Справа № 148/1365/14-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 148/1365/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Робак С.О.
Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області на постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
09 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі Вінницької
області про визнання відмови
відповідача у призначенні пенсії на
пільгових умовах протиправною та
зобов'язання призначити таку пенсію.

Постановою Тульчинського районного
суду Вінницької області від 09.07.2014 року
позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову та винести нову, якою в
задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлялися про дату, час і місце
судового засідання.

Від позивача та представника
відповідача через відділ реєстрації та
інформації Вінницького апеляційного
адміністративного суду надійшли заяви
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Відповідно до ст. 196 КАС України
неприбуття у судове сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про дату,
час і місце апеляційного розгляду, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
так і підтверджено матеріалами справи,
ОСОБА_2 працював у ВАТ «Тульчинський
маслосирзавод» з 14.07.1981 року по 27.01.1984
рік машиністом холодильних аміачних
установок, з 01.04.1988 року по 02.02.2000 рік та
з 05.02.2001 року по 04.08.2001 рік - машиністом
холодильних установок.

По досягненню
п'ятдесятичотирьохрічного віку, маючи
достатній стаж роботи для призначення
пенсії на пільгових умовах, ОСОБА_2
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в Тульчинському районі
Вінницької області про призначення
пенсії на пільгових умовах.
Відповідачем його було повідомлено, що
питання про нарахування йому пенсії
буде вирішувати Департамент
пенсійного забезпечення і його
документи про призначення пенсії були
направлені в Київ. Листом від 4 грудня
2013 року Департамент надав позивачу
відповідь про те, що нарахувати йому
пенсію неможливо, так як відсутні
останні накази про результати
атестації робочих місць шкідливих умов
праці.

Дана обставина слугувала підставою для
звернення позивача до суду з даним
позовом.

Задовольняючи позов і визнаючи рішення
відповідача неправомірним, суд першої
інстанції виходив з того, що крім
трудової книжки, яка є основним
документом, підтверджуючим стаж
роботи, позивач надав
достатньодоказів про те, що посада на
якій він працював підтверджена
результатами атестації.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до п. "б" ч. 2 ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон №
1788-ХІІ ) на пільгових умовах мають право
на пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи, працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
Списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Згідно із п. "а" ч. 1 ст. 100 Закону №
1788-ХІІ особам, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених раніше діючим
законодавством, пенсії за віком
призначаються на таких умовах: особам,
які мають на день введення в дію цього
закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року N 796-XII , особи, які
постійно проживали або постійно
проживають чи постійно працювали або
та додатково постійно працюють у
зоні посиленого радіологічного
контролю за умови, що вони за станом на
1 січня 1993 року прожили або
відпрацювали у цій зоні не менше 4 років
пенсії призначаються із зменшенням
пенсійного віку--три роки та додатково
один рік за три роки проживання.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ встановлено,
що основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №637 від 12 серпня 1993
року, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування
Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 р. N 383, при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи.

Пунктом 18 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№637 від 12 серпня 1993 року встановлено, що
за відсутності документів про наявний
стаж роботи і неможливості одержання
їх внаслідок ліквідації підприємства,
установи, організації або відсутності
архівних даних з інших причин, ніж ті,
що зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням Серії В-1
№ 685169, виданим 24.12.1992 року.

Відповідно до Списку N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого постановою Ради
Міністрів СССР від 22.08.1956 р. №1173,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів СССР від 26.01.1991 р. №10,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11.03.1994 р. №162,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 16.01.2003 р. №36,
право на пільгову пенсію за Списком № 2
мають машиністи, які обслуговували
аміачно-холодильні установки в
промисловості та на транспорті.

Як встановлено із записів в трудовій
книжці ОСОБА_2, він працював у ВАТ
«Тульчинський маслосирзавод» з 14.07.1981
року по 27.01.1984 рік машиністом
холодильних аміачних установок, з
01.04.1988 року по 02.02.2000 рік та з 05.02.2001 року
по 04.08.2001 рік - машиністом холодильних
установок.

Дана обставина також підтверджується
наступними доказами, що знаходяться в
матеріалах справи:

- архівним витягом № 268 від 13.06.2013 року
з якого вбачається, що наказом
директора Тульчинського
маслосирзаводу Вінницької області від
27 січня 1984 року № 11 відповідно до якого
ОСОБА_2 звільнено з посади машиніста
холодильних аміачних установок з 27.01.1984
р. за згодою сторін; -наказом директора
Тульчинського маслосирзаводу
Вінницької області від 1 квітня 1988 року
№ 21 відповідно до якого ОСОБА_2
прийнятий на роботу з 1.04.1988 р.
машиністом холодильних аміачних
установок машинного відділення;
наказом Голови правління ВАТ
«Тульчинський маслосирзавод» від 2
лютого 2000 року № 11 відповідно до якого
ОСОБА_2 звільнений з посади машиніста
холодильних установок за власним
бажанням по 4 розряду по переводу на ТОВ
ВКФ «Вітязь» в зв'язку з орендою;
наказом директора ТОВ ВКФ «Вітязь»
Вінницької області від 2 лютого 2000 року
№ 20 відповідно до якого ОСОБА_2
прийнято на посаду машиніта
аміачно-холодильних установок по 4
розряду з ВАТ «Тульчинський
маслосирзавод»; наказом з основної
діяльності і з особового складу
директора ТОВ ВКФ «Вітязь» Вінницької
області від 1 лютого 2001 року № 20
відповідно до якого ОСОБА_2 звільнено з
роботи за власним бажанням ст.38 КЗПП
України; наказом Голови правління ВАТ
«Тульчинський маслосирзавод»
Вінницької області від 9 лютого 2001 року
№ 17 відповідно до якого ОСОБА_2
прийнятий на роботу машиністом
холодильного обладнання (
аміачно-холодильних установок) з 05.02.2001
р. з випробувальним терміном три
місяці; наказом Голови правління ВАТ
«Тульчинський маслосирзавод»
Вінницької області від 03 серпня 2001 року
№ 82 відповідно до якого ОСОБА_2
звільнено з посади машиніста
аміачно-холодильних установок за
угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України;

-довідкою-підтвердженням б/н, виданою
ВАТ «Тульчинський маслосирзавод»,
згідно якої ОСОБА_2 працював без
перерви на Тульчинському
маслосирзаводі з 01.04.1988 року по 04.08.2001
рік на посаді машиніста холодильних
установок компресорного типу в яких в
якості холодоагента використовується
аміак. За результатами атестації
згідно Наказу від 30.08.2001 року робоче
місце машиніста холодильних установок
визнано, як з шкідливими умовами праці;
довідкою -підтвердженням б/н, виданою
ВАТ «Тульчинський маслосирзавод» про
те, що на Тульчинському маслосирзаводі
згідно наказу № 39 від 08.08.2001 року була
проведена первинна атестація робочих
місць на шкідливі умови праці за
професіями однією з яких являється
машиніст холодильних установок.

-довідкою про підтвердження трудового
стажу, виданою ВАТ «Тульчинський
маслосирзавод» від 30.07.2013 року за № 302,
згідно якої ОСОБА_2 в період з 14.07.1981
рорку по 27.01.1984 року та за період з 01.04.1988
року по 31.12.1991 року обслуговував
холодильні установки компресорного
типу в яких в якості холодоагента
використовувався аміак на посаді
машиніста холодильних установок, що
передбачена Списком №2 розділ ХХХІІ,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173;

-довідкою № 303 від 30.07.2013 року, про те, що
ОСОБА_2 в період з 01.01.1992 року по 02.02.2000
року і за період з 02.02.2000 року по 01.02.2001
року та за період з 05.02.2001 року по 04.08.2001
року обслуговував холодильні
установки компресорного типу в яких в
якості холодоагента використовувався
аміак на посаді машиніста холодильних
установок, що передбачена Списком №2
розділ ХХХІІІ 341, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 11.03.1994 року № 162;

-копіями наказів №39 від 08.08.2001 року, № 40
від 30.08.2001 року, № 41 від 30.08.2001 року про
проведення атестації по ВАТ
"Тульчинський маслосирзавод".

Таким чином, згідно наданих документів
позивач працював на Тульчинському
маслосирзаводі, ВАТ «Тульчинський
маслосирзвод», ТОВ ВКФ «Вітязь», ВАТ
«Тульчинський маслосирзавод»
машиністом холодильних аміачних
установок.

Отже вказана професія, включена до
Списків №2, що дають право на пільгову
пенсію, що діяли в період роботи
позивача і ним надано дастатньо
доказів, які свідчать про виконання
трудових функцій на вказаній посаді то
суд апеляційної інстанції вважає, що
суд першої інстанції дійшов до вірного
висновку про наявність у позивача
права на вищевказану пенсію.

Також колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції правомірно не взято
до уваги посилання відповідача на те,
що пенсія за віком на пільгових умовах
ОСОБА_2 не може бути призначена, так як
відсутні витяги з наказів «Про
результати проведення атестації
робочих місць», оскільки позивачем
надано достатньо доказів про те, що
атестація на підприємстві була
проведена і посада на якій він працював
підтверджена її результатами. Той факт,
що відповідальними особами
підприємства відомості про атестацію
не були передані до архіву, не може бути
підставою для позбавлення позивача
права виходу на пенсію на пільгових
умовах.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що відповідачем
не надано суду жодного доказу, який би
спростував твердження позивача.

На підставі наведеного, враховуючи
положення ст.195 КАС України та беручи до
уваги надане суду апеляційної
інстанції право перегляду рішень суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції повно
та всебічно досліджено надані
сторонами докази, вірно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення. Воно постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Тульчинського районного
суду Вінницької області від 09 липня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Біла Л.М.

Гонтарук В. М.