Справа № 815/4803/14
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4803/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року

Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.

секретаря Швеця В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Управління
Укртрансінспекції з безпеки на
наземному транспорті в Одеській
області про скасування постанови,-

В С Т А
Н О В И В:

До суду звернувся з
адміністративним позовом фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 до Управління
Укртрансінспекції з безпеки на
наземному транспорті в Одеській
області (далі Управління), в якому
просив скасувати постанову
відповідача №045447 від 22.07.2014 року про
застосування
адміністративно-фінансового штрафу у
сумі 1700 гривень.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що постанова
прийнята на підставі акту №005709 від
26.05.2014 року, складеного головними
спеціалістами Укртансінспекції у м.
Києві, в якому вони зазначили, що водій
автобуса не надав посвідчення водія, а
також зазначено про порушення абз. 3 ч. 1
ст. 60 Закону України «Про автомобільний
транспорт», а саме не оформлення
посвідчення водія відповідної
категорії, договору з замовником
транспортних послуг, документ про
сплату послуг. В акте також зазначено,
що він складався у присутності водія,
якій від підпису відмовився. Справа на
підставі зазначеного акту
розглядалась відповідачем 22.07.2014 року,
куди він був запрошений, та ним були
надані всі вищезазначені документи, що
свідчить про їх наявність, проте його
доводи прийняти не були, йому було
сказано, що він може доказувати свою
правоту у суді.

Позивач зазначив, що він
зареєстрований як ФОП, має ліцензію на
надання послуг з перевезень пасажирів,
з водіями автобусу ОСОБА_3 та ОСОБА_4
знаходиться у трудових відносинах.
Водії мали при собі всі документи,
необхідні для надання послуг з
перевезень пасажирів та пояснили йому,
що під час здійснення рейсу по договору
з турфірмою «Каліпсо-тур» їх ніхто не
перевіряв. Позивач також зазначив, що
дані, які наявні в акті перевірки (його
прізвище, дані про автобус та
ліцензійну картку) є в базах даних
Укртансінспекції, та оскільки відсутні
інші дані, у тому числі водіїв, він
вважає, що перевірка транспорту не
проводилась, а дані в акт занесені саме
з цих баз. Сам акт складений з
порушенням п.14,абз.10 п.15,абз.2 п.21 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті щодо
зазначення місця перевірки, запису у
дорожньому листі про проведену
перевірку.

Також позивач зазначив, що на нього
накладені фінансові санкції
відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
яка встановлює відповідальність за
надання послуг з перевезення пасажирів
без оформлення документів, перелік
яких визначений ст.39 та 48 цього Закону,
тоді як всі документи були оформлені та
наявні у водіїв під час здійснення
рейсу. Зазначені документи були
представлені і відповідачу під час
розгляду справи. Проте при відсутності
підстав для притягнення його до
відповідальності відповідач прийняв
постанову про накладення на нього
штрафних санкцій, яку позивач просить
скасувати.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені у позові.

Представник відповідача Управління
Укртрансінспекції з безпеки на
наземному транспорті в Одеській
області - суб'єкта владних повноважень
в судове засідання не з'явився, був
повідомлений про день, час та місце
судового засідання належним чином та
своєчасно, про причини неявки суд не
повідомив, заяв про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
за його відсутністю до суду не надав.
Суд визнав його неявку до суду
неповажною та вважав за можливе
розглянути справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та
проаналізувавши надані докази у їх
сукупності, судом встановлено, що ФОП
ОСОБА_1 має свідоцтво про державну
реєстрацію від 06.12.2001 року (а.с.33),
здійснює діяльність з надання послуг з
нерегулярних пасажирських перевезень
на підставі ліцензії Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті серії НОМЕР_4 від
09.10.2013 року на внутрішні та міжнародні
перевезення пасажирів автобусами,
строк дії ліцензії необмежений (а.с.34).

26.05.2014 року посадовими особами
управління Укртрансінспекції у м.
Києві Лозицьким О.К., Гаврилюк Д.В.
відносно позивача складений акт №005709
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом (а.с.6)

В акті №005709 зазначено, що проведена
перевірка транспортного засобу
автобусу марки NEOPLAN 117, номерний знак
НОМЕР_1, серія і номер свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_3, серія і номер
ліцензійної картки - НОМЕР_2, строк дії з
23.10.2013 року необмежений, що належить
ОСОБА_1. В графах «прізвище та ініціали
водія» та «документ, що посвідчує особу
водія» зазначено - «не надав». Місце
проведення перевірки радіусом 16 км з
центром на ст.м.Шулявська.

Згідно акту №005709 під час перевірки
виявлено порушення надання послуг з
нерегулярних пасажирських перевезень
за маршрутом м. Києв - м.Ізмаїл, про що
свідчить трафарет на вітровому склі, у
тому числі порушення, відповідальність
за які передбачена ст.60 Закону України
«Про автомобільний транспорт»: не
оформлено посвідчення водія
відповідної категорії, договір з
замовником транспортних послуг,
документ про сплату послуги, чим
порушено ст.39,40 Закону України «Про
автомобільний транспорт».

В акті також зазначено, що він
складався у присутності водія, якій від
підпису відмовився.

На підставі зазначеного акту перевірки
Управлінням 22.07.2014 року прийнята
постанова №045447 року про застосування
адміністративно-господарського штрафу
до ОСОБА_1 за порушення законодавства
про автомобільний транспорт у сумі
1700грн. (а.с. 7). Штраф накладений
відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону.

Суд вважає, що позовні вимоги ФОП
ОСОБА_1 про скасування постанови №045447
від 22.07.2014 року як прийнятою в порушення
вимог законодавства підлягають
задоволенню. При цьому суд виходить з
наступного.

Правовідносини, які виникли між
сторонами регламентуються Законом
України від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ (далі
Закон України № 2344-ІІІ) «Про
автомобільний транспорт», Положенням
про Державну інспекцію України з
безпеки на наземному транспорті,
затвердженого Указом Президента
України №387/2011 від 06.04.2011 року (далі
Положення №387/2011), Положенням про
Державну інспекцію України з безпеки
на наземному транспорті, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№299 від 17.07.2014 року, Порядком здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 08.11.2006
року № 1567 (далі Порядок № 1567).

Відповідно до Положення №387/2011
державна інспекція України з безпеки
на наземному транспорті
(Укртрансінспекція) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра інфраструктури України.
Укртрансінспекція входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
безпеки на автомобільному транспорті
загального користування, на
перевезення яким видано ліцензію,
міському електричному, залізничному
транспорті, експлуатації
автомобільних доріг загального
користування. Згідно з п.7 Положення
Укртрансінспекція реалізовує свої
повноваження безпосередньо та через
свої територіальні органи..

Статтею 5 Закону України № 2344-ІІІ
визначено, що основним завданням
державного регулювання та контролю у
сфері автомобільного транспорту є
створення умов безпечного, якісного й
ефективного перевезення пасажирів та
вантажів, надання додаткових
транспортних послуг.

Частиною 11 ст. 6 зазначеного Закону
України, п.4 Порядку № 1567 встановлено,
що державний контроль автомобільних
перевізників здійснюється шляхом
проведення планових, позапланових і
рейдових перевірок (перевірок на
дорозі). Рейдові перевірки дотримання
вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом здійснюються шляхом
зупинки транспортного засобу або без
такої зупинки посадовими особами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, та його територіальних
органів, які мають право зупиняти
транспортний засіб у форменому одязі
за допомогою сигнального диска (жезла)
відповідно до порядку, затвердженого
Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.39 Закону України № 2344-ІІІ
автомобільні перевізники, водії,
пасажири повинні мати і пред'являти
особам, які уповноважені здійснювати
контроль на автомобільному транспорті
та у сфері безпеки дорожнього руху,
документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення.
Документами для нерегулярних
пасажирських перевезень є: для
автомобільного перевізника - ліцензія,
документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством
України; для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
договір із замовником транспортних
послуг, документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи,
передбачені законодавством України.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60
Закону України № 2344-ІІІ за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт до автомобільних
перевізників застосовуються
адміністративно - господарські штрафи:
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, тобто
відповідальність за вказаним абзацом
ч.1 ст.60 Закону встановлений саме за не
оформлення зазначених документів.
Статтею 60 не встановлена
відповідальність перевезника за
ненадання документів, визначених у ст.
39 та 48 Закону.

Суд вважає, що у випадку
оформлення акту перевірки №005709 від
26.05.2014 року посадовими особами
управління Укртрансінспекції у м.
Києві Лозицьким О.К., Гаврилюк Д.В.
відносно позивача в даній справі
поняття «ненадання документів» та «не
оформлення їх» не є тотожними, оскільки
зазначеними посадовими особами не
встановлені особи водіїв та не
перевірений жодний документ, якій
необхідний для перевезення пасажирів.
При цьому в згідно наданих позивачу
письмових пояснень зазначених водіїв,
які здійснювали вказаний рейс, їх під
час рейсу не зупиняли та не перевіряли
(а.с.45-46).

Відповідно до п.22 Порядку №1567 у разі
відмови уповноваженої особи суб'єкта
господарювання або водія від
підписання акта перевірки суб'єкта
господарювання або акта перевірки
транспортного засобу посадові особи,
що провели перевірку, роблять про це
запис. Проте такий запис має юридичне
значення при встановленні особи, в
присутності якої складався акт
перевірки.

Суд вважає неспроможними
посилання перевіряючих в акті
перевірки на те, що водій не надав
посвідчення, пояснень та документів,
оскільки цими перевіряючими не
прийняти відповідні встановлені
законодавством заходи щодо
встановлення особи водія, та
насамперед наявність у нього
посвідчення водія, враховуючи
положення ст.5 Закону, що основним
завданням державного контролю, якій
здійснювався вказаними посадовими
особами є створення умов безпечного,
якісного й ефективного перевезення
пасажирів.

Проте, згідно змісту Акту, посадові
особи автомобільної інспекції не
встановив особу, яка була за кермом
пасажирського автобусу, наявність у
нього посвідчення водія відповідної
категорії, надали можливість вказаному
автобусу продовжувати рейс.

Між тим, керування транспортним
засобом особою, яка не має при собі або
не пред'явила для перевірки
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційного документа на
транспортний засіб, а у випадках,
передбачених законодавством,
ліцензійної картки на транспортний
засіб, а також поліса (договору)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів є адміністративним
правопорушенням, передбаченим чт.126
КпАП України, та крім того, є підставою
відповідно до ст.265-2 КпАП України для
тимчасового затримання транспортного
засобу. Повноважними на це особами є
працівники відповідного підрозділу
Міністерства внутрішніх справ України,
що забезпечує безпеку дорожнього руху.
Відповідно ж до п.8 Положення №387/2011
Укртрансінспекція у процесі
виконання покладених на неї завдань
взаємодіє в установленому порядку,
зокрема, з іншими органами виконавчої
влади. При наявності законних підстав
та для здійснення належного державного
контролю, виконання покладених на
Укртрансінспекцію завдань щодо
забезпечення безпечного, якісного й
ефективного перевезення пасажирів
така взаємодія є безумовною, тобто
повідомлення та виклик на місце
перевірки відповідних повноважних
працівників підрозділу МВД.

Крім того, вказана взаємодія
забезпечила б належні та допустимі
докази наявності або відсутності у
водія та суб'єкта господарювання
правопорушення, передбаченого Законом
України №2344-ІІІ.

Таким доказом повинна бути
відповідно до п.38 Порядку №1567 також
відповідна відмітка у дорожньому листі
(у разі його наявності) про результати
проведення перевірки, яку зобов'язані
робити посадові особи
Укртрансінспекції, проте в акті
перевірки напроти графи «номер
дорожнього листа проставлений прочерк.
В той же час позивачем надані дорожні
листі водіїв, які були наявні у них при
здійсненні нерегулярних перевезень
відповідно до Правил надання послуг
пасажирського автомобільного
транспорту, затверджених постановою
КМУ від 18.02.1997 року, які досліджені
судом.

Всі вказані обставини при
винесенні оскаржуємої постанови не
прийняти до уваги, незважаючи на
присутність при розгляді справи ОСОБА_1
та надання ним відповідних документів.

Відповідач, які є суб'єктом владних
повноважень, на якого відповідно до
вимог ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
покладається обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову, не надали до суду заперечень та
будь-яких доказів в спростування
доводів позивача в обґрунтування
своїх позовних вимог.

Підставою для скасування
оскаржуємої постанови суд вважає також
те, що в постанові наявне лише
посилання на акт перевірки та не
зазначено, яке правопорушення допущено
ОСОБА_1, не зазначено у якості кого він
притягнутий до відповідальності, як
фізична особа або ФОП. Крім того, по
всьому тексту постанови та в її
резолютивній частині зазначено, що до
відповідальності притягнутий ОСОБА_1,
тоді як позивач є ОСОБА_1.

Статтею 86 КАС України визначено,
що, суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

При вирішенні спору суд враховує,
що відповідачі не надали заперечень на
позов ФОП ОСОБА_1, а також жодного
доказу в спростування доводів
позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні обставин, суд вважає, що
позивач довів ті обставини, на які
посилався в обґрунтування позовних
вимог, та вони підлягають задоволенню
шляхом визнання протиправною та
скасування постанови №045447 від 22.07.2014
року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Таким
чином судові витрати позивача у сумі
182,70 гривень підлягають стягненню з
Державного бюджету України на його
користь.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128,159-164 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління
Укртрансінспекції з безпеки на
наземному транспорті в Одеській
області про скасування постанови -
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову №045447 від 22.07.2014 року про
застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
адміністративно-господарського штрафу
у розмірі 1700,00гривень.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 судовий збір у сумі 182,70 грн. (сто
вісімдесят дві гривни 70 коп.)

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС
України.

Суддя
Катаєва Е.В.

Визнати протиправною та
скасувати постанову №045447 від 22.07.2014
року про застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
адміністративно-господарського штрафу
у розмірі 1700,00гривень.

29 вересня 2014 року.