Справа № 826/12125/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Шведа В.С., за участю представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»

до

державної податкової інспекції у Солом’янському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 09 вересня 2014 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз’яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Солом’янському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві проведено документальну планову виїзну перевірку відокремленого підрозділу вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця» з питань дотримання вимог податкового законодавства у період з 01.07.2010 по 31.12.2012, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 по 31.12.2012.

Перевіркою встановлено порушення відокремленим підрозділом вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»:

- підпункту 133.1.3 пункту 133.1, підпункту 135.5.13 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток від неосновної діяльності за 2012 рік у розмірі 1 903 154,00 грн.;

- підпункту 8.7.1 пункту 8.7. статті 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що призвело до завищення валових витрат від неосновної діяльності за 2010 рік на 37 415 358,00 грн.;

- пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004;

- пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг».

Відповідно до підпункту 60.1.2 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу.

При цьому, згідно із приписами пункту 60.3 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Відповідно до підпункту 133.1.3 пункту 133.1 статті 135 Податкового кодексу України платниками податку з числа резидентів є підприємства залізничного транспорту та їх структурні підрозділи, які отримують прибуток від неосновної діяльності залізничного транспорту.

При цьому, згідно з підпунктом 135.5.13 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України інші доходи включають дохід від реалізації необоротних матеріальних активів, майнових комплексів, оборотних активів, визначений з урахуванням положень статей 146 і 147 цього Кодексу.

Згідно тверджень відповідача, основною діяльністю державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця» є обслуговування та надання послуг пасажирам. Проте продаж білизни, змінного інвентарю та надання послуг стороннім юридичним особам не є основним видом діяльності підрозділу залізниці, а тому доходи від такої діяльності підлягають відображенню в податкових деклараціях від неосновного виду діяльності.

Так, між державним територіально-галузевим об’єднанням «Південно-Західна залізниця» (комісіонер) та товариством з обмеженою відповідальністю «Розвиток-21 сторіччя» (комітент) укладено договір комісії від 28.11.2011 №ПЗ/Л-116815/НЮ, відповідно до якого комісіонер зобов’язується за винагороду, за дорученням та за рахунок комітента, від свого імені надати комплекс послуг, а саме: стягнення плати з пасажира за користування комплектом постільної білизни в пасажирських поїздах при оформленні проїзних документів за цінами (тарифами) встановленими комітентом, а також прийняти від комітента комплектів постільної білизни, видачу комплектів безпосередньо кінцевому споживачу – пасажиру, в подальшому збирання використаної (невикористаної) постільної білизни і повернення її комітенту.

Згідно пункту 6 договору комісії від 28.11.2011 №ПЗ/Л-116815/НЮ за виконання доручення комітент сплачує комісіонеру винагороду, яка складає 4% від загальної суми коштів, належних до перерахування комітенту. Одержувач коштів у договорі зазначено підрозділ.

Суд не може погодитись із такими доводами відповідача з огляду на приписи чинного законодавства, яким чітко регламентовані такі питання.

Зокрема, Переліком робіт і послуг, що належать до основної діяльності залізничного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2011 №316, передбачено, що до робот і послуг, що належать до основної діяльності залізничного транспорту, відносяться - продаж проїзних документів, виконання робіт та надання послуг з обслуговування пасажирів на станціях, вокзалах та в пасажирських поїздах.

При цьому, роботи і послуги, що належать до основної діяльності залізничного транспорту, передбачені також Угодою про міжнародне пасажирське сполучення, Порядком обслуговування громадян залізничним транспортом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1997 №252.

Відповідно до пункту 6 Порядку обслуговування громадян залізничним транспортом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1997 №252, суб’єкти господарської діяльності, які займаються перевезенням та обслуговуванням пасажирів, повинні забезпечити:

продаж на вимогу громадян проїзних документів на поїзди, в яких є вільні місця, до будь-якої станції призначення, де поїзд зупиняється, та прийом багажу до перевезення до будь-якої станції, відкритої для багажних операцій;

видачу пасажирам за окрему плату, що справляється згідно з пунктом 63 цього Порядку, комплекту постільної білизни у всіх вагонах пасажирських та швидких поїздів (крім загальних вагонів).

Пунктом 63 названого Порядку визначено, що постільні речі у пасажирському вагоні (матрац, подушка, наволочка, ковдра, простирадло та рушник) видаються провідником вагона у разі сплати пасажиром за його власним бажанням у квиткових касах за користування такими речами. Доставка постільних речей на спальне місце пасажира і збирання її за 30 хвилин до прибуття пасажира до місця призначення є обов'язком провідника вагона. Провідник вагона повинен надавати допомогу в застиланні постільної білизни інвалідам, хворим, людям похилого віку та пасажирам з малими дітьми. В окремих випадках, визначених Правилами, плата за користування постільними речами у пасажирському вагоні може справлятися його провідником.

Отже, враховуючи умови договору комісії від 28.11.2011 №ПЗ/Л-116815/НЮ позивач не ніс витрат на закупівлю, зберігання, сортування, прання, чистку білизни, проте згідно вимог чинного законодавства забезпечення видачі пасажирам за окрему плату комплекту постільної білизни у всіх вагонах пасажирських та швидких поїздів (крім загальних вагонів) є обов’язком залізниці та складовою частиною основного виду діяльності, на здійснення якого позивачем залучається ресурсний потенціал підприємства - державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця».

Отже, відокремлений підрозділ вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця» виконуючи свою основну діяльність (забезпечення пасажирів постільною білизною) отримував за це комісійну винагороду, та відповідно до підпункту 135.4.1 пункту 135.4 статті 135 Податкового кодексу України відносив її до складу доходів від такої основної діяльності.

Відповідно до підпункту 135.4.1 пункту 135.4 статті 135 Податкового кодексу України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов’язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо).

При цьому, за посиланням позивача, що відповідачем не спростовано та не заперечувалось, відповідний дохід від основної діяльності належним чином декларувався, податки державним територіально-галузевим об’єднанням «Південно-Західна залізниця» сплачувались у встановленому чинним законодавством порядку.

Так, державне територіально-галузеве об’єднання «Південно-Західна залізниця» отримує від забезпечення пасажирів постільною білизною дохід, як від основного виду діяльності, який підлягає внесенню до декларації у рядок 02 Доходи від реалізації товарів, що і було зроблено останнім та підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за 2012 рік та розшифровками до неї.

Окрім того суд звертає увагу, що податковий орган нараховуючи доходи від неосновної діяльності, не зменшує дохід від основної діяльності, де оскаржувані суми відображені в податковій декларації та вже є сплаченими, чим і сприяє виникненню порушення у вигляді подвійного оподаткування.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст постанови складено 15.09.2014