Справа № 813/5991/14
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2014 року м.
Львів № 813/5991/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Сподарик Н.І., за участі секретаря
судового засідання Думич Х.М.,
представника позивача Москович А.Я.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Фах» до
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
визнання протиправними дій та
скасування постанови, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Фах»
звернулася до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції з
- визнати протиправними дії державного
виконавця Шевченківського ВДВС
Львівського МУЮ щодо винесення
постанов про стягнення з боржника
виконавчого збору від 11.08.2014 року ВП
№43804177 та ВП №43803961.
- визнати протиправними та скасувати
постанови державного виконавця
Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ
щодо винесення постанов про стягнення
з боржника виконавчого збору від 11.08.2014
року ВП №43804177 та ВП №43803961.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
головним державним виконавцем
Баіровою Н. М. всупереч норм Закону
України «Про виконавче провадження»
належним чином не було повідомлено
позивача, який є боржником у
виконавчому провадженні щодо
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження та відповідно
про встановлення строку для його
добровільного виконання, що в свою
чергу позбавило боржника можливості
добровільно виконати рішення суду у
встановлений державним виконавцем
строк у постанові. Зважаючи на
отримання постанови про відкриття
виконавчого провадження боржник
вчинив дії по добровільному виконанню
постанови своєчасно і відповідно
відсутні підстави для сплати
виконавчого збору. Представник
позивача в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав повністю з підстав,
викладених у позовній заяві та усних
поясненнях наданих в судовому
засіданні 22.09.2014 року.
Відповідач, на розгляд справи
призначений 22.09.2014 року не забезпечив
участі уповноваженого представника,
належним чином повідомлений про дату,
час та місце проведення судового
засідання. Причин неявки суду не
повідомив. В матеріалах справи наявне
заперечення на позовну заяву від 19.09.2014
зазначає, що в порушення вимог ст. 27
Закону України «Про виконавче
провадження» ТзОВ «Компанія «Фах» не
надало у строки встановлені частиною
другою статті 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення, державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення, шляхом винесення постанови
про стягнення з боржника виконавчий
збір у розмірі 10 відсотків суми, що
підлягає стягненню, або вартості майна
боржника, що підлягає передачі
стягувачу за виконавчим документом. На
підставі чого, згідно заяви про
примусове виконання виконавчих
написів нотаріуса ОСОБА_2 №202, 203 від
03.03.2014 року державним виконавцем було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження від 01.07.2014
року, яка боржником у встановлені
строки добровільно виконана не була, що
в свою чергу зумовило винесення
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору ВП № №43803961 та ВП
№43804177. Керуючись наведеним,
представник відповідача просить
відмовити у задоволенні позову
повністю.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши долучені до
матеріалів справи докази, оцінивши їх в
сукупності та встановив наступні
фактичні обставини справи:

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_3 (ідн. НОМЕР_1, АДРЕСА_1) та ОСОБА_4
(ідн.НОМЕР_2, АДРЕСА_2) та перед ПАТ
«Укрсоцбанк» за Договором про надання
відновлювальної кредитної лінії №
600/02.1-07-255 від 14.12.2007 року, № 600/02.1-07-255 від
14.12.2007 року ТзОВ «Компанія «ФАХ»
(Іпотекодавець) укладено з АКБ
«Укрсоцбанк» (правонаступником якого є
ПАТ «Укрсоцбанк») іпотечний договір
від 22.02.2008 року. Предметом іпотеки за
даним договором була цегляна нежитлова
будівля загальною площею 373,7 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та
належить на праві власності ТзОВ
«Компанія «ФАХ»

У зв'язку із порушеннями
Позичальниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4
зобов'язань за вищевказаним кредитними
договорами перед ПАТ «Укрсоцбанк»,
останній звернув стягнення на предмет
іпотеки, іпотекодавцем по яких
виступає ТзОВ «Компанія «ФАХ», на
підставі чого, приватним нотаріусом
ОСОБА_2 було вчинено наступні виконавчі
написи:

- № 202 від 03.03.2014 року про
звернення стягнення на цегляну
нежитлову будівлю, загальною площею 373,7
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_3 та належить ТзОВ «Компанія
«ФАХ» (в рахунок забезпечення
виконання ОСОБА_3 перед ПАТ
«Укрсоцбанк» за договором про надання
відновлювальної кредитної лінії №
600/02.1-07-255 від 14.12.2007 року).

- - № 203 від 03.03.2014 року про
звернення стягнення на цегляну
нежитлову будівлю, загальною площею 373,7
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_3 та належить ТзОВ «Компанія
«ФАХ» (в рахунок забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_4 перед ПАТ
«Укрсоцбанк» за договором про надання
відновлювальної кредитної лінії №
600/02.1-07-317 від 22.02.2008 року).

24.06.2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» подав до
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
Міського управління юстиції (далі -
Шевченківський ВДВС Львівського МУЮ)
заяви про примусове виконання
виконавчих написів нотаріуса ОСОБА_2 №
202 та № 203 від 03.03.2014 року.

Відповідно до поданих заяв Головним
державним виконавцем Баіровою Н.М.
01.07.2014 року винесено постанови про
відкриття виконавчого провадження №
ВП 43804177 та № ВП 43803961 по виконанні
виконавчих написів нотаріуса ОСОБА_2 №
202 та № 203 від 03.03.2014 року в яких боржнику
роз'яснено право самостійно виконати
виконавчий документ у строк до 08.07.2014
року про що письмово повідомити
протягом трьох робочих днів державного
виконавця. До матеріалів справи
долучено копію витягу з відстеження
пересилання поштових відправлень,
згідно якого, судом встановлено, що
вищезазначені постанови вручено
представнику ТзОВ «Компанія «Фах» за
довіреністю 11.07.2014 року (а.с.30).

14.07.2014 року позивачем подано до
Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ
заяву, якою просив зупинити виконання
постанов про відкриття виконавчого
провадження ВП №43804177 та ВП №43803961 для
добровільного залагодження справ з ПАТ
«Укрсоцбанк». Однак, жодної відповіді
на згадану заяву виконавчою службою
надано не було.

Водночас, 14.07.2014 року ПАТ «Укрсоцбанк»
(стягувач у вищевказаних виконавчих
провадженнях) направлено у
Шевченківський ВДВС Львівського МУЮ
заяви №08.206-297/1 та №08.206-297/2 про
повернення виконавчих документів
стягувачеві у зв'язку із проведенням
реструктуризації боргу та відсутністю
потреби звертати стягнення на предмет
іпотеки, яка згідно копії квитанції
долученої до матеріалів справи
направлена 15.07.2014 року.

11.08.2014 року Головним державним
виконавцем Шевченківського ВДВС
Львівського МУЮ Баіровою Н.М. не взявши
до уваги заяви про повернення
виконавчих документів винесено
постанови про стягнення виконавчого
збору:

- ВП № 43803961 про стягнення з ТзОВ
«Компанія ФАХ» виконавчого збору у
розмірі 153 454,33 грн.;

- ВП № 43804177 про стягнення з ТзОВ
«Компанія «ФАХ» виконавчого збору у
розмірі 156 538,45 грн.

Не погодившись із вказаними
постановами ТзОВ Компанія «Фах»
звернулося до суду із позовом про
визнання протиправними та скасувати
їх.

Приймаючи рішення суд виходив з
наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначено Законом України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
№ 606-ХІV (далі - Закон № 606), відповідно до
статті 1 якого виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Частинами 1, 2 ст. 2 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу службу"
(далі - державні виконавці).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 606
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 606
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії. У ч. 2 цієї
статті передбачено, що державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;

Стаття 17 Закону № 606 визначає, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи,
зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов
від суду на підставі ухвали про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

Згідно із ст. 25 Закону № 606 державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

На підставі ст. 27 Закону № 606 у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону №606 у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 35 Закону №606 надає право за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладання
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково на підставі п.1 ч.1.
ст. 41 Закону України «Про виконавче
провадження», повертається стягувачу у
разі, якщо є письмова заява стягувача.

Проаналізувавши матеріали справи,
судом встановлено, що 01.07.2014 року
Головним державним виконавцем
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції у
Львівській області на підставі
виконавчих написів приватного
нотаріуса ОСОБА_2 №202, 203 від 03.03.2014 року,
винесено постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №43804177 та ВП
№43803961 з терміном виконання до 08.07.2014
року. Вказані постанови отримані
позивачем 11.07.2014 року (п'ятниця) - тобто
після спливу встановленого державним
виконавцем строку для добровільного
виконання виконавчого документа.
Зважаючи на дату отримання постанови
встановлений виконавцем строк для
добровільного виконання якої
продовжується і вважається 18.07.2014р.

Поряд з цим, 14.07.2014 року ПАТ
«Укрсоцбанк» скориставшись правом
передбаченим ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» звернувся до
Шевченківського ВДВС ЛМУЮ із заявами
№08.206-297/1 та 08.206.297/2, в яких просив
повернути виконавчі документи
стягувачеві у зв'язку із проведенням
реструктуризації боргу та відсутністю
потреби звертати стягнення на предмет
іпотеки. Докази скерування даних заяв
долучено позивачем до метеріалів
справи (а.с.72)

Частиною 4. ст. 47 Закону України №606
визначено, що про повернення стягувачу
виконавчого документа та авансового
внеску державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом. У разі закінчення виконавчого
провадження повернення виконавчого
документа до суду або іншого органу
(посадовій особі), який його видав,
арешт, накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Тобто, державний
виконавець не маючи жодних правових на
те підстав, всупереч вимогам ст. 47 та 50
Закону №606 11.08.2014 року виніс постанови
про стягнення виконавчого збору ВП
№43803961 у розмірі 153 454,33 грн. та ВП №43804177
у розмірі 156 538,45. Посилання
відповідача на отримання заяв боржника
01.08.2014р. жодними доказами не
підтверджено, а тому, судом до уваги не
береться.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов
до переконання, що Головним державним
виконавцем Баіровою Н.М. порушено
вимоги Закону України «Про виконавче
провадження» при винесенні постанов
про стягнення з ТзОВ «Компанія «Фах»
виконавчого збору ВП №43803961 та ВП
№43804177, а тому позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

постановив :

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
постанови Головного державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Баірової Н.М. від 11.08.2014 року ВП
№43804177 та ВП №43803961 про стягнення з
боржника виконавчого збору.

У задоволені іншої частини позовних
вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
повного тексту постанови. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 26
вересня 2014 року.

Суддя
Сподарик Н.І.