Справа № 2а-0370/385/11
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.
Справа № 24273/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання
Андрушківа І.Я.,

представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Ягодинської митниці на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2011 року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Ягодинської
митниці про визнання нечинним рішення
про визначення митної вартості та
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
від 25.10.2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

17.02.2011 року ФОП ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Ягодинської митниці в
якому просила визнати нечинним рішення
про визначення митної вартості №
201000006/2010/102290/1 від 25.10.2010 року та картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 201000006/0/102373 від 25.10.2010
року.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2011 року адміністративний позов
задоволено повністю. Визнано
протиправними та скасовано рішення про
визначення митної вартості товару №
201000006/2010/1022906/1 від 25.10.2010 року та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 201000006/0/102373 від 25.10.2010
року.

Постанова мотивована тим, що позивачем
повністю дотримано вимоги чинного
законодавства щодо митного оформлення
товарів, що ввозяться на митну
територію України і визначено митну
вартість товару за ціною контракту, що
відповідає фактично поданим
документам. Крім цього, в процесі
прийняття рішення було використано
лише довідкову інформацію ДМСУ, що не
може в повній мірі відображати
правильність прийнятого митним
органом рішення про визначення митної
вартості товарів та неможливості
застосувати інший метод визначення
митної вартості товару та ставити під
сумнів правильність визначеної митної
вартості товару позивачем.

Не погодившись з вищенаведеною
постановою, Ягодинська митниця подала
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги відповідач
обґрунтовує тим, що оскаржувана
постанова є незаконною і
необґрунтованою, оскільки суд першої
інстанції порушив норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи та
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
на підставі зовнішньоекономічного
контракту купівлі-продажу товару №
17/2009/DЕ від 17.02.2009 року укладеного між
позивачем та «Vion Sales West BV», Нідерланди,
додаткових угод до нього та
специфікації № 106 від 22.10.2010 року,
позивач 25.10.2010 року ввіз на територію
України товар: - сало свійських свиней
бокове заморожене в обрізках, у
кількості 19991 кг. у розмірі 9395,77 євро,
визначеною за ціною контракту, тобто за
ціною 0,47 євро за 1 кг.

Для митного оформлення даного товару
декларантом ТзОВ «Брок-Сервіс» були
подані Ягодинської митниці документи,
а саме:

- контракт № 17/2009/DE від 17.02.2009 року з
додатками(а.с.9-17);

- специфікація № 106 від 22.10.2010
року(а.с.18);

- рахунок - фактура № 5440461 від 22.10.2010
року(а.с.19);

- ВМД № 201010001.2010.111853 від 25.10.2010
року(а.с.20);

- попередня митна декларація №
201010002.2010.209840 від 22.10.2010 року(а.с.21);

- міжнародна товарно-транспортна
накладна СМR № 0315863 від 22.10.2010 року(а.с.22);

- договір про перевезення № 26/2010/РL-
від 12.10.2010 року(а.с.23);

- ДМВ-1 від 25.10.2010 року(а.с.25-26);

- ветеринарне свідоцтво Ч-28 № 077542
від 25.10.2010 року(а.с.28).

Згідно статті 259 МК України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є їх ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до ст. 262 МК України митна
вартість товарів і метод її визначення
заявляються (декларуються) митному
органу декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості. Порядок та умови
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, встановлюються Кабінетом
Міністрів України, а порядок
заповнення декларацій митної вартості
- спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Статтею 265 МК України передбачено, що
митний орган здійснює контроль
правильності визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
Митного кодексу. Митний орган має право
впевнитися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
декларації, поданої для цілей
визначення митної вартості, або за
наявності обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей митний орган може
самостійно визначити митну вартість
товарів, що декларуються, послідовно
застосовуючи методи визначення митної
вартості, встановлені цим Кодексом, на
підставі наявних в нього відомостей в
тому числі цінової інформації
ідентичних чи подібних (аналогічних)
товарів з коригуванням, що
здійснюється згідно з цим Кодексом.
Якщо митний орган дійшов висновку, що
визначена декларантом митна вартість
нижча, ніж прямі витрати на виробництво
цього товару, в тому числі сировини,
матеріалів та/або комплектуючих, які
входять до складу товару, митний орган
має право зобов'язати декларанта
визначити митну вартість іншим
способом, ніж він використав для її
визначення.

Згідно ст. 266 МК України визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, здійснюється
за такими методами: 1) за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) за ціною договору
щодо ідентичних товарів; 3) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; 4) на основі віднімання
вартості; 5) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); 6)
резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Згідно з положеннями статті 267 цього
Кодексу, якщо митна вартість не може
бути визначена за методом 1 проводиться
процедура консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості відповідно
до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У
ході таких консультацій митний орган
та декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог статей 268 і
269 цього Кодексу за основу може братися
або ціна, за якою оцінювані ідентичні
або подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному з
продавцем покупцю відповідно до вимог
статті 271, або обчислена відповідно до
вимог статті 272 цього Кодексу вартість
товарів.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на розсуд
декларанта.

У разі, якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 273 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції,
декларуючи договірну вартість товару в
розмірі 124527,98 грн., тобто, за основним
(першим) методом за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), встановленим статтею 266
Митного кодексу України, позивач
керувався умовами контракту № 17/2009/DЕ
від 17.02.2009 року з врахуванням доповнень
до контракту та специфікації № 106 до
даного договору від 22.10.2010 року.

Позивачем для підтвердження митної
вартості товару було надано митному
органу всі документи, передбачені
пунктом 7 Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1766 від 20.12.2006 року.

Розрахована митна вартість партії
товару була зазначена у Декларації
митної вартості форми ДМВ-1 згідно
вимог постанови КМУ №1766 та наказу
Міністерства фінансів України №416 від
29.03.2012 року "Про затвердження порядку
заповнення декларації митної
вартості", який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 12.04.2012
року за №563/20876.

Як свідчить текст митної декларації
від 25.10.2010 року у графі "Для відміток
митного органу" відповідачем
зазначено: Рішення про визначення
митної вартості товарів №
201000006/2010/1022906/1 від 25.10.2010 року та видано
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформлені чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
201000006/0/102373 від 25.10.2010 року(а.с.25).

У відповідності до пункту 3 Порядку
оформлення та використання Картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України, затвердженого наказом
ДМСУ №1227 від 12.12.2005 року у Картці
повинні бути у стислому вигляді
зазначені причини відмови з посиланням
на норми законодавства України, а також
вичерпні роз'яснення вимог, виконання
яких забезпечує можливість прийняття
декларації, митного оформлення чи
пропуску цих товарів.

Відповідачем, як умову в прийняття
митної декларації визначено виконання
вимог, зазначених у картці відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України № 201000006/0/102373 від 25.10.2010
року, а саме приведення рівня митної
вартості у відповідності до рішення
про визначення митної вартості товару
№ 201000006/2010/1022906/1 від 25.10.2010 року, чим
фактично зобовязав позивача
погодитись з визначеною Ягодинської
митницею ціною товару на підставі
методу щодо ідентичних товарів.

Відповідно до пункту 11 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 року № 1766, передбачено, що для
підтвердження митної вартості товарів
на вимогу митного органу декларант
зобов'язаний подати додаткові
документи.

Колегія суддів погоджується з
твердження суду першої інстанції про
те, що в матеріалах справи відсутні
посилання субєкта владних повноважень
на витребування у позивача будь-яких
інших додаткових документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товару.

Відповідачем як підставу відмови в
прийнятті митної декларації позивача,
зазначено невідповідність заявленої
декларантом митної вартості товару,
митна вартість нижча за довідкову
інформацію ДМСУ.

Відповідно до статті 259 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу. У зв'язку з цим
не можна вважати обґрунтованими
рішення відповідача про визначення
митної вартості товарів не за ціною
договору, оскільки позивач надав ряд
доказів, які свідчать про те, що реальна
вартість товару була аналогічна
договірній, а не заниженою.

В процесі прийняття рішення було
використано лише довідкову інформацію
ДМСУ, що не може в повній мірі
відображати правильність прийнятого
митним органом рішення про визначення
митної вартості товарів та
неможливості застосувати інший метод
визначення митної вартості товару та
ставити під сумнів правильність
визначеної митної вартості товару
позивачем.

Крім того, ДП "Держзовнішінформ" надав
висновок №9/1890 від 17.12.2010 року, згідно
якого контрактна ціна 0,47 євро/кг на
сало свійських свиней бокове
заморожене в обрізках виробництва
Нідерландів на умовах поставки FCA м.
Ольст/м.Апельдорн/м.Астен, Нідерланди,
що постачаються згідно з Інвойсом №
5440461 від 22.10.2010 року до контракту № 17/2009
DЕ від 17.02.2009 року відповідали рівню
відпускних цін компанії -
постачальника «Vion Sales West BV» на даний
товар при поставках в Україну на умовах
поставки FCA м. Ольст/м.Апельдорн/м.Астен,
Нідерланди, на дату підписання
відповідного вищевказаного інвойсу №
5440461 від 22.10.2010 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що Ягодинською митницею недоведена
правомірність прийняття оскаржуваного
рішення про визначення митної вартості
та картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України, а
відомості про заявлену позивачем митну
вартість є об'єктивними, такими, що
піддаються обчисленню та
підтверджуються документально.

Висновки апеляційного суду також
відповідають правовій позиції Вищого
адміністративного суду, яка викладена
у постанові від 10.07.14 року справа №
К/800/34718/13.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст.
198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ягодинської митниці
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2011 року у справі № 2а/0370/385/11 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
О.М. Гінда

О.І. Мікула