Справа № 694/1523/14-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 694/1523/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Нестерук
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на постанову Звенигородського
районного суду Черкаської області від
08 вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі
Черкаської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

21.08.2014 року позивач звернулася до суду з
даним позовом, в якому просила просила
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі Черкаської області провести
перерахунок та постійну виплату
призначеної їй пенсії державного
службовця, починаючи з 20.02.2014 року,
відповідно до ст. 37-1 Закону України
«Про державну службу», призначеної
розмірі 90 % заробітної плати, згідно з
наданою довідкою від 29.07.2014 року № 6929/7
про заробітну плату за 24 місяці перед
виходом на пенсію, з урахуванням
зазначених в ній сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальних
допомог для вирішення
соціально-побутових питань та сум
індексації заробітної плати.

Постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 08 вересня
2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 з 19.05.2005 року перебуває на обліку
в управлінні Пенсійного фонду України
у Звенигородському районі Черкаської
області та з 19.06.2010 року отримує пенсію
за віком відповідно до Закону України
«Про державну службу».

З матеріалів справи вбачається, що для
призначення пенсії позивачу було
враховано посадовий оклад, доплату за
ранг та вислугу років, щомісячні премії
та доплату за інтенсивність праці. Інші
виплати: матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація сум заробітної плати не
були враховані в розрахунок пенсії
державного службовця при призначенні
пенсії.

07 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
управління Пенсійного фонду в
Звенигородському районі Черкаської
області із заявою про перерахунок
розміру пенсії, з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та сум
індексації заробітної плати
відповідно до довідки від 29.07.2014 року №
6929/7 про заробітну плату за 24 місяці
перед виходом на пенсію.

Листом від 11.08.2014 року за результатами
розгляду вказаної заяви позивачу було
надано відповідь, в якому відповідач
відмовив в перерахунку призначеної
пенсії з включенням до заробітної
плати сум матеріальної допомоги та
зазначив, що пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 70%
суми їхньої заробітної плати, з якої
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_2
звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржувані дії відповідача є
протиправними.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» до виплат
(доходів), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, належать, зокрема:
суми виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим самим
Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
неврахування при обчисленні пенсії
позивача матеріальної допомоги, з якої
сплачено страхові внески, призвели до
неправильного розрахунку і
нарахування позивачу пенсії, а відтак
обґрунтовано визнав такі дії
протиправними та правомірно зобов'язав
відповідача провести відповідний
перерахунок та виплату пенсії
позивача, проте не врахував наступного.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
перерахунок призначеної пенсії,
зокрема, у разі виникнення права на
підвищення пенсії провадиться з
першого числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо заяву з усіма необхідними
документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, приймаючи до уваги дату
подання позивачем до пенсійного органу
довідки від 29.07.2014 року № 6929/7 про
заробітну плату за 24 місяці перед
виходом на пенсію, а саме - 07.08.2014 року,
та враховуючи положення статті 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
перерахунок пенсії позивача повинен
бути здійснений з врахуванням дати
подачі нею відповідної заяви - з 01.08.2014
року.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду першої інстанції частково
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом порушено
норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції внаслідок неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та порушення норм
процесуального права частково невірно
вирішив справу, внаслідок чого
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню в частині з
ухваленням нової про часткове
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 167, 183-2, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України,
колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
задовольнити частково.

Постанову Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 04 липня 2014
року скасувати в частині про
задоволення вимог адміністративного
позову до управління Пенсійного фонду
України у Звенигородському районі
Черкаської області здійснити
перерахунок та проводити виплату
призначеної ОСОБА_2 пенсії державного
службовця, починаючи з 20 лютого 2014 року
по 31.07.2014 року.

Прийняти в цій частині нову постанову.

У задоволенні вимог ОСОБА_2 про
перерахунок пенсії за період з 20 лютого
2014 року по 31.07.2014 року відмовити.

В іншій частині постанову
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 08 вересня 2014
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А. Губська

Головуючий суддя

Парінов А.Б.

Судді:

Грибан І.О.

Губська О.А.