Справа № 2-а/162/925/2013 162/2279/13-а
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
Справа
№ 603/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області на постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
16.12.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Любешівському районі Волинської
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О
В И В :

ОСОБА_1 19.11.2013 року звернулася в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області про зобов'язання
провести перерахунок та виплату пенсії
відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із збільшенням її на 1 % заробітку за
кожний рік роботи понад встановлений
мінімальний стаж роботи 15 років.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 16.12.2013 року
(прийнятою в порядку скороченого
провадження), позов задоволено, визнано
протиправними дії відповідача,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області починаючи з 29.05.2013
року, провести перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2
статті 56 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 %
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений стаж 15 років, але не вище
75% заробітку, постанову в межах суми
стягнення за один місяць звернуто до
негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає постанову суду
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що на
момент призначення пенсії і до
проведення її перерахунку по заяві
позивача пенсію було призначено з
врахуванням вимог ч. 2 ст. 56 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а саме за кожен наступний рік роботи
понад встановлений страховий стаж 15
років для жінок розмір пенсії
збільшувався на 1% заробітку. Крім того
судом не взято до уваги, що позивачу з
01.01.2004 року розмір пенсії перераховано
в зв'язку з набранням чинності Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
проводились перерахунки із зростанням
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, із зміною
величини оцінки року страхового стажу.

Виходячи з вище викладеного, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 197 КАС України,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія судів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач, є потерпілою від наслідків
Чорнобильської катастрофи 3 категорії,
що підтверджується посвідченням
НОМЕР_1, виданого Волинською ОДА.

Пенсію позивачу призначено з 12.01.2006
року на підставі Закону України «Про
пенсійне забезпечення», з врахуванням
положень ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

До 01.01.2004 року позивач отримувала
пенсійні виплати з врахуванням
положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
збільшенням пенсії на 1% заробітку за
кожний рік роботи понад стаж 15 років,
але не більше 75% заробітку.

Починаючи з 01.01.2004 року, формула
розрахунку пенсії позивачу змінилася,
введено поняття понаднормативного
стажу, який розраховувався відповідно
до положень ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Отже, з набранням чинності Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
відповідач самостійно змінив умови
нарахування пенсії позивачу.

Згідно ст. 15 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених цим Законом.

Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що у разі
якщо особа має право на отримання
пенсії, зокрема відповідно до Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
їй призначається одна пенсія за її
вибором.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
право на пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3,
4, за умови стажу роботи не менш як:
чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із
збільшенням пенсії на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений цим пунктом стаж, але не
вище 75 процентів заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не
вище 85 процентів заробітку.

Отже, ОСОБА_1 має право вибору виду
пенсійного забезпечення. Це право не
було враховано відповідачем при
перерахунку пенсії у зв'язку з набуттям
чинності Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», внаслідок чого
збільшення пенсії на один процент
заробітку за кожний рік роботи
відбулося зі стажу понад 20 років, тоді
як статтею 56 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлена інша межа -
після 15 років стажу.

Враховуючи викладене, відмова у
збільшенні пенсії позивача на один
процент заробітку за кожний рік роботи
понад 15 років порушує її права,
встановлені статтею 56 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Крім того оскільки відповідно до
підпункту 6 пункту 2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України 30 квітня 2002
року №80-2, у редакції постанови
правління Пенсійного фонду України від
25 лютого 2008 року №5-5 (зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 13.03.2008
року) саме на управління Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у місті покладено обов'язок
призначення і виплати пенсії, допомоги
на поховання та інші виплати
відповідно до чинного законодавства,
тому суд першої інстанції правильно
вважав за необхідне зобов'язати
провести перерахунок та виплату пенсії
позивачу саме УПФУ в Любешівському
районі Волинської області.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд,

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області - залишити без задоволення,
постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 16.12.2013 року
у справі № 162/2279/13-а - без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді :
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор