Справа № 825/1832/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року
м. Київ К/800/49742/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Леонтович К.Г.
Цуркана М.І. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року у справі № 825/1832/13-а за позовом
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області до Дочірнього
підприємства Національної акціонерної
компанії "Надра України"
"Чернігівнафтогазгеологія" про
зобов'язання виконати обов'язкові
вимоги, -

в с т а н о в и л а:

Державна фінансова інспекція в
Чернігівській області звернулась в суд
з позовом до Дочірнього підприємства
Національної акціонерної компанії
"Надра України"
"Чернігівнафтогазгеологія" про
зобов'язання виконати пункти 2, 3, 4
вимоги від 12.12.2012 року № 25-07-18-14/9751.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за
результатами ревізії відповідача йому
направлені обов'язкові вимоги від
12.12.2012 року № 25-07-18-14/9751, однак станом на
день звернення до суду пункти 2, 3, 4
вимог не виконано в добровільному
порядку.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року, позовні вимоги задоволено
частково, зобов'язано відповідача
виконати пункти 3, 4 вимог від 12.12.2012 року
№ 25-07-18-14/9751, в задоволенні решті
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Державна фінансова
інспекція в Чернігівській області
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати в частині відмови у
задоволені позовних вимоги та
задовольнити позов.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, відповідно до
пункту 2.11 плану контрольно-ревізійної
роботи Державної фінансової інспекції
України на 3 квартал 2012 року
працівниками Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
відповідача за період з 01.04.2011 року по
30.06.2012 року, за результатами якої
складено акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
від 08.11.2012 року № 07-21/10.

Ревізією правильності визначення
вартості робіт, які виконувались за
державні кошти встановлено, що в
порушення пункту 6 Порядку проведення
геологорозвідувальних робіт за
рахунок коштів державного бюджету,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25.01.1993 року № 83,
завищено їх вартість на загальну суму
3102163,99 грн., а саме: по 4-х
геологорозвідувальних роботах, які
проводились підприємством за статтями
витрат "Заробітна плата" та
"Нарахування на заробітну плату" був
визначений загальний обсяг робіт за
посадою техніка-геолога понад
максимальний обсяг робочого часу
передбачений за відповідною посадою у
штатному розписі на 10,75 людино-місяців.
Розрахунок за зазначеними статтями
витрат проведено в повному обсязі
відповідно до суми визначеної в
кошторисі. Внаслідок чого було
завищено вартість робіт на 493293,20 грн.,
що призвело до збитків, завданих
Державному бюджету на зазначену суму.
Крім того, до кошторисної вартості
робіт було включено статті витрат
"Матеріали" та "Послуги", які були
розраховані відповідно в розмірах 5% та
15% від суми основної, додаткової
заробітної плати та відрахувань на
соціальні заходи, які в ході проведення
ревізії не було підтверджено фактичним
наданням послуг власних і сторонніх
допоміжних служб, відповідні роботи
проводились за матеріалами робіт
минулих років. Тобто, статті витрат
"Матеріали" та "Послуги" були включені
до кошторисної вартості в порушення
пункту 6 Порядку проведення
геологорозвідувальних робіт за
рахунок коштів державного бюджету,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25.01.1993 року № 83.
Розрахунок за зазначеними статтями
витрат проведено в повному обсязі
відповідно до суми визначеної в
кошторисі. Внаслідок чого було
завищено вартість робіт на 187967,00 грн.,
що призвело до збитків, завданих
Державному бюджету на зазначену суму;

Ревізією правильності визначення
вартості робіт, які виконувались за
державні кошти Ніжинською НГРЕВС
Дочірнього підприємства Національної
акціонерної компанії "Надра України"
"Чернігівнафтогазгеологія"
встановлено, що від Роменської НГРЕ
передано незавершене будівництво
свердловини Північно-Липоводолинська
№ 3 з обсягом виконаних робіт на
загальну суму 8898748,84 грн. та загальною
кошторисною вартістю з внесеними
змінами в сумі 106578233,00 грн.

Відповідно до акту обміру виконаних
геологорозвідувальних робіт за
вересень-грудень 2011 року фактично
виконано робіт по будівництву
свердловини Північно-Липоводолинська
№ 3 на загальну суму 9375340,00 грн. Проте,
порівнянням фактичного використання
на виконання геологорозвідувальних
робіт кількості та вартості матеріалів
з їх кількістю та вартістю
передбаченою кошторисним розрахунком
встановлено: завищення вартості
матеріалів, які фактично використані
(за даними бухгалтерського обліку та
первинними документами), на загальну
суму 2420903,79 грн., що є порушенням вимог
пункту 6.6 Положення з планування,
обліку і калькулювання собівартості
геологорозвідувальних робіт
Національної акціонерної компанії
"Надра України", затвердженого наказом
Національної акціонерної компанії
"Надра України" від 21.04.2006 року № 83, та
пункту 13 Порядку проведення
геологорозвідувальних робіт за
рахунок коштів державного бюджету,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25.01.1999 року № 83.
Відповідне порушення призвело до
збитків, завданих Державному бюджету
на суму 2420903,79 грн. (пункт 2 вимог
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області від 12.12.2012 року №
25-07-18-14/9751).

Також ревізію встановлено, що на
підставі наказу від 08.10.2012 року № 139
Прилуцької НГРЕ проведено вибіркову
інвентаризацію необоротних активів,
запасів, незавершеного виробництва, за
результатами якої виявлено лишки
верстата фрезерного в кількості 1 штука
та недостача 2-х колонних головок на
суму 74579,00 грн., чим порушено частину
третю, четверту статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Матеріально-відповідальною особою, на
підставі дій якого колонні головки
були продані ЗАТ "Природні ресурси"
разом із свердловинами (акт
купівлі-продажу від 13.12.2007 року по
свердловинні № 13 Свиридівка та акт
купівлі-продажу від 11.12.2007 року по
свердловинні №7 Мехедівка), але не були
включені в перелік реалізованого майна
та не зняті з основних засобів, є
головний механік ОСОБА_4, з вини якого
допущено виявлене порушення.

Річна інвентаризація станом на 01.11.2011
року була проведена з недотриманням
вимог частини першої статті 10 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" та
пункту 7 Інструкції по інвентаризації
основних засобів, нематеріальних
активів, товарно-матеріальних
цінностей, грошових коштів і
документів та розрахунків,
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України від 11.08.1994 року № 69.

Отже, за результатами проведеної
інвентаризації Прилуцької НГРЕ
бурового обладнання встановлено
нестачу двох колонних головок на
загальну суму 74579,00 грн., які рахуються
за даними бухгалтерського обліку
Прилуцької НГРЕ, у зв'язку з чим позивач
вважає, що необхідно стягнути з винних
осіб нестачу матеріальних цінностей на
загальну суму 74579,00 грн., в порядку та
розмірах встановлених статтями 130-136
Кодексу законів про працю України та
Порядку визначення розміру збитків від
розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.01.1996 № 116 (пункт
3 вимог Державної фінансової інспекції
в Чернігівській області від 12.12.2012 року
№ 25-07-18-14/9751).

Крім того, ревізією достовірності
вартості інвестицій встановлено, що з
початку ревізійного періоду
відповідач не приймав участі у
спільній діяльності із ЗАТ "Баско", а з
01.02.2012 року не приймав участі у спільній
діяльності із ЗАТ "Газ-МДС".

При цьому, після того, як відповідач
перестав здійснювати спільний
контроль за спільними підприємствами,
створеними із ЗАТ "Баско" та із ЗАТ
"Газ-МДС", в порушення пункту 23
Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 12 "Фінансові інвестиції",
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 26.04.2000 року № 91,
фінансові інвестиції за участю у
капіталі зазначених підприємств на
загальну суму 1946000,00 грн. не були зняті з
балансу відповідача, що призвело до
завищення активів на вказану суму.

Отже, підприємством незаконно завищено
обсяг фінансових інвестицій на
загальну суму 1946000,00 грн., у зв'язку з чим
позивач вважає, що необхідно
відкоригувати по бухгалтерському
обліку підприємства фінансові
інвестиції, що обліковуються по
рахунку 14 "Фінансові інвестиції" на
загальну суму 1946000,00 грн. (пункт 4 вимог
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області від 12.12.2012 року №
25-07-18-14/9751).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що станом на день
розгляду справи пункти 3, 4 вимоги не
оскаржені, є чинними, проте залишаються
невиконаними, а тому позовні вимоги в
частині зобов'язання виконання пунктів
3, 4 вимоги підлягають задоволенню,
оскільки вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів. Відмовляючи у
задоволенні позову в частині
зобов'язання виконати пункт 2 вимоги,
суди першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що вказаний пункту вже
було оскаржено в судовому порядку, та
за наслідками судового розгляду
адміністративного позову постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.05.2013 року
у справі № 825/72/13-а вказаний пункт
вимоги було скасовано.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Пунктом 7 статті 10 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
передбачено право органу державного
фінансового контролю пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Пунктом 10 частини першої статті 10
Закону України "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні" передбачено право
органу державного фінансового
контролю звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

Відносно пункту 2 вимоги колегія суддів
зазначає.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що пункт 2 вимог від 12.12.2012
року № 25-07-18-14/9751 оскаржено
відповідачем в судовому порядку.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.05.2013 року
задоволено апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства Національної
акціонерної компанії "Надра України"
"Чернігівнафтогазгеологія", скасовано
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06.03.2013 року
та прийнято нову, якою визнано
протиправним та скасовано пункт 2 вимог
від 12.12.2012 року № 25-07-18-14/9751.

Згідно з частиною першою статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини, у
зв'язку з чим колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову в цій
частині.

Відносно пунктів 3, 4 вимоги колегія
суддів зазначає.

Як зазначено судами попередніх
інстанцій, пунктом 3 та пунктом 4 вимоги
від 12.12.2012 року № 25-07-18-14/9751 передбачено
коригування в бухгалтерському обліку
активів, які фактично відсутні на
підприємстві, однак обліковуються у
звітності відповідача.

Представник відповідача посилається
на те, що зазначені пункти 3, 4 вимоги
будуть виконані підприємством після їх
погодження в Національній акціонерній
компанії "Надра України", оскільки
провести зменшення майнових прав
власника майна самостійно відповідач
не має права, а дозволу на відповідне
коригування до цього часу не отримано.

Разом з тим, згідно із пунктом 16 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінет
Міністрів України від 20.04.2006 року № 550,
ревізія проводиться шляхом
документальної перевірки, що
передбачає контроль за установчими,
фінансовими, бухгалтерськими
(первинними і зведеними) документами,
статистичною та фінансовою звітністю,
господарськими договорами,
розпорядчими та іншими документами
об'єкта контролю, пов'язаними з
плануванням і провадженням
фінансово-господарської діяльності,
веденням бухгалтерського обліку,
складенням фінансової звітності.

Як зазначено судами попередніх
інстанцій, в ході ревізії встановлено
факти продажу свердловин № 7 Мехедівка
та № 13 Свиридівка разом з колонними
головками КГ-700, в свою чергу
свердловини були списані, а колонні
головки продовжують відображатись в
бухгалтерському обліку підконтрольної
установи.

Також в ході проведення ревізії
виявлено, що при розірванні договору
про спільну діяльність у відповідача
продовжують обліковуватися активи
(фінансові інвестиції за участю в
капіталі) на суму 1946000,00 грн., які не були
зняті з балансу.

Судами попередніх інстанцій вірно
зазначено, що ревізія проводилась саме
на Дочірньому підприємстві
Національної акціонерної компанії
"Надра України"
"Чернігівнафтогазгеологія", відповідні
порушення зафіксовані саме з боку
відповідача, а тому недоліки мають бути
виправлені та приведені у
відповідність до норм чинного
законодавства.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області
відхилити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша