Справа № 2а-246/11/1515
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/46191/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 28 листопада 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

в с т а н о в
и л а :

У жовтні 2011року ОСОБА_4 звернулася з
позовом до Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області про визнати дій неправомірними
та зобов'язання відвести їй земельну
ділянку для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
розміром 0,1048га., розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 та видати державний
акт на право приватної власності.

Постановою Комінтернівського
районного суду Одеської області від 28
листопада 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
ОСОБА_4 звернулась з касаційною
скаргою, у якій просить їх скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
а справу направити на новий судовий
розгляд.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, 26.05.2011 року позивач
звернулася до Фонтанської сільської
ради Комінтернівського району
Одеської області з заявою про надання
їй у приватну власність земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Під час розгляду заяви відповідачем
встановлений факт самовільного
зайняття ОСОБА_4 зазначеної земельної
ділянки та самочинного будівництва на
ній споруд.

Управлінням Держземінспекції
проведена перевірка дотримання вимог
земельного законодавства України при
використанні позивачем спірної
земельної ділянки, в ході якої
підтверджений факт її самовільного
використання, в зв'язку з чим позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності

Разом з тим, 25.12.2003р. Фонтанська
сільська рада рішенням №117 надала
дозвіл ОСОБА_5 на розробку проекту
відведення земельної ділянки під
будівництво та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1. В жовтні 2011 року
ОСОБА_5 отримала на вказану земельну
ділянку площею 0,0819га державний акт
серії ЯЛ №422928, який зареєстровано у
книзі реєстрації актів на право
власності на землю за №02505.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
вказали, що оскільки спірна земельна
ділянка знаходиться у власності іншої
особи, то законні підстави для передачі
її у власність позивачу відсутні.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 122
Земельного кодексу України до
повноважень місцевих державних
адміністрацій у галузі земельних
відносин належить розпорядження
землями державної власності в межах,
визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, крім випадків,
визначених частиною другою цієї
статті. Право власності ОСОБА_5 на
зазначену вище земельну ділянку
посвідчене актом на право власності на
земельну ділянку ЯЛ №422928, який
зареєстровано у книзі реєстрації актів
на право власності на землю за
№02505.

Відповідно до ст.153 Земельного Кодексу
України власник не може бути
позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами попередніх
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 28 листопада 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: