Справа № 2-а-4102/11/0224
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-4102/11/0224
Головуючий у 1-й інстанції: Ставнійчук
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Томашпільському районі Вінницької
області на постанову Томашпільського
районного суду Вінницької області від
01 серпня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Томашпільському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2011 року позивач звернулася до
Томашпільського районного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у Томашпільському районі
Вінницької області про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
нарахування та виплати позивачу
доплати до пенсії як пенсіонерці, яка
проживає на території радіоактивного
забруднення, та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно зі ст.
39, 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період, починаючи з
шестимісячного строку, що передував
зверненню до суду; зобов'язання
відповідача здійснити нарахування та
виплату позивачу як громадянці, яка
постійно проживає на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, доплату до пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, згідно зі ст. ст. 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а саме в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати та 15 % мінімальної пенсії за
віком, що встановлена у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
фактично отриманих сум, починаючи з
шестимісячного строку, що передував
зверненню до суду та до припинення
такого права.

Постановою Томашпільського районного
суду Вінницької області від 01 серпня 2011
року позов задоволено частково:
визнано неправомірною відмову
відповідача щодо перерахунку
додаткової пенсії позивачу як особі,
яка постійно проживає на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю, згідно зі ст. ст. 51, 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок позивачу доплати до пенсії
як особі, яка постійно проживає на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а саме в
розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком,
що встановлена у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, з 22 січня 2011 року по
день припинення права на таку допомогу,
з урахуванням фактично отриманих сум,
та відповідно до ст. 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а саме в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати, з 27 липня 2011 року по день
припинення права на таку допомогу, з
урахуванням фактично отриманих сум.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Томашпільського районного
суду Вінницької області від 01.08.2011 року,
як таку, що винесена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нову постанову про відмову
в задоволенні позову позивачу.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи та отримує
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю,відповідно до ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч вказаним нормам позивачу
зазначена доплата виплачувалася
частково, у розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28.05.2008 року, а не в розмірі,
зазначеному у Законі.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має вищу
юридичну силу в порівняні з постановою
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.2008 року, суд першої інстанції
правомірно дійшов висновку, що
відповідачем протиправно проводилися
виплати в розмірах менших, ніж це
передбачено статтею 51 зазначеного
Закону.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції необґрунтовано
задовольнив позовні вимоги в частині
перерахунку та виплати підвищення до
пенсії за проживання на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
починаючи з 27 липня 2011 року, виходячи з
наступного.

Так, задовольняючи позовні вимоги в
повному обсязі, суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що 19 червня 2011 року
набув чинності Закон України від 14.06.2011
№3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік", яким передбачено, зокрема, що
у 2011 році положення статтей 39,50,51,52,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей
війни" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи із
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищезазначеного
Закону Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 06.06.2011 №745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23.07.2011 року

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України №20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року у
справі за конституційним поданням щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) пункту 4 розділу VII
"Прикінцеві положення" ЗУ "Про
державний бюджет України на 2011 рік"
положення Закону України від 14.06.2011
№3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік" визнані такими, що
відповідають Конституції України (є
конституційними).

Таким чином, починаючи з 23 липня 2011
року, для проведення таких виплат
встановлений інший порядок, визначений
законодавством.

Крім того, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного
звертає увагу, що відповідно до ст. 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
встановлено, що пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті, тобто однієї мінімальної
заробітної плати.

Враховуючи, що в матеріалах
адміністративної справи наявні докази
на підтвердження того, що позивач
звільнена з роботи 26 липня 2011 року, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що відповідач правомірно не виплачував
позивачу зазначене підвищення,
оскільки позивачка мала статус
працюючого пенсіонера та не
відносилася до осіб, які мають право на
підвищення до пенсії, передбаченого ст.
39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", внаслідок чого рішення
суду першої інстанції необхідно
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити
частково.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право скасувати
її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1
статті 202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Томашпільському районі Вінницької
області задовольнити частково.

Постанову Томашпільського районного
суду Вінницької області від 01 серпня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Томашпільському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії, -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у Томашпільському районі
Вінницької області щодо відмови ОСОБА_2
у перерахунку та виплаті додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах, визначених ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Томашпільському районі
Вінницької області перерахувати та
виплачувати ОСОБА_2 додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах, визначених ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 22.01.2011 року, з урахуванням проведених
виплат, і по день припинення права на
таку виплату.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.