Справа № 826/12371/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний
суд міста Києва в складі судді Качура
І.А., розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрелектросервіс і
Буд» до Державної податкової інспекції
у Святошинському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити дії.
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Укрелектросервіс і Буд» (далі по
тексту також - позивач) з позовом до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві (надалі також - відповідач), в
- визнати протиправними дії ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів м.
Києва щодо складання Акту «Про
результати документальної
позапланової перевірки ТОВ
«Укрелектросервіс і Буд» (код за ) з питань правильності
нарахування, повноти та своєчасності
внесення до бюджету податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
за період з 01.03.2014р. по 31.03.2014р.від
18.08.2014р. №396/26-53-22-04-21/37099050;
- зобов'язати ДПІ у Святошинському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві вилучити з Бази даних
Податковий блок - «Аналітична система.
Перегляд результатів співставлення.
Дані результатів перевірок» дані, які
вносились за результатами складання
звірки згідно Акту про результати
документальної позапланової перевірки
ТОВ «Укрелектросервіс і Буд» (код за
нарахування, повноти та своєчасності
внесення до бюджету податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
період з 01.03.2014р. по 31.03.2014 від 18.08.2014р.
№396/26-53-22-04-21/37099050.
В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що відповідачем при
здійсненні позапланової
документальної перевірки допущено
порушення положень Податкового
кодексу України (надалі - ПК України), а
саме протиправно зафіксовані висновки
про відсутність реальних
господарських операцій під час
проведення перевірки.
Відповідач у судове засідання у справі
явку повноважного представника не
забезпечив, про причини неприбуття суд
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Враховуючи відсутність перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
суд з підстав, визначених ч. 6 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, прийшов до висновку про
розгляд справи в порядку письмового
Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов задоволенню підлягає з огляду
Матеріалами справи встановлено, що
18.08.2014 року відповідачем проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрелектросервіс і
Буд» з питань правильності
нарахування, повноти та своєчасності
внесення до бюджету податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
період з 01.03.2014р. по 31.03.2014 від 18.08.2014р.
№396/26-53-22-04-21/37099050.
За результатами перевірки складено акт
«Про результати документальної
позапланової перевірки ТОВ
«Укрелектросервіс і Буд» (код за ) з питань правильності
нарахування, повноти та своєчасності
внесення до бюджету податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
за період з 01.03.2014р. по 31.03.2014р.від
18.08.2014р. №396/26-53-22-04-21/3709905.
В ході перевірки відповідачем
встановлено нереальність здійснення
фінансово - господарських операцій
позивача з його контрагентом - ТОВ
«Брокімпорт». При цьому, вказаних
висновок зроблений виключно на
підставі акту Основ'янської ОДПІ м.
аркова від 06.06.2014р. №870/20-38-22-01-04/38984350
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Брокімпорт».
Також відповідачем встановлено
відсутність об'єктів оподаткування по
операціях з придбання товарів (послуг)
у ТОВ «Брокімпорт» та у ТОВ «Л.К.О.» та
по операціях продажу цих товарів
підприємствам - покупцям - ТОВ «НВП
«ГАЗСЕРВІС», ТОВ «ЮЖЕНЕРГОМАШ», ПП
«ТІСО», ТОВ «ВІЧНЕ - МІСТО ТЕРМ», ТОВ
«ІЗОДРОМ» та ТОВ «ДОНБАСТЕПЛОІЗОЛ» у
розумінні ст.. 134 р. ІІІ Податкового
Позивач категорично не
погоджується з відповідністю дій
відповідача при здійсненні перевірки
імперативним приписам податкового
законодавства, оскільки відповідачем
порушено процедуру проведення
перевірки; а висновки, викладені в
актах на переконання позивача є
такими, що не відповідають фактичним
обставинам справи, що у свою чергу
призводить до порушення прав та
законних інтересів позивача як
суб'єкта господарювання. З огляду на
вищевикладене позивач оскаржив дії
щодо складання акту №396/26-53-22-04-21/3709905 до
Окружного адміністративного суду
Вирішуючи спір по суті, суд
виходив із наступного.
Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України, який,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.
Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21
Податкового кодексу України, посадові
особи контролюючих органів
зобов'язані, крім іншого: дотримуватися
Конституції України та діяти виключно
у відповідності з цим Кодексом та
іншими законами України, іншими
нормативними актами; забезпечувати
сумління виконання покладених н
контролюючі органи функцій; не
допускати порушень прав та
охоронюваний законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
Разом з тим, відповідно до пункту 61.1
статті 61 цього Кодексу, податковий
контроль - це система заходів, що
вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
Статтею 62 Податкового кодексу України
передбачено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: - ведення обліку
платників податків; -
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; -
перевірок та звірок відповідно до
вимог цього Кодексу, а також перевірок
щодо отримання законодавства, контроль
за дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право,
зокрема, проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.
Відповідно до ч. 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
В статті 75 ПК України визначені
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК
України контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК
України документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
Документальна позапланова
перевірка не передбачається у плані
роботи контролюючого органу і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною
перевіркою вважається перевірка, яка
проводиться в приміщенні
контролюючого органу.
Статтею 78 ПК України встановлено
порядок проведення документальних
позапланових перевірок.
Відповідно до п. 78.1 ст. 78 ПК
України документальна позапланова
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з таких обставин, зокрема:
- за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту (пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України);
- отримано судове рішення суду
(слідчого судді) про призначення
перевірки або постанову органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, слідчого, прокурора,
винесену ними відповідно до закону (пп.
78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України).
Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.
документальної позапланової перевірки
платника податків надається лише у
випадку, коли йому до початку
проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку копію наказу про
проведення документальної
позапланової перевірки.
Статтею 79 ПК України визначені
особливості проведення документальної
невиїзної перевірки.
Згідно з п. 79.1 ст. 79 ПК України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

Разом з тим, суд звертає увагу на
те, що у відповідності до п. 79.2 ст. 79 ПК
України документальна позапланова
невиїзна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу виключно на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, та за умови
надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.

Згідно п. 85.2. ст. 85 ПК України,
платник податків зобов'язаний надати
посадовим (службовим) особам
контролюючих органів у повному обсязі
всі документи, що належать або
пов'язані з предметом перевірки. Такий
обов'язок виникає у платника податків
після початку перевірки.

Фактичні обставини справи
свідчать проте, що спірна перевірка
проводилася з питань правильності
нарахування, повноти та своєчасності
внесення до бюджету податку на додану
вартість по взаємовідносинах з
наступними контрагентами позивача: ТОВ
«НВП «Газсервіс», ТОВ «ЮЖЕНЕРГОМАШ» ,
ТОВ ПП «Тісо», ТОВ «ВІЧНЕ- МІСТО ТЕРМ»,
ТОВ «ІЗОДРОМ» та ТОВ
«ДОНБАСТЕПЛОІЗОЛ».

Як слідує зі змісту підпункту
14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового
кодексу України, податковий кредит - це
сума, на яку платник, податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу
України встановлює, що податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбувалася раніше: дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податків
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що
Податковий кодекс України передбачає
тільки один випадок не включення до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг), а
саме: не підтвердження податковими
накладними або оформлення з порушенням
вимог чи не підтвердження митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6
статті 198).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову
накладну/у якій зазначаються в окремих
рядках: а) порядковий номер податкової
накладної; б) дата виписування
податкової накладної; в) повна або
скорочена назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; є) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку.

За приписом пункту 20.1.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу

Разом з тим, доводи відповідача
про нереальний характер господарських
операцій позивача з його
контрагентами, спростовані з огляду
про наступне.

При встановленні факту
здійснення господарської операції
дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належать складати
залежно від певного виду господарської
операції - договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо. Перевірці
підлягають фізичні, технічні та
технологічні можливості певної особи
до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, зокрема: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі засобів для
перевезення, приміщень для зберігання
товарів тощо, можливість здійснення
операцій з відповідною кількістю
певного товару у відповідності строки
з урахуванням терміну його
придатності, доступності на ринку тощо;
наявність відповідних ліцензій та
інших дозвільних документів, що
необхідні для ведення певного виду
господарської діяльності.

Як встановлено статтею 1 Закону
України від 16.07.1999 № 996-XІV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

Крім того, суд звертає увагу на те,
що наявність або відсутність
матеріально-технічної бази у
продавця/покупця товарів і послуг не є
підставою для визнання господарських
операцій нереальними і не має
правового значення для вирішення
питання про наявність наміру сторін
щодо реального настання правових
наслідків, які обумовлені угодами, або
порушення позивачем або його
контрагентом правил оподаткування.

Податковий кодекс України не ставить
право платника податків на податковий
кредит в залежність від того, за
рахунок яких ресурсів (власних чи
залучених) здійснюється поставка
товару/послуг постачальником.

Крім того, суд зазначає, що
особливості виникнення, зміни та
припинення договірних зобов'язань,
вимоги до правочинів, умови та наслідки
їх недійсності регламентовані нормами
Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 234
Цивільного кодексу України фіктивний
правочин визнається судом недійсним.

Згідно ч. 1 статті 204
Цивільного кодексу України (далі ЦК
України) правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаним судом
недійсним (презумпція правомірності).

Таким чином, головною
підставою вважати правочин нікчемним
являється її недійсність, встановлена
законом.

Фактичні обставини справи
свідчать про те, що відповідачем не
прийнято до увагу принцип презумпції
правомірності правочину, визначеного
на законодавчому рівні ст. 204 ЦК
України.

Виходячи із вищевикладених
правових нормам та аналізуючи дані
акту, суд прийшов до висновку, що
складений відповідачем акт є
необґрунтованим.

Разом з тим, порядок оформлення
результатів документальних перевірок
щодо дотримання податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
платниками податків - фізичними
особами затверджений Наказом
Міністерства Фінансів України від
14.03.2013р. № 395 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 12 квітня
2013 р. за №607/23139), (надалі - Наказ).

Відповідно до пп. 2.3.2.2. п. 2.3.2.
Розділу II Наказу зазначає, що у разі
встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно: - чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків, зазначити
період (місяць, квартал, рік) діяльності
платника податків та операцію, в
результаті якої здійснено це
порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення платника податків
або його законних представників щодо
встановлених порушень; - зазначити
первинні документи, на підставі яких
вчинено записи з обліку, та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків і зборів, та докази, що
підтверджують наявність факту
порушення; - у разі відсутності
первинних документів або ненадання їх
чи інших документів, що підтверджують
факт порушення, зазначити інші докази,
що достовірно підтверджують наявність
факту порушення; - уразі відмови
платника податків або його законних
представників надати копії документів
посадовій (службовій) особі органу
державної податкової служби така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
прізвища, імені, по батькові платника
податків (його законного представника)
та переліку документів, які йому
запропоновано подати, факт про
складання такого акта відображається в
акті документальної перевірки; - у разі
надання платником податків або його
законними представниками посадовим
(службовим) особам органу державної
податкової служби письмових пояснень
щодо встановлених порушень
податкового законодавства та/або
причин ненадання первинних та інших
документів, що підтверджують
встановлені порушення, або їх копій
факти про надання таких пояснень
необхідно відобразити в акті.

Проте, текст акту не містить
письмових пояснень платника податків,
хоча, керуючись положеннями
вищезазначеного наказу, відповідач мав
їх отримати від позивача.

Також суд звертає увагу на те, що
на час звернення до суду із
адміністративним позовом, чинними є
Методичні рекомендації щодо
організації та проведення камеральних
перевірок податкової звітності
платників податків, крім перевірок
податкової декларації про майновий
стан і доходи та податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця, затверджені наказом
Міністерства доходів і зборів України
№165 від 14.06.2013 р. (надалі - Методичні
рекомендації №165).

Вказані Методичні рекомендації
№165 були запроваджені в органах
Міністерства доходів і зборів України
з метою поліпшення адміністрування
податків, повноти декларування
податкових зобов'язань в умовах
впровадження спеціального програмного
забезпечення для удосконалення діючих
процедур проведення камеральних
перевірок, що покращить якість
матеріалів перевірок та сприятиме
зменшенню термінів їх проведення.

В п.1.3 Методичних рекомендацій №165
визначено, що під час реалізації
Методичних рекомендацій
використовуються такі програмні
продукти: підсистеми інформаційної
системи «Податковий блок» -
«Реєстрація ПП», «Обробка податкової
звітності та платежів», «Податковий
аудит», «Аналітична система», «Облік
платежів»; єдиний реєстр податкових
накладних; АРМ «Митниця»; підсистема
«Реєстрація та облік РРО та книг обліку
розрахункових операцій АІС «Реєстри
платників податків».

Єдина система «Податковий блок»
та її підсистеми є програмними
продуктами, створеними для
використання органами Державної
податкової служби для обробки зібраної
інформації в автоматичному режимі.

Системний аналіз норм чинного
податкового законодавства свідчить, що
єдиною підставою для внесення змін до
АІС «Податковий блок», якими
коригуються задекларовані показники, є
наявність грошових зобов'язань, які
визначені податковим
повідомленням-рішенням на підставі
висновків акту перевірки про порушення
платником податків податкового
законодавства.

Вищевикладене свідчить про те, що у
відповідача не було правових підстав
для коригування Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрелектросервіс і
Буд» показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань.

З урахуванням того, що висновки,
викладені у акті від 18.08.2014 року
№396/26-53-22-04-21/37099050 не може бути підставою
для внесення змін до податкової
звітності з податку на додану вартість
та враховуючи помилковість висновків
вказаного акту, суд приходить до
висновку, що дії відповідача щодо
внесення інформації, відображеної в
акті до автоматизованої системи є
протиправними.

Разом з тим, оскільки, доводи,
викладені відповідачем у акті від
18.08.2014 року №396/26-53-22-04-21/37099050 не знайшли
свого документального підтвердження,
були спростовані фактичними
обставинами справи та імперативними
приписами чинного законодавства, а
збереження внесених даних та їх
використання у подальшому може
призвести до визнання нікчемними угод,
укладеними за ланцюгами постачання, до
визнання відсутньою бази об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість і негативно відобразиться на
взаємовідносинах з контрагентами
позивача та державою, позовна вимога
про зобов'язння ДПІ у Святошинському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві вилучити з Бази даних
Податковий блок - «Аналітична система.
Перегляд результатів співставлення.
Дані результатів перевірок» дані, які
вносились за результатами складання
звірки згідно Акту про результати
документальної позапланової перевірки
ТОВ «Укрелектросервіс і Буд» (код за
) з питань правильності
нарахування, повноти та своєчасності
внесення до бюджету податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
«НВП «Газсервіс» (), ТОВ
«ЮЖЕНЕРГОМАШ» (), ТОВ ПП
«Тісо» (), ТОВ «ВІЧНЕ-
МІСТО ТЕРМ» (), ТОВ
«ІЗОДРОМ» () та ТОВ
«ДОНБАСТЕПЛОІЗОЛ» ()р за
період з 01.03.2014р. по 31.03.2014 від 18.08.2014р.
№396/26-53-22-04-21/37099050, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
оспорюваних дій.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів м.
Києва щодо складання Акту «Про
результати документальної
позапланової перевірки ТОВ
«Укрелектросервіс і Буд» (код за ) з питань правильності
нарахування, повноти та своєчасності
внесення до бюджету податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
«НВП «Газсервіс» (), ТОВ
«ЮЖЕНЕРГОМАШ» (), ТОВ ПП
«Тісо» (), ТОВ «ВІЧНЕ-
МІСТО ТЕРМ» (), ТОВ
«ІЗОДРОМ» () та
ТОВ «ДОНБАСТЕПЛОІЗОЛ» ()
за період з 01.03.2014р. по 31.03.2014р.від
18.08.2014р. №396/26-53-22-04-21/37099050.

Зобов'язати ДПІ у Святошинському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві вилучити з Бази даних
Податковий блок - «Аналітична система.
Перегляд результатів співставлення.
Дані результатів перевірок» дані, які
вносились за результатами складання
звірки згідно Акту про результати
документальної позапланової перевірки
ТОВ «Укрелектросервіс і Буд» (код за
) з питань правильності
нарахування, повноти та своєчасності
внесення до бюджету податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
«НВП «Газсервіс» (), ТОВ
«ЮЖЕНЕРГОМАШ» (), ТОВ ПП
«Тісо» (), ТОВ «ВІЧНЕ-
МІСТО ТЕРМ» (), ТОВ
«ІЗОДРОМ» () та ТОВ
«ДОНБАСТЕПЛОІЗОЛ» ()р за
період з 01.03.2014р. по 31.03.2014 від 18.08.2014р.
№396/26-53-22-04-21/37099050.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.А. Качур