Справа № 820/13929/14
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 р.Справа № 820/13929/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Бершова Г.Є. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.08.2014р. по
справі № 820/13929/14

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промгідропривод"

до Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Промгідропривод"
(далі по тексту - ТОВ "Промгідропривод"),
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, у
якому просив суд скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
№1 від 09.07.2014 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2014
року задоволено адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промгідропривод" до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,
скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
№1 від 09.07.2014 року.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального права, просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули,
повідомлені належним чином про дату,
час і місце судового засідання.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що товариство з обмеженою
відповідальністю «Промгідропривод» як
платник податків перебуває на обліку в
ДПІ у Дзержинському районі міста
Харкова Харківської області Державної
податкової служби, про що видана
довідка №10497 від 12.10.1998р., являється
платником податку на додану вартість,
про що видане свідоцтво про реєстрацію
№28316901 від 03.08.2004р.

ТОВ «Промгідропривод» відповідно до
виписки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців здійснює наступні види
діяльності: неспеціалізована оптова
торгівля, виробництво інших машин і
устаткування спеціального
призначення, дослідження й
експериментальні розробки у сфері
інших природних і технічних наук,
ремонт і технічне обслуговування машин
і устаткування промислового
призначення, установлення та монтаж
машин і устаткування, місцезнаходження
юридичної особи: 61145, м. Харків, вул.
Шатилова дача, буд.4.

Державною податковою інспекцією у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів
Харківської області проведена
позапланова невиїзна перевірка ТОВ
«Промгідропривод» по взаємовідносинам
з ТОВ «Виател» за січень 2014 року, за
наслідками якої складений акт від
13.06.2014 року №2372/20-30-22-01/30139290.

Відповідно до висновків Акту
відповідачем встановлені порушення
позивачем приписів норм податкового
законодавства, а саме: відсутність
факту реального здійснення
господарських операцій ТОВ
«Промгідропривод» з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ «Виател» за
січень 2014 року в сумі 14680,00 грн., що, на
думку податкового органу, зумовило
порушення позивачем п.44.1 ст.44, ст.185,
ст.189, п.198.6 ст.198, ст.201 Податкового
кодексу України, що призвело до
заниження податку на додану вартість
всього у сумі 2446,67 грн. за січень 2014
року.

За результатами проведеної перевірки
Державною податковою інспекцією у
Дзержинському районі міста Харкова
Головного управління Міндоходів
Харківської області винесене
податкове повідомлення - рішення №
1 від 09.07.2014р. про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 3670,0 грн. ( в
т.ч. за основним платежем - 2447,0 грн.,
штрафні санкції - 1223,33 грн.).

Позивач, не погодившись з прийнятим
податковим повідомленням-рішенням,
звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
наявні в матеріалах справи обставини
не можуть бути достатніми доказами
неможливості фактичного здійснення
господарських взаємовідносин між
позивачем та контрагентом.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Як свідчать письмові докази, висновки
відповідача про нереальність
господарських операцій позивача з його
контрагентом базуються на висновках
акту про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Виател» від
31.03.2014 р. №182/20-36-22-03-07/38876259.

Колегія суддів звертає увагу, що
наслідки в податковому обліку платника
податків створюють лише реально
вчинені господарські операції, тобто
такі, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника, та відповідають
змісту, укладених платником податку
договорів.

Таким чином, в даному випадку
дослідженню підлягає реальність
господарських операцій, що є
визначальною для визначення
податкових зобов'язань та виникнення
права на податковий кредит та витрат;
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах, що надають право на
податковий кредит та витрати.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

За приписами п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За змістом п. 201.7 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Правові наслідки у вигляді виникнення
права платника податку на формування
витрат та податкового кредиту з ПДВ
настають лише у разі реального
(фактичного) вчинення господарських
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг), що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника, та відповідають
економічному змісту, відображеному в
укладених платником податку договорах,
а не лише оформлення відповідних
документів або рух грошових коштів на
рахунках платників податку.

При цьому, для формування податкового
кредиту мають значення податкові
накладні та інші первинні документи,
які, виходячи з наведеного, видаються
на підтвердження реально вчиненої
операції. Однак, наявність податкових
накладних є необхідною, але не
безумовною підставою для отримання
платником податку права на податковий
кредит з податку на додану вартість.

Законом України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
визначено правові засади регулювання,
організації, ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в Україні.

Так, ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
цей Закон поширюється на всіх
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства України, незалежно
від їх організаційно-правових форм і
форм власності, а також на
представництва іноземних суб'єктів
господарської діяльності, які
зобов'язані вести бухгалтерський облік
та подавати фінансову звітність згідно
з законодавством.

Згідно положень ч. 1 ст. 9 вказаного
закону підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Отже, право на віднесення сум податку
до податкового кредиту виникає у разі
реального здійснення операцій,
підтверджених первинними документами,
складеними відповідно до вимог чинного
законодавства.

Висновки податкового органу щодо
неможливості здійснення спірних
господарських операцій та здійсненням
позивачем останніх з метою штучного
формування податкового кредиту,
колегія суддів вважає необґрунтованим,
оскільки дана обставина
спростовується наступними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що між
ТОВ «Виател» (постачальник) та ТОВ
«Промгідропривод» (покупець) 10.12.2013
року був укладений договір поставки №1,
відповідно до якого постачальник
зобов'язаний поставити відливку
«втулка» у кількості 1 шт. за ціною 14680,0
грн., в т.ч. ПДВ 2446,67 грн. Відповідно до
п.2.2 договору покупець здійснює
доставку товару автомобільним
транспортом за свій рахунок.

ТОВ «Виател» виписаний рахунок -
фактура від 10.12.2013 р., видаткова
накладна №2904 від 29.01.2014 р., податкова
накладна №2904 від 29.01.2014 р. Сума ПДВ по
вищезазначеній податковій накладній
включена до податкового кредиту січня
2014 року, відображена у реєстрі
отриманих податкових накладних та
відповідає даним податкової
декларації з податку на додану
вартість за відповідний період, що не
заперечується сторонами по справі.

Оплата проведена в повному обсязі
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок ТОВ «Виател»,
що підтверджується платіжним
дорученням №ПлА-000069 від 29.01.2014 р.

Транспортування товару здійснювалось
за допомогою автомобіля ІЖ 2717 АХ 8438 АВ,
який належить ТОВ «Промгідропривод»,
зі складу постачальника на орендований
склад на пров. Пластичний 4, місто
Харків, підтвердженням чого є
товарно-транспортна накладна №01/2 від
29.01.2014 р. та подорожній лист службового
легкового автомобіля №16 від 29.01.2014
року. Пунктом розвантаження у даній
товарно-транспортній накладній
зазначено пров. Пластичний, 4, м. Харків,
61177.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач відповідно до договору оренди
№1 від 01.07.2013р. орендує у ТОВ «НТП ГПА»
приміщення за адресою: місто Харків,
провулок Пластичний, 4, загальною
площею 889,6 м.кв., в тому числі під офіс,
складські та виробничі приміщення та
вантажопід'ємне обладнання; оренда
здійснюється з метою надання сервісних
послуг, ремонту, технічного
обслуговування гідропневмообладнання
та торгово-посередницької діяльності,
а також створення науково - технічної
продукції.

Перебування автомобіля ІЖ 2717 АХ 8438 АВ у
користуванні позивача підтверджено
наявними в матеріалах справи копіями
накладної на автомобіль №1436 від 28.12.2004
року, акту приймання-передачі основних
засобів від 05.01.2005 року, Оборотно -
сальдовою відомістю по транспортним
засобам на підприємстві.

Факт використання товару, отриманого
за зазначеним договором, у подальшій
господарській діяльності
підтверджується договором поставки
№30-П від 22.08.2013 року з ПАТ
"Укргідроенерго", специфікацією до
договору, видатковою накладною
№РнА-000018 від 29.04.2014 року, податковою
накладною № 15 від 29.04.2014 року,
товарно-транспортною накладною №04/1
від 29.04.2014 року. Відливка "втулка"
отримана за договором поставки з ТОВ
"Виател" використана при виготовленні
позивачем гідророзподільника
регулятора швидкості, що виготовлявся
на замовлення ПАТ "Укргідроенерго" за
договором №30-П від 22.08.2013 року, що
підтверджується актом на списання
матеріальних цінностей.

Від спірних операцій позивач отримав
прибуток, що підтверджується
матеріалами справи.

Отже, з наданих позивачем первинних
документів вбачається, що діяльність
позивача відповідає умовам договору,
свідчить про наявність господарської
мети при здійсненні господарських
операцій з метою отримання прибутку.

Наявні в матеріалах справи податкові
накладні відповідають вимогам ст.201
Податкового кодексу України, наказу
Державної податкової адміністрації
від 01.11.2011р. №1379, тобто підстави
вважати зазначені податкові документи
недійсними відсутні.

Водночас, колегія суддів критично
відноситься до посилань відповідача в
апеляційній скарзі на недоліки при
оформленні видаткової накладної та
рахунку-фактури за договором з ТОВ
"Виател", оскільки під час перевірки
податковим органом не викладено у Акті
будь-яких зауважень щодо форми та
змісту наданих первинних документів.
Акт також не містить жодних зауважень
щодо використання позивачем придбаних
за договором з ТОВ "Виател"
товарно-матеріальних цінностей у
власній господарській діяльності.

Факт реєстрації контрагента позивача
платником податку на додану вартість, а
також той факт, що вказане підприємство
на момент складання на адресу позивача
податкових накладних було
зареєстроване органами державної
податкової служби у встановленому
законодавством порядку в якості
платника податку на додану вартість, в
акті перевірки, та матеріалами справи
не спростовується.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що відповідачем не
доведено факт порушення позивачем
вимог Податкового кодексу України при
формуванні податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «Виател».

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Виател» від 31.03.2014 р. №182/20-36-22-03-07/38876259,
як на підставу висновків про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства при формуванні
податкового кредиту та витрат, колегія
суддів відхиляє та вважає
необґрунтованим, з огляду на таке.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми
якої є нормами прямої дії, юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер. Тому, якщо
контрагент позивача не виконав свого
зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету,
настає відповідальність та відповідні
негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою вважати неправомірним
формування податкового кредиту
позивачем, якщо останній виконав усі
передбачені законом умови щодо його
формування та має документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Отже, сама по собі несплата податку
контрагентами позивача (у тому числі в
разі ухилення від сплати) при
фактичному здійсненні господарської
операції чи порушення правил ведення
господарської діяльності контрагентів
відповідача не впливають на податковий
кредит та витрати позивача.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
позивачем надані всі належні первинні
документи, що підтверджують реальність
та факт придбання товарів, які
призначені для використання у
господарській діяльності ТОВ
"Промгідропривод".

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про реальність здійснення
господарських операцій між ТОВ
"Промгідропривод" та ТОВ «Виател» та
правомірність віднесення позивачем до
складу податкового кредиту сум податку
на додану вартість за податковими
накладними, що виписані контрагентом
ТОВ «Виател».

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.08.2014р. по
справі № 820/13929/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц
А.О.Судді(підпис) (підпис) Бершов Г.Є.
Старостін В.В.