Справа № 826/10386/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 11/194
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 вересня 2014 року 15:07
№ 826/10386/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клочкової Н.В., при
секретарі судового засідання Легейді
Я.А., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВСБУД" до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
28.03.2014 № та № 002642208, за участі
представників сторін:

представника позивача Карпенко В.М.,

представника відповідача Картавої Я.О.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 23.09.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВСБУД" (далі - ТОВ
"ВСБУД" або позивач) звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві або відповідач) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
28.03.2014 № та № 002642208.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23.07.2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі № 826/10386/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23.07.2014 року
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
розгляду.

В судовому засіданні 23.09.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечувала
проти задоволення адміністративного
позову, з підстав викладених у
письмових запереченнях.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, встановив.

На підставі наказу ДПІ у Солом'янському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві від
25.02.2014 року № 582 та службового
посвідчення серія КВ № 133820 на підставі
п. 79.1, 79.2 ст. 79 Податкового кодексу
України (далі - ПК України), у зв'язку з
надходженням до ДПІ у Солом'янському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві листа
від 01.11.2013 № 788/26-25-09 СУ ФР ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві щодо проведення перевірки у
зв'язку з проведенням досудового
розслідування кримінального
провадження № 0000037 внесеного до
ЄРДР за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 205,
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ "ВСБУД" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства з ПДВ та
податку на прибуток при
взаємовідносинах з ТОВ «БК «Стандарт
С» (37884426), за результатом якої складено
акт перевірки від 14.03.2014 №
1277/26-58-22-08-11/37593791.

Відповідачем за результатами
перевірки встановлені наступні
порушення податкового законодавства:

- п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.4, 201.6, 201.10 ст. 201 ПК
України, в результаті чого занижено ПДВ
на суму ПДВ 81 499 грн.;

- п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 85 573,00 грн.

На підставі складеного акту перевірки
від 14.03.2014 № 1277/26-58-22-08-11/37593791 ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві винесені податкові
повідомлення-рішення від 28.03.2014:

- № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання в розмірі 106 966,00
грн., з якої: за основним платежем - 85
573,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 21 393,00 грн. за платежем:
податок на прибуток приватних
підприємств, код платежу: 11021000;

- № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання в розмірі 101 874,00
грн., з якої: за основним платежем - 81 499,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 20 375,00 грн. за платежем: ПДВ
із вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг), код платежу: 14010100.

Не погоджуючись з вищевказаними
висновками податкового органу, позивач
оскаржив їх в адміністративному
порядку.

Рішенням ГУ Міндоходів у м. Києві від
29.05.2014 № 4792/10/26-15-10-06-15 залишено без
розгляду первинну скаргу залишено, а
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 28.03.2014 № , № - без
змін.

Рішенням Міндоходів України від 24.06.2014
№ 11303/6/99-99-10-01-ІТ залишено без розгляду
скаргу ТОВ "ВСБУД", а податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 28.03.2014 № , № - без
змін.

Позивач не погодився з податковими
повідомленнями - рішеннями від 28.03.2014 №
, № , а тому звернувся до
суду.

Як вбачається з акту перевірки,
підставою для прийняття відповідачем
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення стали:

- лист від 01.11.2013 № 788/26-25-09 СУ ФР ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві щодо проведення перевірки у
зв'язку з проведенням досудового
розслідування кримінального
провадження № 0000037 внесеного до
ЄРДР за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 205
(фіктивне підприємництво, тобто
створення або придбання суб'єктів
підприємницької діяльності (юридичних
осіб) з метою прикриття незаконної
діяльності або здійснення видів
діяльності, щодо яких є заборона,
вчинене повторно або заподіяло велику
матеріальну шкоду державі, банкові,
кредитним установам, іншим юридичним
особам або громадянам).

Згідно даного листа, під час проведення
досудового слідства встановлено ряд
суб'єктів господарювання з ознаками
«фіктивності», які використовувалися в
злочинній схемі конвертації грошових
коштів з метою незаконного формування
кредиту з ПДВ для підприємств
реального сектору економіки. За
результатами вжитих заходів допитано
керівника ТОВ «Річ альянс» () гр. ОСОБА_3, який підтвердив свою
непричетність до діяльності даного
підприємства.

- акт ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 09.01.2013 №
38/22-8/37884426 про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «БК «Стандарт С»
(0 щодо підтвердження
господарських відносин з ТОВ «Річ
Альянс» () за період з
01.04.2012 по 30.09.2012.

Згідно даного акту встановлено, що
працівниками управління податкового
контролю з метою вручення запиту про
надання інформації та її
документального підтвердження №
11706/10/22-810 від 09.01.2013 здійснено вихід на
податкову адресу ТОВ «БК «Стандарт С» -
01021, м. Київ, вул.. Шовковична, 13/2, за
результатами чого встановлено, що за
вищезазначеною адресою товариство та
його посадові особи не знаходяться, про
що складено акт № 16/22-8/37884426 від 09.01.2013
про відсутність за місцезнаходженням
та передано запит № 10/9/22-8 від 09.01.2013 до
ГВПМ ДПІ у Печерському районі м. Києва
ДПС на встановлення фактичного місця
знаходження ТОВ «БК «Стандарт С» та
його посадових осіб.

- акт ДПІ у Печерському районі м. Києва
ДПС від 27.11.2012 № 1092/22-08/37450227 про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Річ Альянс» () з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2011 по
31.10.2012.

Згідно даного акту встановлено, що в
провадженні ГСУ ДПС України перебуває
кримінальна справа № 69-116 порушена за
фактом фіктивного підприємництва
невстановленими особами, вчиненого
повторно шляхом створення ряду
підприємств, за ознаками злочинів,
передбачених Кримінальним кодексом
України, а саме: ч. 1 ст. 255 (створення
злочинної організації з метою вчинення
тяжкого чи особливо тяжкого злочину, а
також керівництво такою організацією
або участь у ній, або участь у злочинах,
вчинюваних такою організацією, а також
організація, керівництво чи сприяння
зустрічі (сходці) представників
злочинних організацій або
організованих груп для розроблення
планів і умов спільного вчинення
злочинів, матеріального забезпечення
злочинної діяльності чи координації
дій об'єднань злочинних організацій
або організованих груп), ст. 27 (види
співучасників), ч. 3 ст. 28 (вчинення
злочину групою осіб, групою осіб за
попередньою змовою, організованою
групою або злочинною організацією), ч. 2
ст. 205 (фіктивне підприємництво), ч. 3 ст.
212 (ухилення від сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів)).

Згідно пояснень ОСОБА_4, який був
засновником та директором ТОВ «Річ
Альянс» () встановлено,
що він за грошову винагороду в розмірі
100 доларів (США) погодився
зареєструвати на своє ім'я дане
товариство без мети займатися будь -
якою фінансово - господарською
діяльністю та без мети отримання від
неї прибутку.

Виходячи з наведеного, податковий
орган дійшов висновку, що ТОВ «Річ
Альянс» здійснювало діяльність
спрямовану на здійснення операцій
пов'язаних з наданням податкової
вигоди третім особам, а тому операції
по ланцюгу постачання ТОВ «Річ Альянс»
- ТОВ «БК «Стандарт С» - ТОВ "ВСБУД" не
містять у своєму розумінні економічних
або інших причин (ділової мети)
систематичного (протягом місяця)
придбання та продажу товарів та не
спричиняють реального настання
правових наслідків.

Позивач не погодився з висновками акта
перевірки та прийнятими на його
підставі податковими повідомленнями -
рішеннями від 28.03.2014 № та № 002642208,
а тому звернувся до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд прийшов до переконання про відмову
у задоволенні позовних вимог виходячи
з наступних міркувань.

Засади регулювання, організації,
ведення бухгалтерського обліку та
складання фінансової звітності в
Україні врегульовані Законом України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV
(далі - Закон № 996-XIV). Відповідно до
статті 9 розділу 3 Закону № 996-XIV
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Господарські операції, як
зазначено в пункті 5 статті 9 цього
Закону, повинні бути відображені в
облікових регістрах у тому звітному
періоді, в якому вони були здійснені.
Відповідно до статті 11 Закону, на
основі даних бухгалтерського обліку
підприємства зобов'язані складати
фінансову звітність.

Як зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 № 742/11/13-11, з метою встановлення
факту здійснення господарської
операції, формування витрат для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємства або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясувати,
зокрема, такі обставини: рух активів у
процесі здійснення господарської
операції; установлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг), спорудження
основних фондів, імпортом товарів
(послуг), понесенням інших витрат і
господарською діяльністю платника
податку

Згідно частини 1 статті 3 Закону № 996-ХІV
метою ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
№ 996-ХІV підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Визначення терміну "первинний
документ" наведено у статті 1 Закону №
996-ХІV: первинний документ - документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Частиною 2 статті 9 даного Закону
встановлено, що первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 17 ПК України,
податок на додану вартість - непрямий
податок, який нараховується та
сплачується відповідно до норм розділу
V цього Кодексу

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України,
об'єктом оподаткування є операції
платників податку з постачання товарів
та послуг, місце постачання яких
розташоване на митній території
України.

Пунктом 188.1 ст. 188 ПК України
встановлено, що базою оподаткування
операцій з постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України
встановлено, що витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу,
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Отже, формування валових витрат
обумовлено придбанням платником
податків товарів, робіт (послуг) з метою
їх використання в межах господарської
діяльності та реалізується за
наявності у платника належно
оформлених підтверджуючих проведення
господарських операцій первинних
документів.

Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

При цьому, відповідно до пункту 201.8
статті 201 ПК України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті
14 ПК України податковим кредитом є
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно розділу V
цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК
України датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а у разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Крім цього, відповідно до пункту 198.6
статті 198 ПК України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК
України передбачено, що податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів (послуг), на вимогу їх покупця,
та є підставою для нарахування
податкового кредиту.

Із системного аналізу положень цих
норм законодавства України вбачається,
що право на формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
виникає у платника податків за
наступних умов: наявності у сторін
спеціальної податкової
правосуб'єктності (особа, що видає
податкову накладну, повинна бути
зареєстрованою як платник податку на
додану вартість); фактичного
(реального) здійснення оподатковуваних
операцій постачальником на користь
покупця; наявності
причинно-наслідкового зв'язку між
операцією з придбання товарів чи
послуг та потребою використання в
господарській діяльності;
документального підтвердження факту
здійснення господарської операції
сукупністю належним чином складених
(оформлених) первинних та інших
документів (у т.ч. платіжних), які
супроводжують операції певного виду та
підтверджують їх фактичне виконання;
наявності у покупця належним чином
складеної податкової накладної, яка
має усі обов'язкові реквізити.

Отже, виникнення права платника
податку на податковий кредит є
наслідком фактичного проведення
господарської операції, яка є об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість, за наявності первинних
документів.

Крім того, в інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 02.06.2011 зазначено, що судам
належить звертати особливу увагу на
дослідження обставин реальності
здійснення господарських операцій
платника податку, на підставі яких
таким платником були сформовані дані
податкового обліку. При цьому приймати
на підтвердження даних податкового
обліку можна лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість судам належить
з'ясовувати рух активів у процесі
здійснення господарської операції.

При цьому, дослідженню підлягають усі
первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції: договори, акти
виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів тощо.

ТОВ «ВСБУД» ()
зареєстровано Солом'янською районною в
м. Києві державною адміністрацією за №
0020500 від 24.03.2011 (арк. 2 акту).

Місцезнаходження суб'єкта
господарювання, відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи: 03186, м. Київ,
Чоколівський бульвар, буд. 19, кв. 34 (Т. 1,
арк. 14).

Види діяльності товариства, згідно
інформації з Витягу з ЄДР: 46.38 оптова
торгівля іншими продуктами харчування,
у т.ч. рибою, ракоподібними та
молюсками; 77.32 надання в оренду
будівельних машин і устаткування; 46.73
оптова торгівля деревиною,
будівельними матеріалами та санітарно
- технічним обладнанням; 45.31 оптова
торгівля деталями та приладдям для
автотранспортних засобів; 03.22
прісноводне рибництво (аквакультура);
46.90 неспеціалізована оптова торгівля;
45.32 роздрібна торгівля деталями та
приладдям для автотранспортних
засобів; 47.52 роздрібна торгівля
залізними виробами, будівельними
матеріалами та санітарно - технічними
виробами в спеціалізованих магазинах;
47.23 роздрібна торгівля рибою,
ракоподібними та молюсками в
спеціалізованих магазинах; 41.20
будівництво житлових і нежитлових
будівель (Т. 1, арк. 15-16).

ТОВ «ВСБУД» зареєстроване як платник
ПДВ в ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, відповідно до
свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ
від 20.10.2011 № 200006966, індивідуальний
податковий номер платника ПДВ - 85
(арк. 2 акту).

Крім цього, ТОВ «ВСБУД» було видано
ліцензію від 22.06.2011 на здійснення
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів архітектури (за
переліком робіт згідно з додатком),
строк дії з 22.06.2011 по 22.06.2014 роки (Т. 1, арк.
19-20).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, між ТОВ «ВСБУД», в
особі директора ОСОБА_9 (Підрядник) та
ТОВ «БК «Стандарт С», в особі директора
ОСОБА_6 (Субпідрядник) було укладено
договір субпідряду № 03-04/12 від 03.04.2012 (Т.
1, арк. 37-42).

Згідно даного договору, підрядник
доручає, а субпідрядник зобов'язується
на свій ризик, власними силами,
засобами інструментом, технікою і
оснащенням, якісно та у встановлені
строки виконати роботи по влаштуванню
стяжки підлог машинним способом
(роботи) на будівництві житлово -
офісного комплексу з об'єктами
соціально - побутового, торговельного
призначення та підземним паркінгом по
вул. Кондратюка, 1 в Оболонському районі
м. Києва (об'єкт), а підрядник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконані роботи.

Відповідно до п. 1.2 договору, склад та
обсяг робіт, що доручається до
виконання субпідряднику, визначаються
в наданій субпідрядником робочій
документації.

Згідно п. 1. 3 договору, вартість
виконаних робіт не включає вартість
матеріалів, необхідних для виконання
робіт, а відповідно до п. 2.4, роботи
оплачуються за довідкою по формі КБ-3.

Відповідно до п. 4.2.4 договору, підрядник
зобов'язаний призначити особу,
уповноважену від імені підрядника
контролювати якість виконуваних робіт
субпідрядником та приймати рішення по
питаннях, які виникають у процесі
виробництва.

П. 6.1 договору визначено, що передача
закінчених робіт оформлюється актом
приймання - передачі.

На підтвердження реальності
господарських операцій за вище
зазначеним договором позивачем надано
до суду: копії довідок про вартість
виконаних будівельних робіт та витрат
за формою КБ-3, копії актів приймання
виконаних будівельних робіт за формою
КБ-2В, копії підсумкової відомості
ресурсів (витрати за прийнятими
нормами) (Т. 1, арк. 43-86) та копії
платіжних доручень з відміткою
Центрального відділення ПАТ «БМ Банк»
у м. Києві (Т. 1, арк. 87-104), копії
податкових накладних з реєстрами
виданих та отриманих податкових
накладних (Т. 1, арк. 118-166, 168-170).

Крім цього, позивач надав суду копію
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 631 за 01.01.2010 - 17.12.2013, копію картки
рахунку 631 по розрахункам з ТОВ «БК
«Стандарт С» та розшифровку валових
витрат за період 01.01.2010 - 17.12.2013 (Т. 1, арк.
105-107).

Проте, позивачем не було надано до суду,
як це було передбачено умовами
договору, робочу документація для
встановлення складу та обсягу робіт за
даним договором, не було надано акти
здавання-приймання об'єкту, як і не було
надано доказу призначення
уповноваженої особи, яка слідкувала за
роботами субпідрядника.

Згідно наданих позивачем актів
приймання виконаних будівельних робіт
за червень 2012 року № 1, виконувалися
роботи по улаштуванню стяжок бетонних,
за червень 2012 року № 2, липень-серпень
2012 № 1 - штукатурні роботи стін, за
червень 2012 року № 3, липень-серпень 2012
року № 2 - малярні роботи стель,
липень-серпень 2012 року № 3 - малярні
роботи стін, липень-серпень 2012 року № 4 -
оздоблювальні роботи (утеплення стін
та обшивка гіпсокартоном каркасу),
липень-серпень 2012 року № 5 -
оздоблювальні роботи (улаштування
покриття з плиток).

Крім цього, позивач надав суду договір
субпідряду від 10.09.2012 № 10/09-12 укладений
із приватним підприємством
«ЄВРОФАСАД-ЧЕРКАСИ» (т.1, а.с. 184-189).

Згідно додатку № 1 до даного договору
(договірна ціна), вбачаються доручені
субпідряднику роботи, а саме:
штукатурна стін, шпаклювання стель,
шпаклювання стін, обшивка
гіпсокартоном по каркасу, фарбування
стін, фарбування стель, улаштування
плитки керамічної на підлогу та стіни,
улаштування плінтуса з керамічної
плитки.

Крім цього, відповідно до п. 1.1 роботи
проводилися на будівництві житлово -
офісного комплексу з об'єктами
соціально - побутового, торговельного
призначення та підземним паркінгом по
вул. Кондратюка, 1 в Оболонському районі
м. Києва.

Крім того, позивач надав копію договору
субпідряду від 04.10.2012 № 04/10-2012 із ТОВ
«ПАЙНЕР» по улаштуванню стяжок на
будівництві житлово - офісного
комплексу з об'єктами соціально -
побутового, торговельного призначення
та підземним паркінгом по вул.
Кондратюка, 1 в Оболонському районі м.
Києва (т. 1, а.с. 194-197).

Таким чином, судом було встановлено, що
позивач укладав три договори на
виконання однакових робіт за тією ж
адресою.

З аналізу вищевказаних документів
вбачається, що ТОВ «БК «Стандарт С»
нібито надавало позивачеві роботи на
будівництві житлово - офісного
комплексу з об'єктами соціально -
побутового, торговельного призначення
та підземним паркінгом по вул.
Кондратюка, 1 в Оболонському районі м.
Києва.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що позивачем не доведена
реальність робіт ТОВ «БК «Стандарт С»
на будівництві житлово - офісного
комплексу з об'єктами соціально -
побутового, торговельного призначення
та підземним паркінгом по вул.
Кондратюка, 1 в Оболонському районі м.
Києва, оскільки, по-перше, позивачем не
були надані обов'язкові документи, які
передбачені умовами договору (робоча
документація, акти здавання-приймання
об'єкту, призначення уповноваженої
особи), по-друге, позивачем наданий
договір від 10.09.2012 № 10/09-12, згідно якого
вбачається, що вищевказані роботи на
об'єкті були виконані іншим суб'єктом
господарювання (ПП «ЄВРОФАСАД-ЧЕРКАСИ»
або ТОВ «ПАЙНЕР» в частині улаштуванню
стяжок). Відтак, будівельні роботи, що
нібито відбулись, оформлені лише на
підставі формально складених
первинних документів (КБ-2в, КБ-3,
податкових накладних).

Крім того, ТОВ «ВСБУД», в особі
директора ОСОБА_9 (Підрядник) та ТОВ «БК
«Стандарт С», в особі директора ОСОБА_6
(Субпідрядник) було укладено договір
субпідряду № 05-07/12 від 05.07.2012 (Т. 1, арк.
108-110)

Згідно даного Договору, замовник
доручає, а підрядник бере на себе
зобов'язання в межах вартості предмету
цього договору, у встановлені терміни
на свій ризик власними і залученими
силами виконувати будівельні роботи на
об'єкті: «Індивідуальна котедж на
забудова і головний сервісний
селекційно - технологічний центр по
конярству та кінному спорту в урочищі
«Оболонь» по вул. Богатирській на
північ від затоки Верблюд в
Оболорнському районі м. Києва.

Відповідно до п. 3.2 договору, вартість
робіт визначається за фактично
виконані роботи згідно акту виконаних
підрядних робіт та довідки про
вартість виконаних робіт форми КБ-3
щомісячно.

На підтвердження реальності
господарських операцій за вище
зазначеним договором позивачем надано
до суду: копію довідки про вартість
виконаних будівельних робіт та витрат
за формою КБ-3, копію акта приймання
виконаних будівельних робіт за формою
КБ-2В (Т. 1, арк. 11-114) та копію платіжного
доручення з відміткою Центрального
відділення ПАТ «БМ Банк» у м. Києві (Т. 1,
арк. 115), копію податкової накладної з
реєстрами виданих та отриманих
податкових накладних (Т. 1, арк. 167).

Крім цього, позивач надав суду копію
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 631 за 01.01.2010 - 17.12.2013, копію картки
рахунку 631 по розрахункам з ТОВ «БК
«Стандарт С» та розшифровку валових
витрат за період 01.01.2010 - 17.12.2013 (Т. 1, арк.
116-117).

Крім того, позивачем було надано копію
договору оренди обладнання № 14/05/2-Ор
від 14.05.2012 р. з відповідною
документацією за яким у було взято в
оренду госпблок № 3010 та № 5711, що були
розраховані на проживання робітників,
зберігання обладнання та інструментів
(Т. 1, арк. 198-224), та копії наказів про
призначення посадових осіб, прийняття
на роботу та штатний розпис (Т. 1, арк.
225-248), довідку від 16.12.2013 № БТ-118/12-13 про
залишок коштів на рахунку станом на
01.11.2013, видану АТ БМ БАНК за місцем
вимоги (Т. 1, арк. 21) для спростування
тверджень відповідача щодо
відсутності у позивача матеріально -
технічної бази, управлінського або
технічного персоналу, основних коштів,
виробничих активів, складських
приміщень тощо.

Проте, позивачем не було надано до суду
документація для встановлення складу
та обсягу робіт за даним договором,
оскільки в умовах договору дані
обставини не зазначені, як і не було
надано акти здавання-приймання об'єкту.

Крім цього, суд зазначає, що суд
неодноразово викликав свідком у судові
засідання по даній справі директора
ТОВ «БК «Стандарт С» ОСОБА_6, направляв
запити, щодо встановлення його місця
проживання, однак, розшукати його так і
не вдалося, а поштова кореспонденція,
направлена на адресу ТОВ «БК «Стандарт
С», поверталася до суду (за закінченням
терміну зберігання - т. 2, а.с. 228 та за
зазначеною адресою не проживає - т. 2,
а.с. 245).

Відтак, будівельні роботи, що нібито
відбулись, оформлені лише на підставі
формально складених первинних
документів (КБ-2в, КБ-3, податкових
накладних).

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку, що
податковий орган правомірно дійшов
висновку, що первинні документи,
укладені між ТОВ «ВСБУД» та ТОВ «БК
«Стандарт С», складені всупереч
вимогам діючого законодавства України,
у зв'язку з чим відсутня можливість
підтвердити факт здійснення
господарській операцій та відсутні
підстави для включення ТОВ «ВСБУД» до
складу витрат та податкового кредиту
робіт (послуг) отриманих від ТОВ «БК
«Стандарт С».

Згідно Інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011 № 1936/11/13-11 вбачається, що сама
собою наявність окремих документів не
є підставою для висновків про
реальність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю не мали
місце. Наявність формально складених,
але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

Таким чином, необхідними умовами для
визнання угоди недійсною є її
укладання з метою, що завідомо
суперечною інтересам держави і
суспільства та наявність умислу хоча б
у однієї із сторін щодо настання
відповідних наслідків.

Позиція відповідача ґрунтується на
висновку судового експерта ОСОБА_7 від
22.06.2013, згідно якого вбачається, що
підписи на виписці з ЄДР № 592936 на 2-х
арк. В графі «директор», заявці на
формування посиленого сертифікату
підпису ЕЦП № 37884426 - 52 від 06.03.2012
(підпис печатки) в графі «підпис»
ОСОБА_6 на 1-му арк., заявці на
формування посиленого сертифікату
підпису ЕЦП № 0 - 44 від 06.03.2012
(підпис печатки) в графі «підпис»
ОСОБА_6 на 1-му арк., наказі № 3/05 від
05.12.2012 в графі «директор» ОСОБА_6 на 1-му
арк., протоколі № 3/02 загальні збори
учасників ТОВ «БК «Стандарт С» в графі
підпис» ОСОБА_6 на 2-х арк., (т. 2, а.с. 182-187),
картці приєднання № 37884426 до договору
про надання послуг з обробки даних,
видачі та обслуговування посилених
сертифікатів відкритих ключів
електронного цифрового підпису в графі
«підпис» ОСОБА_6 на 1-му арк.,
реєстраційних документах ТОВ «БК
«Стандарт С» в графі підпис» ОСОБА_6 на
30-ти арк. ймовірно виконані не гр.
ОСОБА_6, а іншою особою.

З огляду на зазначене, податковий орган
дійшов вірного висновку про те, що
взаємовідносини між ТОВ «ВСБУД» та ТОВ
«БК «Стандарт С» не спричиняють
реального настання правових наслідків,
укладені позивачем з ТОВ «БК «Стандарт
С» договори, податкові накладні та інші
первинні документи не мають юридичної
сили первинних документів, оскільки не
відповідають вимогам Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та Положенню "Про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку", затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, що унеможливлює їх
відображення в регістрах
бухгалтерського та податкового обліку,
у податковій звітності.

При цьому, згідно з позицією Верховного
Суду України (справа № 21-421а11), первинні
документи, підписані невстановленими
особами, не можуть бути підставою для
формування податкового кредиту.

Надані позивачем документи не дають
можливості встановити реальність
здійснених операцій та факт
використання в господарській
діяльності позивача, а лише фіксують
господарські операцій з
вищезазначеним контрагентом.

Наведені обставини та досліджені судом
документальні докази в їх сукупності є
достатніми для висновку про те, що
господарські операції між позивачем та
його контрагентом не мали товарного
характеру, не спрямовані на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені договором, а оформлені лише
документально, що, в свою чергу,
призвело до встановлення податковим
органом порушень позивачем
податкового законодавства.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що відповідні угоди не мали
реального характеру, що свідчить про
необґрунтованість позовних вимог та є
підставою для відмови в їх задоволенні.

Суд наголошує на тому, що реальність
операцій позивачем суду не доведено.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими, а, відтак, такими, що
не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову
товариства з обмеженою
відповідальністю "ВСБУД" повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ВСБУД" (код за ) решту суми судового збору у
розмірі 3758,31 грн. (три тисячі сімсот
п'ятдесят вісім грн. 31 коп.) на
розрахунковий рахунок № 4007 у ГУ
ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО 820019,
код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
Н.В. Клочкова