Справа № К/9991/81845/11-С
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/81845/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Ліпського
Д.В.,

Олексієнка
М.М.,

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою Управління
Пенсійного фонду України в місті
Красноармійську Донецької області до
відкритого Державного підприємства
"Красноармійськвугілля" про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в місті
Красноармійську Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 6 вересня
2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10 жовтня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року Управління Пенсійного
фонду України в місті Красноармійську
Донецької області (далі - Управління
ПФУ) пред'явило у суді позов до
Державного підприємства
"Красноармійськвугілля" (далі -
Підприємство), в якому просило стягнути
з відповідача на його користь витрати
на виплату і доставку пенсій за період
з 1 березня по 1 липня 2011 року,
призначених на пільгових умовах
працівникам з підстав, передбачених
пунктом "а" статті 13 Закону України від 5
листопада 1991 року № 1788-ХІІ
"Про пенсійне забезпечення", у розмірі
1 679 836 гривень 27 копійок.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 6
вересня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2011
року, в задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги
позивач посилається на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухвалених ними рішень та прийняття
нової постанови про задоволення
позовних вимог.

Відповідач заперечення на касаційну
каргу не подав.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що Підприємство не зобов'язане
сплачувати Управлінню ПФУ витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених працівникам за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 16 січня 2003 року № 36 (далі - список №
1), оскільки належить до підприємств,
які займаються будівництвом шахт та
рудників.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком судів.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо шкідливими
й важкими умовами праці за списком № 1
та на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди, особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-IV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому
випадку, розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону № 1058-ІV. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 зазначеного пункту,
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
ПФУ плату, що покриває фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій особам,
які були зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків, з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів "в"-"е"
та "ж" частини першої статті 13 Закону №
1788-ХІІ, здійснюється до 1 січня 2005 року
за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005
року - за рахунок коштів Державного
бюджету України, до досягнення
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що витрати на виплату та
доставку пенсій особам, які були
зайняті на роботах за списком № 1,
покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абзацу п'ятого підпункту 1
пункту 2 Прикінцевих положень Закону №
1058-ІУ виплата пенсій таким особам
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок ПФУ та Державного бюджету
України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону № 1788-ХІІ
слідує, що працівники, безпосередньо
зайняті повний робочий день на
підземних і відкритих гірничих роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті на цих роботах
не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-ІV у контексті
статті 14 Закону № 1788-ХІІ дає підстави
для висновку, що порядок, за
якого витрати на доставку пільгових
пенсій покриваються до 1 січня
2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України, стосується
лише витрат на виплату та доставку
пенсій, призначених особам на підставі
статті 14 Закону № 1788-ХІІ.

Таким чином, висновок судів про
відсутність у Товариства обов'язку
відшкодувати Управлінню ПФУ витрати на
виплату та доставку пенсій, які згідно
з розрахунком, складеним останнім
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, затвердженої постановою
правління ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1,
призначені працівникам відповідача
відповідно до пункту "а" частини першої
статті 13 Закону № 1788-ХІІ, ґрунтується
на неправильному застосуванні норм
матеріального права.

Відповідно до статті 229 КАС України суд
касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Зважаючи на те, що у справі не
вимагається збирання або проведення
додаткової перевірки доказів,
обставини справи встановлені повно та
правильно, але судами допущена помилка
в застосуванні норм матеріального
права, суд касаційної інстанції
скасовує ухвалені ними рішення та
приймає нову постанову про задоволення
позовних вимог.

Керуючись статтями 222, 229, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Красноармійську Донецької області
задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від
6 вересня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10 жовтня 2011 року скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову.

Позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в місті Красноармійську
Донецької області задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
"Красноармійськвугілля" на користь
Управління Пенсійного фонду України в
місті Красноармійську Донецької
області заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, за
період з 1 березня по 1 липня 2011
року у розмірі 1 679 836 (Один мільйон
шістсот сімдесят дев'ять тисяч
вісімсот тридцять шість) гривень 27
копійок.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф.Весельська

Д.В. Ліпський

М.М. Олексієнко