колегія суддів не приймає до
уваги, оскільки вказаними нормами
регулюється порядок надання надр у
користування для видобування. Однак
позивач вже користується надрами на
підставі вищевказаного дозволу на
спеціальне водокористування.

Судом першої інстанції встановлено,
позивач володіє земельною ділянкою
площею 0,9520 га, яка розташована в с.
Киселівка, вул. Залізнична, 12, для
розміщення виробничої бази, згідно
Державного акту на право власності на
землю серії ЯА №704921.

На території земельної ділянки
знаходиться належна позивачу
артезіанська свердловина №1-470
глибиною 85 м. продуктивністю не більше
300 куб.м. води на добу.

Видобування води у період з 2011р. по 2013р.
здійснюється на підставі дозволів на
спеціальне водокористування - УКР
№5629-ХРС від 30.03.2009р. терміном дії до
01.04.2011р., який продовжено до 01.04.2013р. та
УКР №8202-ХРС від 27.03.2013р. терміном дії до
01.01.2016р.

Метою водокористування є
господарчо-побутові та виробничі
потреби, ліміт забору води з підземних
джерел - 15,0 тис. куб.м. на рік.

У період 2011-2013р.р. позивачем видобуто
води із свердловини: у 2011р. - 1349 куб.м. з
08.08.2011р. по 31.12.2011р., у 2012р. - 3569 куб.м., у
2013р. - 3685 куб.м. з 01.01.2013р. по 21.11.2013р., а
усього - 8603 куб.м.

Разом з тим, на підставі
вищезазначеного акта перевірки
відповідачем винесено приписи від
30.11.2013 року № 04-9/1645 та № 04-9/1682, п.4 яких
зобов'язано позивача до 20.03.2014 року
отримати спеціальний дозвіл на
користування надрами.

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування пункту 4 приписів від 30.11.2013
року № 04-9/1645 та № 04-9/1682, яким було
зобов'язано ТОВ "Полімер-Лак" до 20.03.2014
року отримати спеціальний дозвіл на
користування надрами (підземними
водами).

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03 червня 2014
року залишено без змін постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 15.01.2014 року,
якою адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Полімер-Лак"
задоволено в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини,
встановлені в адміністративній,
цивільній чи господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що оскільки ТОВ
"Полімер-Лак" є власником земельної
ділянки, на якій знаходиться
артезіанська свердловина, з якої
здійснюється забір води для власних
господарсько-побутових потреб, який не
перевищує 300 куб. м за добу, на підставі
дозволу на спеціальне
водокористування, то товариство не
зобов'язано отримувати спеціальний
дозвіл на користування надрами
відповідно до ст.23 Кодексу України про
надра.

Аналогічна правова позиції викладена в
рішеннях Вищого адміністративного
суду України у справах №№ К/800/9843/13,
К/800/31350/13.

Разом з тим, що стосується позовних
вимог в частині про визнання
протиправними дій відповідача щодо
складання і направлення на адресу
позивача претензії від 15.01.2014р. №08-12/8
про відшкодування збитків та складання
розрахунку розміру відшкодування
збитків від 08.01.2014р. колегія суддів
зазначає наступне:

Законом України «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
Кодексу України про надра, Водного
кодексу України, Методики розрахунку
розмірів відшкодування збитків,
заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від 20
липня 2009 р. №389, розрахунок розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, а також дії, спрямовані на
відшкодування такої шкоди, є
компетенцією відповідача.

Державна екологічна інспекція у
Херсонській області є суб'єктом
владних повноважень, а тому дії щодо
складання і направлення на адресу
позивача претензії, являються
реалізацією наданої відповідачу
компетенції та являє собою процес
реалізації наданих законом функцій
суб'єкту владних повноважень. За таких
обставин колегія суддів доходить
висновку, що самі по собі дії не тягнуть
за собою будь-яких правових наслідків
для ТОВ «Полімер -Лак». Правові
наслідки для позивача несуть акти
індивідуальної дії - в даному випадку
претензія про відшкодування збитків.
Саме вони мають вплив на його права та
інтереси.

З огляду на вказане, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вимоги позивача в цій
частині не підлягають задоволенню,
оскільки вирішення питання про
скасування вимоги у формі претензії,
являється способом захисту порушених
прав та інтересів позивача.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи та постановлено
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державної
екологічної інспекції У Херсонській
області залишити без задоволення, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 19 лютого2014
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
А.В.Бойко

Суддя:
Т.М.Танасогло

Суддя:
О.В.Яковлєв