Справа № 823/2534/14
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
справа № 823/2534/14

15 год. 54 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Коваленка В.І.,

за участю секретаря - Савости С.В.,

за участю представників:

позивача - Кузьменка А.І., Чорної В.В. за
довіреностю,

відповідача - Олійник І.А. за
довіреностю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Черкаського обласного
комунального підприємства «Фармація»
до прокуратури Черкаської області про
визнання незаконними дій та скасування
постанови,

ВСТАНОВИВ:

Черкаське обласне комунальне
підприємство «Фармація» звернулось до
суду з адміністративним позовом до
прокуратури Черкаській області, в
якому просить визнати незаконими дії
прокуратури Черкаської області та
повністю скасувати постанову
заступника прокурора області старшого
радника юстиції Семенова В.В. про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
у діяльності Черкаського обласного
комунального підприємства «Фармація»
від 15.08.2014р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржуваною постановою
незаконно призначено перевірку
позивача, оскільки лист голови
Черкаської обласної ради до
прокуратури не містить конкретних
фактів порушень з боку службових осіб
позивача. Як зазначає позивач,
попередній розгляд питань порушених у
зверненні голови обласної ради ще не
проведено, а тому здійснення перевірки
позивача є передчасним. Крім того, на
думку позивача спірна постанова не
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки в ній не
зазначено терміни та період
проведення, не визначено які посадові
особи будуть здійснювати перевірку та
працівник, що буде залучений до
проведення перевірки в якості
спеціаліста, а також не визначено коло
питань, що будуть охоплені даною
перевіркою. Позивач відзначає
сумнівним залучення спеціалістів
державної фінансової інспекції у
Черкаській області до проведення
перевірки, оскільки контролюючим
органам дозволено проводити перевірки
у період з серпня по грудень 2014 року
лише з дозволу Кабінету Міністрів
України, або за заявою суб'єкта
гоподарювання щодо його перевірки. З
огляду на викладене позивач вважає, що
його позовні вимоги підлягають
задоволенню.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали та
просили їх задовольнити.

Відповідач подав до суду заперечення
на адміністративний позов, в яких
зазначив, що наявність заборони на
проведення перевірок контролюючими
органами не позбавляє права прокурора
залучати до проведення перевірок та
експертиз спеціалістів контролюючих
органів. При цьому, при вивченні
доводів зазначених у зверненні органу
місцевого самоврядування в особі
голови Черкаської обласної ради
встановлено, що викладені обставини
можуть свідчити про допущення порушень
вимог чинного законодавства з боку
посадових осіб позивача. А тому, з метою
з'ясування доводів викладених у
зверненні, відповідач призначив
проведення перевірки та залучив двох
спеціалістів державної фінансової
інспекції у Черкаській області. При
цьому, як стверджує відповідач,
законодавство не містить вимог щодо
наявності в оскаржуваній постанові
термінів та періоду проведення
перевірки, визначення посадових осіб,
які будуть здійснювати перевірку та
працівника, що буде залучений до
проведення перевірки в якості
спеціаліста, а також кола питань, що
будуть охоплені даною перевіркою. На
підставі наведеного відповідач вважає,
що підстави для задоволення
адміністративного позову відсутні.

В судовому засіданні представник
відповідача проти задоволення позову
заперечила з підстав, викладених у
запереченнях на адміністративний
позов.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, розглянувши
наявні матеріали справи, повно,
всебічно, об'єктивно дослідивши надані
у справі докази, надавши їм юридичну
оцінку та вирішуючи спір по суті, суд
виходить з наступного.

Судом встановлено, що до прокуратури
Черкаської області 15.08.2014р. надійшло
звернення Черкаської обласної ради
№01.1-31/794 від 15.08.2014р., в якому зазначено
про можливі порушення законодавства в
частині завищення цін на життєво
необхідні лікарські засоби для
населення та недостатність
асортименту лікарських засобів, що
відпускаються з мережі аптек
Черкаського обласного комунального
підприємства «Фармація», а також щодо
заниження вартості приміщень з метою
зменшення розміру орендної плати за їх
використання, що в свою чергу зменшує
надходження до обласного бюджету. Крім
того, звернуто увагу на використання не
за призначенням приміщень комунальних
аптек, а також завищення закупівельних
цін під час проведення тендерних
закупівель.

Розглянувши зазначене звернення,
заступник прокурора Черкаської
області старший радник юстиції Семенов
В.В. на підставі частини 3 статті 21
Закону України «Про прокуратуру»
прийняв постанову №07/1-1845вих-14 від
15.08.2014р., якою призначив проведення
перевірки в порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів у
діяльності Черкаського обласного
комунального підприємства «Фармація».
В наведеній постанові прокурор
зазначив про необхідність: залучення
до перевірки в якості спеціаліста -
співробітника державної фінансової
інспекції в Черкаській області; мати
доступ до документів і матеріалів,
необхідних для проведення перевірки,
отримання їх копій, опитування
службових осіб позивача, а також інших
дій, які передбачені пунктами 3, 4, 5
частини 1 статті 20 Закону України «Про
прокуратуру».

Аналізуючи правомірність таких дій
прокурора, суд зазначає, що відповідно
до частин 1, 3 статті 21 Закону України
«Про прокуратуру» 5 листопада 1991 року №
1789-XII перевірки проводяться за
письмовими зверненнями органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, депутатів усіх рівнів,
фізичних та юридичних осіб, а також за
власною ініціативою прокурора. При
цьому перевірки за заявами фізичних чи
юридичних осіб, зверненнями та
запитами депутатів усіх рівнів, крім
заяв та повідомлень про кримінальне
правопорушення, проводяться лише у
разі їх попереднього розгляду
компетентними органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами або неприйняття
ними у встановлені строки рішень з цих
питань.

Для здійснення перевірки прокурор
приймає постанову, в якій зазначає
підстави, що свідчать про можливі
порушення законності, та обґрунтовує
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону.

За змістом положень пунктів 3, 4 та 5
частини першої статті 20 Закону України
«Про прокуратуру» при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право: витребовувати від органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, військових частин,
державних підприємств, установ та
організацій рішення, розпорядження,
інструкції, накази та інші акти і
документи, одержувати інформацію про
стан законності і заходи щодо її
забезпечення, мати доступ до
відповідних інформаційних баз даних
державних органів; вимагати від
керівників та колегіальних органів
проведення перевірок, ревізій
діяльності підпорядкованих і
підконтрольних підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, а також виділення
спеціалістів для проведення перевірок,
відомчих і позавідомчих експертиз;
мати доступ до документів і матеріалів,
необхідних для проведення перевірки, у
тому числі за письмовою вимогою, і
таких, що містять комерційну таємницю
або інформацію з обмеженим доступом.
Письмово вимагати подання в
прокуратуру у визначений ним розумний
строк зазначених документів та
матеріалів, видачі необхідних довідок,
у тому числі щодо операцій і рахунків
юридичних осіб та інших організацій,
для вирішення питань, пов'язаних з
перевіркою. Отримання від банків
інформації, яка містить банківську
таємницю, здійснюється у порядку та
обсязі, встановлених Законом України
«Про банки і банківську діяльність»;
отримувати від посадових та службових
осіб і громадян усні або письмові
пояснення, в тому числі шляхом виклику
відповідної особи до органу
прокуратури.

Дії, передбачені пунктами 3, 4 та 5
частини першої цієї статті, можуть бути
вчинені виключно під час проведення
перевірки в порядку, передбаченому
статтею 21 цього Закону.

В контексті наведених положень Закону,
доводи позивача про відсутність
підстав для проведення перевірки, у
зв'язку з відсутністю вчинення
позивачем порушень закону є
необґрунтованими, оскільки підставою
для здійснення прокурором перевірки
та, як наслідок, прийняття відповідної
постанови є можливі порушення
законності, а не наявність вже
встановлених доказів відповідних
порушень.

А тому, перевірка здійснюється,
зокрема, з метою виявлення, у разі їх
наявності, доказів порушення
законності.

Крім того, відповідно до пункту 2.4
Положення про порядок проведення
органами прокуратури перевірок при
здійсненні нагляду за додержанням і
застосуванням законів, затвердженого
наказом Генерального прокурора
України № 111 від 12 листопада 2012 року
(далі - Положення) підставами для
проведення перевірки прокурором за
власною ініціативою є дані, що свідчать
про можливі порушення законності.

Висновки про наявність підстав для
проведення перевірки можуть бути
зроблені за наслідками проведених
аналізів, узагальнень, опрацювання
інформацій про стан законності,
вивчень актів та матеріалів органів
державного нагляду (контролю),
матеріалів розгляду судами цивільних,
адміністративних, господарських справ
та справ про адміністративні
правопорушення, матеріалів
кримінальних проваджень,
інформаційних баз даних державних
органів, повідомлень у засобах масової
інформації, мережі Інтернет та з інших
джерел, які також можуть відображатися
в, зокрема, рішеннях колегій
Генеральної прокуратури України,
прокуратур обласного рівня; рішеннях
нарад у керівників органів
прокуратури.

Таким чином, частина 1 статті 21 Закону
України «Про прокуратуру», а також
наведені норми Положення передбачають
проведення перевірки за власною
ініціативою прокурора за наявності
інформації про можливі порушення
закону.

З викладеного слідує висновок, що
наявність звернення голови Черкаської
обласної ради не перешкоджає прокурору
провести перевірку за власною
ініціативою у зв'язку з наявністю
інформації про можливі порушення, а
тому безпідставним є твердження
позивача про відсутність попереднього
розгляду питань порушених у зверненні
голови Черкаської обласної ради.

Щодо залучення спеціалістів державної
фінансової інспекції у Черкаській
області до проведення перевірки
позивача, суд встановив, що на
звернення прокурора листом
№23-25/27-6020 від 18.08.2014р. державна
фінансова інспекція в Черкаській
області проінформувала про виділення
для участі у проведенні перевірки
позивача наступних спеціалістів:
начальника відділу інспектування у
соціальній сфері та культурі державної
фінансової інспекції у Черкаській
області Довганюк О.А., а також
начальника відділу моніторингу
ризикових операцій та державних
закупівель державної фінансової
інспекції у Черкаській області
Попаденка О.М.

Суд зазначає, що повноваження залучати
до проведення перевірок спеціалістів у
відповідній галузі надано прокурору
пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону
України «Про прокуратуру». При цьому,
положення Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014
року № 1622-VII якими установлено, що
перевірки підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб -
підприємців контролюючими органами
(крім Державної фіскальної служби
України) здійснюються протягом серпня -
грудня 2014 року виключно з дозволу
Кабінету Міністрів України або за
заявкою суб'єкта господарювання щодо
його перевірки, до спірних
правовідносин не застосовуються,
оскільки посадові особи державної
фінансової інспекції у Черкаській
області залучаються прокурором у
якості спеціалістів. Отже, державна
фінансова інспекція у Черкаській
області не здійснює безпосереднє
проведення перевірки позивача як орган
якому надано контролюючі повноваження.

Суд критично оцінює посилання позивача
на ту обставину, що у спірній постанові
не зазначено терміни та період
проведення перевірки, не визначено які
посадові особи будуть здійснювати
перевірку та працівник, що буде
залучений до проведення перевірки в
якості спеціаліста, а також не
визначено коло питань, що будуть
охоплені даною перевіркою. Так, згідно
пункту 4.3 Положення постанова про
проведення перевірки виготовляється
на бланку відповідної прокуратури та
підписується прокурором, який прийняв
постанову. У постанові зазначається:
дата та місце її прийняття; підстави
для здійснення перевірки, що свідчать
про можливі порушення законності;
об'єкт перевірки; обґрунтування
необхідності вчинення відповідних
перевірочних дій; порядок оскарження
постанови; відомості про спосіб
надання копії постанови об'єкту
перевірки; дані про посадову особу, яка
її винесла та підписала.

Інших вимог щодо постанови прокурора
про проведення перевірки
законодавство не містить, а тому
прокурор не зобов'язаний зазначати
безпосередньо прізвище особи, яка буде
проводити перевірку та прізвище
відповідного спеціаліста, що
залучатиметься до її проведення, а
також терміни та період проведення
перевірки, коло питань, що будуть
охоплені перевіркою. Отже, в діях
відповідача відсутні порушення вимог
законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення; в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд, при вирішенні питання
правомірності оскаржуваної постанови,
враховує приписи статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідно до якої у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано,
добросовісно, розсудливо та
безсторонньо, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення.

На переконання суду відповідач довів
правомірність своїх дій та спірної
постанови, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов задоволенню не
підлягає.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Черкаського обласного
комунального підприємства «Фармація»
до прокуратури Черкаської області про
визнання незаконними дій та скасування
постанови, відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд у строки та порядку передбаченому
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.І. Коваленко

Повний текст постанови виготовлено
22.09.2014р.