Справа № К/9991/1462/12-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/1462/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м. Алушта
Автономної Республіки Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 10
серпня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2011 року у справі за позовом
Комунального підприємства
«Алуштинське курортне агентство» до
управління Пенсійного фонду України в
м. Алушта Автономної Республіки Крим
про визнання протиправним рішення,-

в с т а н о
в и л а :

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10 серпня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2011 року, позовні вимоги задоволено.
Визнано противоправним та скасовано
рішення управління Пенсійного фонду
України у м. Алушта Автономної
Республіки Крим від 28.02.2011 року № 2-П про
застосування до Комунального
підприємства «Алуштинське курортне
агентство» штрафу у розмірі 2091 грн. 21
коп.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
управління Пенсійного фонду України в
м. Алушта Автономної Республіки Крим
звернулось з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, КП «Алуштинське курортне
агентство», згідно свідоцтва №1062 від
14.03.1996 р., зареєстроване Алуштинським
виконавчим комітетом в якості
юридичної особи та перебуває на обліку
управління Пенсійного фонду України в
м. Алушта Автономної Республіки Крим.

02.02.2011р. посадовими особами відповідача
відносно КП «Алуштинське курортне
агентство» складено Акт №4-П, в якому
зафіксовано порушення позивачем п.п.4,
п.2. ст.17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058 від 09.07.2003, п.1 і 2
Порядку формування та подання органам
Пенсійного фонду України відомостей
по застраховану особу, що
використовуються в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, а саме
несвоєчасне надання відомостей в
систему персоніфікованого обліку за 2005
рік, терміном надання до 01.04.2006. При
цьому зазначено, що фактично відомості
надані 05.08.2009р.

28.02.2011р. на підставі Акту №4-П
відповідачем прийнято рішення №2-П про
застосування до КП «Алуштинське
курортне агентство» фінансових
санкцій за несвоєчасне подання
відомостей, що використовуються у
системі персоніфікованого обліку в
сумі 2091,21грн., з посиланням на п.5
частини дев'ятої статті 106 Закону
України №1058 .

Не погодившись з зазначеним актом та
рішенням КП «Алуштинське курортне
агентство», 11.03.2011р. за вих. №3 направив
відповідачу письмові заперечення, які
за наслідками розгляду залишені
відповідачем без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій вказали, що в
оскаржуваному рішенні відповідач
посилається на пункт п.п. 4 п.2 статті 17
Закону України №1058, який на момент
прийняття рішення втратив чинність, а
отже у відповідача відсутні правові
підстави для застосування до КП
«Алуштинське курортне агентство»
фінансових санкцій за порушення, яке
було виявлено та самостійно усунуте
позивачем до 01.01.2011р.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Порядок нарахування, обчислення та
сплати страхових внесків та стягнення
заборгованості по внескам регулюється
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до п.4 частини другої статті
17 Закону України №1058, страхувальник
зобов'язаний подавати звітність
територіальним органам Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом;

Згідно п.5 частини дев'ятої ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
редакції, яка діяла до 01 січня 2011 року
за неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою або
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних
положень закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове соціальне
страхування» передбачено, що на період
до повного стягнення заборгованості зі
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 01.01.2011р.,
в тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 01.01.2011р. не настав, та
відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом, тобто в тому
числі повноваження, передбачені
статтею 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Отже, повноваження щодо стягнення
фінансових санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування
розповсюджуються на ті правопорушення
які були виявлені до 01.01.2011р. та за які
були застосовані (нараховані)
відповідні санкції, але не сплачені
відповідальними особами.

Проте в даному випадку такі обставини
відсутні, оскільки допущене КП
«Алуштинське курортне агентство»
порушення усунуто ним самостійно
05.08.2009р., рішення щодо застосування до
позивача відповідних санкцій прийнято
відповідачем тільки 28.02.2011р., а отже
правових підстав для застосування
санкцій до КП «Алуштинське курортне
агентство» не було.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанції повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Алушта
Автономної Республіки Крим залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10 серпня 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: