Справа № 813/4372/13-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
Справа
№ 9835/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача -
Сущак В.О.;

від відповідача -
Гнатишин А.М.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Львівсько-Волинського воєнізованого
гірничорятувального
(аварійно-рятувального) загону на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17.06.2013р. в
адміністративній справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м.Червонограді Львівської обл. до
Львівсько-Волинського воєнізованого
гірничорятувального
(аварійно-рятувального) загону про
стягнення заборгованості по
невідшкодованих витратах на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И Л А:

03.06.2013р. позивач Управління Пенсійного
фонду України в м.Червонограді
Львівської обл. звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив стягнути з відповідача
Львівсько-Волинського воєнізованого
гірничорятувального
(аварійно-рятувального) загону на
користь пенсійного органу 405355 грн. 30
коп. виплачених сум пенсій, призначених
відповідно до п.«а» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (а.с.2-4).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17.06.2013р.
заявлений позов задоволено; стягнуто з
відповідача Львівсько-Волинського
воєнізованого гірничорятувального
(аварійно-рятувального) загону борг з
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до п.«а» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» за період
з 01.01.2013р. по 29.03.2013р., в сумі 405355 грн. 30
коп. (а.с.122-127).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржив
відповідач Львівсько-Волинський
воєнізований гірничорятувальний
(аварійно-рятувальний) загін, який
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні заявленого позову
відмовити (а.с.132-133).

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог покликається на те, що суд першої
інстанції прийшов до безпідставного
висновку про те, що порядок покриття
витрат пенсійного фонду на виплату та
доставку пільгових пенсій залежить від
підстав призначення пільговий пенсій
відповідно до ст.ст.13, 14 Закону України
«Про пенсійне забезпечення». У
розглядуваному випадку суд помилково
застосував приписи четвертого абзацу
пп.1 п.2 розділу XV Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка виключає
гірничорятувальні підприємства з
переліку підприємств, які повинні
відшкодовувати витрати пенсійного
фонду власними коштами.

Окрім цього, відповідно до бюджетних
асигнувань на 2013 рік апелянту були
виділені з державного бюджету кошти на
відшкодування виплати та доставки
пільгових пенсій, однак вказані кошти
зараховані позивачем для погашення
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за минулі роки.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
представника відповідача на
підтримання поданої скарги,
заперечення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідач Львівсько-Волинський
воєнізований гірничорятувальний
(аварійно-рятувальний) загін
зареєстрований в Управлінні
Пенсійного фонду України в
м.Червонограді Львівської обл. та
відповідно до вимог ст.1 Закону України
«Про збір на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» є
платником збору на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2004р. - платником страхових внесків
згідно ст.15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», який набув чинності з
01.01.2004р.

Заявлений позов стосується стягнення з
відповідача суми фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
згідно Списку № 1 відповідно до п.«а»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та ч.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» працівникам відповідача,
яка за період 01.01.2013р. по 29.03.2013р. склала
405355 грн. 30 коп.

Із матеріалів справи слідує, що за
період роботи у Львівсько-Волинському
воєнізованому гірничорятувальному
(аварійно-рятувальному) загоні право на
призначення пільгової пенсії здобули
працівники, перелік яких наведений в
Розрахунку суми позовних вимог (а.с.7-10).

Відповідно до наданих доказів
станом на час розгляду справи судом
першої інстанції заборгованість
відповідача по невідшкодованих
фактичних витратах на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за період 01.01.2013р. по
29.03.2013р., складає 405355 грн. 30 коп.

Наведена заборгованість
стверджується Розрахунками з
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій згідно Списку № 1,
призначених відповідно до п.«а» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та ч.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а саме: № 242/04-36-1 від
08.01.2013р., № 243/04-36-1 від 08.01.2013р., № 783/04-36-1
від 17.01.2013р., № 1008/04-36-1 від 23.01.2013р., №
1902/04-36-1 від 07.02.2013р., № 1903/04-36-1 від
07.02.2013р., № 1904/04-36-1 від 07.02.2013р., № 2208/04-36-1
від 12.02.2013р., № 2209/04-36-1 від 12.02.2013р., №
2673/04-36-1 від 20.02.2013р., № 4204/04-36-1 від
12.03.2013р., № 4205/04-36-1 від 12.03.2013р., № 4206/04-36-1
від 12.03.2013р. (а.с.11-39).

Під час розгляду справи доказів сплати
заборгованості по фактичних витратах
на виплату і доставку пенсій згідно
Списку № 1, призначених відповідно до
п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та ч.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суду відповідачем не
надано.

В частині підставності заявлених
позовних вимог колегія суддів
враховує, що правові відносини щодо
відшкодування витрат Пенсійного фонду
України на виплату та доставку
пільгових пенсій регулюються п.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Цим пунктом
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюються згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01.01.2004р. вперше
передбачено відшкодування витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій особам, які працювали
або працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком № 1.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до ст.27 та з
урахуванням норм ст.28 цього Закону. При
цьому зберігається порядок покриття
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, що діяв до набрання чинності
цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України (тобто,
окрім пенсій призначених на підставі
ст.14 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»), починаючи з дня
набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланню,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів «в»-«е» та «ж» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
здійснюється до 01.01.2005р. за рахунок
коштів пенсійного фонду, а з січня 2005
року - за рахунок коштів Державного
бюджету України до досягнення
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 цього Закону;

2) окремим категоріям працівників
залежно від умов праці за результатами
атестації робочих місць можуть
призначатися пенсії за рахунок коштів
підприємства та організацій, але не
раніше ніж за 5 років до досягнення
віку, передбаченого ст.26 цього Закону, в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до ст.27 та з
урахування норм ст.28 цього Закону;

3) особам, які працювали на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці та
мали або матимуть право на пенсію
відповідно до ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», пенсії
призначаються за нормами цього Закону,
виходячи з вимог віку та стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

З вищевикладеного випливає, що джерело
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій (кошти підприємства чи
кошти державного бюджету) залежить від
підстав призначення пенсій, а саме:

* витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком № 1
виробництв, робіт, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України (п.«а» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» покривають
підприємства;

* витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затверджених Кабінетом Міністрів
України (ст.14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення») здійснюється
до 01.01.2005р. за рахунок коштів Пенсійного
фонду, а з 01.01.2005р. проводиться за
рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до п.16 Прикінцевих положень
Закону «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно - правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» застосовуються в
частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого ст.12 цього Закону, на 1
рік за кожний повний рік такої роботи
чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Згідно ст.14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії, - за
Списком робіт і професій,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, мають на пенсію незалежно від
віку, якщо вони були зайняті на цих
роботах не менше 25 років, а працівники
провідних професій на цих роботах:
робітники очисного вибою, прохідники,
вибійники на відбійних молотках,
машиністи гірничих виймальних машин та
ін., - за умови, якщо вони були зайняті на
цих роботах не менше 20 років. Такий же
порядок пенсійного забезпечення
поширюється і на працівників,
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) на шахтах по видобутку вугілля,
сланцю, руди та інших корисних копалин,
що реструктуризуються або знаходяться
в стадії ліквідації, але не більше 2
років. При наявності стажу на підземних
роботах менше 10 років у чоловіків і
менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний
повний рік цих робіт пенсійний вік,
передбачений статтею 12 цього Закону,
знижується на 1 рік.

Законом України «Про пенсійне
забезпечення» передбачає право на
пільгове пенсійне забезпечення на
різних підставах, для осіб зайнятих на
підземних роботах за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників. Дані підстави істотно
відрізняються між собою.

Право на пенсії за п.«а» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
виникає за умов:

1) зайнятість повний робочий день на
підземних роботах за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України. Зазначений Список
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України № 36 від 16.01.2003р. «Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах»;

2) атестація робочих місць;

3) досягнення відповідного віку:
чоловіки - 50 років, жінки-45;

4) загальний стаж роботи: чоловіки - не
менше 20 років; жінки - не менше 15 років;

5) спеціальний стаж роботи на роботах за
Списком №1: чоловіки - не менше 10 років,
жінки - не менше 7 років 6 місяців.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого ст.12 цього Закону, на 1
рік за кожний повний рік такої роботи
чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Право на призначення пенсії за ст.14
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» виникає за умов:

1) безпосередня зайнятість повний
робочий день на підземних і відкритих
гірничих роботах (включаючи особовий
склад гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії, за
Списком робіт і професій,
затверджуваних Кабінетом Міністрів
України. Зазначений список
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України № 202 від 31.03.1994р. «Про
затвердження Списку робіт і професій,
що дають право на пенсію незалежно від
віку при безпосередній зайнятості
протягом повного робочого дня на
підземних і відкритих гірничих роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин), пов'язаних
з видобутком вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії,
терміном не менше 25 років»;

2) атестація робочих місць не
вимагається;

3) право на пенсію не залежить від віку;

4) не має вимог до загального стажу
роботи;

5) спеціальний стаж роботи на цих
роботах не менше 25 років, а працівники
провідних професій на цих роботах:
робітники очисного вибою, прохідники,
вибійники на відбійних молотках,
машиністи гірничих виймальних машин та
ін. не менше 20 років.

З наведеного слідує, що витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до п.«а» ст.13 Законом
України «Про пенсійне забезпечення»
відшкодовуються підприємствами, а
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до ст.14 цього Закону, з
01.01.2005р. здійснюються за рахунок
Державного бюджету України.

Відповідачу пред'явлені до
відшкодування розміри пенсій
працівників, що призначені відповідно
до п.«а» ст.13 Законом України «Про
пенсійне забезпечення», а не на
підставі ст.14 цього Закону, а тому такі
витрати підлягають відшкодуванню
підприємством.

Також під час судового розгляду
відповідач не заперечував того, що
особи, які зазначенні у Розрахунку суми
позовних вимог, були його працівниками,
працювали на роботах, які дають право
на одержання пільгових пенсій, а також
не спростовував фактичних обставин,
які зазначені в довідках про
підтвердження пільгового характеру
робіт та їх видачу, фактичної виплати
пенсії зазначеним особам.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
встановлено розділом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затв.
постановою Правління Пенсійного фонду
України № 21-1 від 19.12.2003р.

Пунктом 6.1 зазначеної Інструкції
встановлено, що відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в таких розмірах, зокрема,
для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції,- фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України в таких
розмірах: 100 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2012 році.

Відповідно до п.6.4 згаданої Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначаються відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій, а підприємства щомісячно до
25-го числа вносять до Пенсійного фонду
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій, (пп.6.4, 6.8 п.6
Інструкції).

Управління Пенсійного фонду України
м.Червонограді Львівської області
скеровувало на адресу відповідача такі
розрахунки, але зазначенні у них суми
добровільно не сплачувалися.

Скеровані на адресу відповідача
розрахунки-повідомлення складені за
формою додатка 6, затвердженого п.6.4
зазначеної Інструкції, яка є
нормативно-правовим актом в розумінні
ст.117 Конституції України.

Вказані розрахунки не оскаржувалися
відповідачем, що сторонами не
заперечується.

Стосовно зарахування пенсійним
органом сплачених відповідачем коштів
в рахунок погашення боргів за минулі
періоди слід враховувати, що Порядком
ведення органами Пенсійного фонду
України обліку надходження сум єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, затв. постановою правління
Пенсійного фонду України № 21-1 від
27.09.2010р., установлюється механізм
здійснення органами Пенсійного фонду
України обліку надходження сум єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, сум внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сум збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, сум
штрафів та пені, що застосовуються до
платників, на яких покладено обов'язок
нараховувати, обчислювати та
сплачувати єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
різниці між сумою пенсії, призначеної
за Законом України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», та сумою
пенсій, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, регресних вимог,
адміністративних штрафів (п.1.2.
Порядку).

Відповідно до п.1.3 цього Порядку облік
надходження сум платежів ведеться
спеціалістами відділу обліку
надходження платежів управління
Пенсійного фонду України у районах,
містах та районах у містах, а також у
містах та районах. Проведення операцій
з обліку сум платежів спеціалістом
відділу обліку надходження платежів
органів Пенсійного фонду здійснюється
в автоматичному режимі в
хронологічному порядку за датами
здійснення операцій на підставі
документів, які підтверджують
правильність та своєчасність цих
операцій.

Згідно п.4.3 цього Порядку проведення
операцій в картках особових рахунків
платників здійснюється в
хронологічному порядку.

Відповідно до п.5.4 Порядку операції
здійснюються в картках особових
рахунків платників у хронологічному
порядку. Облік надходження сум
платежів у картках особових рахунків
платників здійснюється в порядку
календарної черговості настання
строків сплати відповідних сум
платежів.

Отже, зазначеним Порядком для органів
Пенсійного фонду передбачені
обмеження лише щодо зміни призначення
видів платежів. При цьому облік
надходження сум платежів одного виду
здійснюється у хронологічному порядку
в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.5 ст.106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (в редакції
чинній до внесення змін згідно Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування») за рахунок сум,
що надходять від страхувальника або
від державної виконавчої служби в
рахунок сплати недоїмки, погашаються
суми недоїмки, пені та фінансових
санкцій у порядку календарної
черговості їх виникнення. У разі, коли
страхувальник має несплачену недоїмку,
пеню та фінансову санкцію і здійснює
сплату поточних сум страхових внесків,
ці суми зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Згідно ч.6 ст.25 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» за рахунок сум,
що надходять від платника єдиного
внеску або від державної виконавчої
служби, погашаються суми недоїмки,
штрафних санкцій та пені у порядку
календарної черговості їх виникнення.
У разі якщо платник має несплачену суму
недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним
суми єдиного внеску зараховуються я
рахунок сплати недоїмки, штрафів та
пені у порядку календарної черговості
їх виникнення.

Наведеними вище нормами передбачено
механізм зарахування сум, що надходять
від страхувальника, виключно у порядку
календарної черговості її виникнення.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Із урахуванням наведеного,
заявлений позов є підставним та
обгрунтованим, а тому підлягає до
задоволення.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
Львівсько-Волинського воєнізованого
гірничорятувального
(аварійно-рятувального) загону на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17.06.2013р. в
адміністративній справі № 813/4372/13-а
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька