Справа № 2-а-0805-2521/2011
Суддя: Мануйлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-0805-2521/2011
Провадження №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Мануйлової
Н.Ю.,

при секретарі
Пакуло В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення по
адміністративній справі № 2-а-0805-2521/11 за
позовною заявою ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Вільнянському районі Запорізької
області про визнання незаконною
бездіяльність, перерахунок і
зобов’язання призначити та
виплачувати підвищення до пенсії як
дитині війни,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду
Запорізької області надійшло подання
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
по адміністративній справі № 2а-0805-2521/11
за позовною заявою ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Вільнянському районі Запорізької
області про визнання незаконною
бездіяльність, перерахунок і
зобов’язання призначити та
виплачувати підвищення до пенсії як
дитині війни.

У поданні зазначено, що Вільнянським
районним судом Запорізької області
видано виконавчий документ №
2а-0805-2521/2011 від 08.10.2013 про зобов’язання
УПФУ в Вільнянському районі
Запорізької області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_2
недоплачене підвищення до пенсії як
«дитині війни» за період з 30 вересня 2010
року по31 грудня 2010 року та з 01 січня 2011
року по 23 березня 2011 року, з урахуванням
сплачених сум.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області від 06.11.2013 відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
вищезазначеного виконавчого
документу.

Листом від 13.01.2014 за вих. № 132/08 боржник
повідомив про неможливість виконання
рішення суду у повному обсязі у
зв’язку з відсутністю асигнувань.

Станом на 2012, 2013 та 2014 роки коштів на
виплату заборгованості управлінню не
виділено.

У відповідності до наданої державному
виконавцеві розрахунку заборгованості
про проведення перерахунку, сума
складає 990,42 грн.

У відповідності до норм Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» (далі – Закон),
виконання рішень суду про стягнення
коштів здійснюється Державною
казначейською службою України. Таким
чином, на теперішній час наявні
передбачені законом обставини, що
виключають здійснення виконавчого
провадження органом державної
виконавчої служби.

У зв’язку з тим, що резалютивна частина
вказаного виконавчого листа містить
необхідність виконати дії
зобов’язального характеру, без
зазначеня конкретної суми до стягнення
з боржника на користь стягувача,
державний виконавець не має можливості
арештувати відповідний рахунок УПФУ в
органі Держказначейства із подальшим
списанням коштів і погашення
заборгованості перед стягувачем.

Враховуючи вищезазначене та на
підставі ч.1 ст.263 КАС України, старший
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області ОСОБА_3 просить суд
змінити спосіб і порядок подальшого
виконання виконавчого документу №
2а-0805-2521/11 від 08.10.2013, виданий
Вільнянським районним судом
Запорізької області із зобов’язання
УПФУ в Вільнянському районі
Запорізької області на стягнення з
УПФУ в Вільнянському районі
Запорізької області на користь ОСОБА_1
недоплачене підвищення до пенсії як
«дитині війни» за вказаний у
виконавчому листі період в розмірі
990,42грн.

У судове засідання представник
заявника не з’явився, просив розгляд
подання проводити у його відсутності.

Представник боржника – УПФУ в
Вільнянському районі Запорізької
області в судове засідання не
з’явився. У письмових поясненнях,
наданих на адресу суду, заперечувала
проти задоволення внесеного подання,
оскільки згідно інформаційного листа
ВАСУ від 13.06.12р. №1483/12/13-12 з приводу
застосування законодавства під час
розгляду та вирішення справ,
пов’язаних із нарахуванням та
виплатою соціальних платежів
зазначено, що відповідно до ст.21, 105, 162
КАСУ позов може містити вимоги щодо
визнання незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов’язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії протиправними і зобов’язати
відповідачів здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум.

Відповідно до ст.2 Закону держава
гарантує виконання рішення суду про
стягнення коштів та зобов’язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є, зокрема, державний орган.
Судові рішення, пов’язані з
соціальними виплатами, зокрема і
винесене на користь ОСОБА_1, мають
зобов’язальний характер щодо
проведення таких виплат і відповідно
не належать до таких, що мають
виконуватися Законом.

Стягувач у судове засідання не
з’явилася, повідомлялася належним
чином, її неявка не перешкоджає
розгляду внесеного подання.

Суд, розглянувши подання, перевіривши
матеріали справи, дійшов висновку, що
внесене подання задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов’язковими для
виконання на всій території України.
Невикконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, постановою
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 26.05.2011
адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ
в Вільнянському районі Запорізької
області про визнання незаконною
бездіяльність відповідача,
перерахунок і зобов’язання призначити
та виплачувати підвищення до пенсії, як
дитині війни, згідно Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність
відповідача, що призвела до порушення
права ОСОБА_1 на 30% підвищення його
пенсії за період з 30 вересня 2010 року по31
грудня 2010 року та з 01 січня 2011 року по 23
березня 2011 року, з урахуванням
сплачених сум, зобов’язано управління
Пенсійного фонду України у
Вільнянському районі Запорізької
області нарахувати та виплатити на
користь ОСОБА_1 недоплачене підвищення
до пенсії як дитині війни, яке
передбачено ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
«дитині війни» в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням положень ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загально обов’язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 30 вересня 2010 року по31 грудня 2010
року та з 01 січня 2011 року по 23 березня 2011
року, з урахуванням сплачених сум
підвищення до пенсії як дитині війни за
цей період.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов’язання
відповідача-суб’єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов’язання
відповідача вчинити певні дії (п.2 ч.2
ст.162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 26.05.2011 та
синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин, відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області просить змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.ст.198, 223 КАС України).

Крім того, частиною першою
статті 263 КАС України встановлено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутнюсть присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, iз поданням, а
особа, яка бере участь у cправі, та
сторона виконавчого провадження - iз
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу i порядку
виконання судового рішення. Питания
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу i порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініцативою суду.

Підставою для застосування
правил цієї норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в адміністративній
справі: ускладнюють його виконання або
роблять неможливим. Для відстрочення
чи розстрочення виконання судового
рішення такою обставиною може бути
недостатність коштів на рахунку,
стихійне лихо, для зміни способу чи
порядку виконання судового ршення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Таким чином, для
відстрочення, розстрочення виконання
рішення та зміни способу його є такі
підстави: для розстрочення та
відстрочення - обставини, що
ускладнюють виконання, а для зміни
способу i порядку виконання - обставини,
які роблять виконання неможливим.

3 матеріалів справи
вбачається, що виконання постанови
суду першої інстанції неможливе через
відсутність коштів, виплата яких буде
здійснена за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України.

Отже, виконання постанови
суду фактично можливе, хоча й за певних
умов, тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду.

Також суд наголошує, що "захист
порушеного права у судовому рішенні" i
"спосіб виконання судового рішення" не
є тотожними поняттями (процесуальними
інститутами).

Таким чином, подання щодо зміни способу
та порядку виконання постанови
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 26.05.2011 не
підлягає задоволенню

З урахуванням викладеного, керуючись
ст. 263 КАС України, суд –

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
по адміністративній справі № 2-а-0805-2521/11
за позовною заявою ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Вільнянському районі Запорізької
області про визнання незаконною
бездіяльність, перерахунок і
зобов’язання призначити та
виплачувати підвищення до пенсії як
дитині війни - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Вільнянський районний суд
Запорізької області шляхом подачі в
5-денний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Суддя: ОСОБА_4

15.07.2014