Справа № 826/20557/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

представників позивача:
Гончарової М.В.

Буленок В.О.

представника відповідача
Коваленко А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Державної податкова інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерстарч Україна"
до Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від 13
червня 2014 року № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 березня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити
повністю.

В судове засідання з'явився
представник відповідача, апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представники позивача до суду
з'явилися, проти апеляційної скарги
заперечували та просили відмовити в її
задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників позивача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду - без змін з
таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, ТОВ
"Інтерстарч Україна" зареєстроване як
юридична особа, є платником податку на
додану вартість та перебуває на обліку
в ДПІ у Дніпровському районі м. Києва.

Відповідачем, в період з 22.05.2013 по 28.05.2013,
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтерстарч Україна" ()
щодо документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків ТОВ "Авіс-Фарм" (код за ), їх реальності та повноти
відображення в обліку за січень 2013
року, за результатами якої складено Акт
№ 1889/22-520-38307757 від 03.06.2013.

Згідно з висновками даного акту,
контролюючим органом встановлено
порушення позивачем вимог податкового
законодавства, зокрема, п. 198.6
Податкового кодексу України (далі по
тексту - ПК України), що призвело до
завищення від'ємного значення з
податку на додану вартість на суму 587 280,
00 грн., за період січень 2013 р. - 587 280, 00
грн.

Вказані висновки мотивовані зокрема
тим, що від ДПІ у Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська надійшла довідка
"Про результати зустрічної звірки ТОВ
"АВІС-ФАРМ", (), при цьому,
зустрічною звіркою ТОВ "Авіс-Фарм" не
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин із
контрагентами, їх вид, обсяг, якість та
розрахунки, а саме встановлено
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення
платником податків операцій ТОВ
"Авіс-Фарм" - по ланцюгу постачання з
Постачольники > ТОВ "Авіс-Фарм" >
Покупці.

На підставі акту № 1889/22-520-38307757 від
03.06.2013 відповідачем було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 13.06.2013, яким, позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану у розмірі 587 280, 00
грн.

Вважаючи, що спірне податкове
повідомлення-рішення прийнято
відповідачем незаконно та
необґрунтовано, позивач звернувся до
суду з позовом про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не було допущено порушень
вимог податкового законодавства, що
спричинило завищення від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24)
податкової декларації з податку на
додану вартість за січень 2013 року в
сумі 587280,00 грн., в той же час,
відповідачем не було доведено
правомірність та обґрунтованість
спірного податкового
повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, доводам апеляційної
скарги, виходячи з наявних у справі
матеріалів, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до підпункту "а" пункту 198.1
статті 198 Податкового кодексу України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно пункту 198.2
статті 198 Податкового кодексу України,
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з
безпосереднім придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового
кодексу України встановлено, що право
на нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, враховуючи викладені
норми Податкового кодексу України,
існує декілька підстав для формування
податкового кредиту, а саме: наявність
у платника податку - покупця належно
оформленої податкової накладної,
фактична сплата грошових коштів
контрагенту, в сумі визначеній в
податковій накладній, а також фактичне
виконання господарської операції, за
наслідками якої у платника податку на
додану вартість виникає право на
податковий кредит.

Отже, для встановлення правильності
відображення у податковому обліку
господарських операцій платника
податку з'ясуванню підлягають:
реальність задекларованих
господарських операцій; наявність
ділової мети у розглядуваних
операціях; об'єктивний зміст вчинених
операцій у порівнянні із
задекларованим; добросовісність
позивача, якщо його контрагент має
дефекти правового статусу; дотримання
учасниками господарської операції
норм податкового законодавства щодо
змісту та наслідків для податкового
обліку відповідної операції.

При цьому, судова колегія виходить з
того, що порушення вимог податкового
законодавства на будь-якому з
наведених етапів є достатнім для
висновку про невідповідність
фактичних і задекларованих платником
податку наслідків господарських
операцій для податкового обліку.

Також варто наголосити, що обов'язок
підтвердити правомірність та
обґрунтованість витрат (у тому числі і
по сплаті ПДВ) первинними документами
покладається на платника, адже саме він
виступає суб'єктом, що використовує
включену постачальником до ціни товару
суму ПДВ при обчисленні суми податку,
яка підлягає перерахуванню до бюджету,
а також зменшує об'єкт оподаткування
податку на прибуток за фактом
понесення витрат.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, між позивачем та ТОВ «Авіс -
Фарм» укладено ряд договорів комісії, а
саме №II - 1956 від 23.01.2013 р., №ІІ - 1984 від
25.01.2013 р., №ІІ - 2065 від 28.01.2013 р., згідно з
умовами яких ТОВ "Авіс Фарм"
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених даним договором, вчинити
від свого імені та за рахунок комітента
один або кілька правочинів з метою
придбання сільськогосподарської
продукції та передати одержаний за
укладеними на виконання доручення
договорами поставки товар комітентові
в місті, визначеному в п. 2.1.2 цього
договору (п. 1.1). Пунктом 1.3 договору
визначено, що доручення комітента
оформлюється заявкою, зразок якої
наведено у додатку 1 до цього договору.
Оформлені та прийняті комісіонером до
виконання заявки є невід'ємною
частиною договору. Договори з
постачальниками укладаються
комісіонером за зразками договору
поставки, наведеним у додатках 2 та 3 до
цього договору. Відповідно до пункту
2.1.2 договору комісіонер зобов'язаний
прийняти товар за договором поставки
та передати його комітентові у
визначеному порядку в узгоджені
строки. За умовами договору № ІІ-2065
товар передається комітентові за
адресою: Дніпропетровська область,
Верхньодніпровський район, с.
Дніпровське, вул.. Островського, 11, а за
договорами комісії № ІІ-1956 та № ІІ-1984,
за адресою: Дніпропетровська обл., м.
Дніпропетровськ, вул. Маліновського, 120.

Оформленими до вказаних договорів
заявками визначені вимоги щодо якості
зерна, яке постачається. Встановлені
договорами відповідають ДСТУ 4525:2006
"Кукурудза. Технічні умови". Крім того,
згідно з п.5.3 ДСТУ 4525:2006 за умовами
договору допускається вологість та
вміст зернової, смітної домішок в
кукурудзі вище граничних норм,
визначених стандартом. Відповідно,
вартість кукурудзи, якісні показники
якої відхиляються від показників,
встановлених стандартом, зменшується
на підставі розрахунків за узгодженою
формулою. Заявку прийнято до виконання
23.01.2013 року.

Так, на підтвердження виконання умов
договору №II - 1956 від 23.01.2013 року,
сторонами зокрема затверджено заявку
від 23.01.2013 року №1 на придбання товару -
зерно кукурудзи, урожай 2012 року, в якій
також визначено базисні та
обмежувальні показники якості товару,
параметри постачання: обсяги поставки
(орієнтовно) до 850 тон, строк постачання
(орієнтовний) - з 23.01.2013 р. по 10.02.2013 р.

Також, сторонами складено протоколи
узгодження ціни, згідно з якими ТОВ
«Авіс- Фарм» станом на 28.01.2013р.
поставлено товару на суму 341 980 грн. ( у
т.ч. ПДВ- 68 396, 10 грн.).

Матеріалами справи підтверджується, що
на виконання зазначеного вище договору
комісії, ТОВ «Авіс - Фарм» укладений
договір поставки №2303 з ДП «Агрофірма
Марія» (. Додатком №1 до
договору № 2303 від 23.01.2013 передбачені
показники якості зерна при
відповідності яким застосовується
базисна ціна 1700 грн. за тону (без ПДВ).

Якісні показники поставленого зерна
зафіксовані в Протоколах узгодження
ціни, від 28.01.2013, 30.01.2013, 31.01.2013 на
підставі даних про результати
лабораторних досліджень, зазначених в
актах прийому-передачі зерна на
відповідальне зберігання.

Стосовно договору комісії №II - 1984 від
25.01.2013 р., сторонами затверджено заявку
від 25.01.2013 року №1 на придбання товару
обсягом до 580 тон зерна кукурудзи,
примірним строком постачання з 29.01.2013 р.
по 30.01.2013 р.; примірний договір поставки
з додатками, порядок прийняття товару,
протокол від 25.01.2013 р. №1 узгодження
вартості послуг Комісіонера, що
становить 240 грн. за 1 т придбаного
товару, та інше.

На виконання зазначеного договору ТОВ
«Авіс - Фарм» укладений договір
поставки №2405 з ФГ «Аграрій» (). Додатком №1 до договору № 2405 від
24.01.2013 були передбачені показники
якості зерна при відповідності яким
застосовується базисна ціна 1675 грн. за
тону (без ПДВ).

Якісні показники фактично
поставленого зерна зафіксовані в
Протоколах узгодження ціни, які були
складені за 29.01.2013 р. та 30.01.2013 р. на
підставі даних про результати
лабораторних досліджень, зазначених в
актах прийому-передачі зерна на
відповідальне зберігання.

Таким чином, показники якості
поставленого зерна відповідали
передбаченим додатком №1 до договору
постачання показникам. Відповідно,
ціна фактичного поставленого зерна
була розрахована відповідно до
погодженої формули з застосуванням
відсотків зняття з ціни.

На підтвердження виконання умов
договору №ІІ - 2065 від 28.01.2013, сторонами
зокрема затверджено заявку від 28.01.2013
року №1 на придбання товару - зерно
кукурудзи, урожай 2012 року, в якій також
визначено базисні та обмежувальні
показники якості товару, параметри
постачання: обсяги поставки
(орієнтовно) до 300 тон, строк постачання
(орієнтовний) - з 28.01.2013 р. по 04.02.2013 р.

Також сторонами складено протоколи
узгодження ціни, згідно з якими ТОВ
«Авіс Фарм» станом на 31.01.2013 поставлено
товару на суму 250 150,49 грн. (у т.ч. ПДВ - 50
030,10 грн.).

Матеріалами справи підтверджується, що
на виконання зазначеного вище договору
комісії, ТОВ «Авіс - Фарм» укладений
договір поставки №2801 з ПСП «Колос» (). Додатком № 1до договору
№2801 від 28.01.2013 р. були передбачені
показники якості зерна при
відповідності яким застосовується
базисна ціна 1666,67 грн. за тонну (без ПДВ).

Якісні показники фактично
поставленого зерна зафіксовані в
протоколах узгодження ціни, які були
складені за 30.01.2013 р. та 32.01.2013 р. на
підставі даних про результати
лабораторних досліджень, зазначених в
актах прийому зерна кукурудзи, яка
надійшла автотранспортом.

Крім іншого, виконання послуг комісії
підтверджується наданими позивачем
рахунками та видатковими накладними.

З матеріалів справи вбачається, що
перевезення зерна здійснювалося
автомобільним транспортом, згідно
товарно-транспортних накладних, копії
яких наявні в матеріалах справи,
перевізник - ТОВ «Колос Лтд».
Відповідно до умов договору поставки №
2801 від 28.01.2013 року оплата послуг
перевізника здійснювалась ТОВ «Авіс -
Фарм».

Також судом першої інстанції з наявних
у справі матеріалів встановлено, що
зерно приймалось на склад підрядника
за договором про давальницьку
переробку зерна.

За результатом здійснених поставок,
постачальниками виписано на користь
отримувача за договорм ТОВ «Авіс -
Фарм» податкові накладні. Зазначені
податкові накладні були зареєстровані
в ЄДР податкових накладних у
відповідності до вимог ст.201 ПК України.

За умовами договору № ІІ-2065 товар
передається комітентові за адресою:
Дніпропетровська область,
Верхньодніпровський район, с.
Дніпровське, вул.. Островського, 11, а за
договорами комісії № ІІ-1956 та № ІІ-1984,
за адресою: Дніпропетровська обл., м.
Дніпропетровськ, вул. Маліновського, 120.

Апелянт посилається на те, що позивачем
не доведено наявності складів за
вказаними адресами.

Апеляційний суд критично оцінює такі
посилання, при цьому зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем було укладено договори про
переробку зерна на давальницьких
умовах - № 2 від 01.02.2012 із ПрАТ
«Інтеркорн Корн Просессінг Індастрі»
про переробку давальницької сировини
та № ОСБ-000001 від 02.01.2013 із ПАТ
«Дніпровський крохмале-патоковий
комбінат» на давальницьку переробку
зерна кукурудзи, згідно з умовами яких
зазначені суб'єкти господарювання,
окрім переробки зерна на давальницьких
умовах, надавали супутні послуги,
зокрема щодо прийняття зерна, яке
надійшло на ім'я позивача, забезпечення
його зберігання на власних складах, за
адресами, відповідно: м.
Дніпропетровськ, вул. Маліновського, 120
та Дніпропетровська область,
Верхньодніпровський район, с.
Дніпровське, вул.. Островського, 11.

У наданих позивачем завірених копіях
облікових реєстрів, а саме журналах та
відомостях ПрАТ «Інтеркорн Корн
Просессінг Індастрі» та ПАТ
«Дніпровський крохмале-патоковий
комбінат», зафіксовано факт прибуття
автотранспортних засобів з зерном на
ПрАТ Інтеркорн Корн Просессінг
Індастрі» та ПАТ «Дніпровський
крохмале-патоковий комбінат»,
здійснення операцій з приймання зерна
за кількістю та якістю.

Відповідно до пунктів 3.4 та 3.5 наведених
вище договорів між постачальниками та
ТОВ «Авіс - Фарм», приймання зерна за
якістю здійснюється на підставі
аналізів виробничо-технічної
лабораторії позивача. У випадку
виникнення спорів стосовно якості
зерна продавець (сільгосппідприємство
- виробник зерна) має право провести
незалежну перевірку якості зерна в
Дніпропетровській обласній
Держхлібінспекції за свій рахунок

Судом встановлено, що перевірка якості
зерна проводилась
виробничо-технічними лабораторіями
підприємств-переробників зерна
кукурудзи відповідно до умов договорів
про переробку давальницької сировини.

Зазначеними договорами передбачена
прийомка зерна за якістю у
відповідності з ГОСТ 13586.3, відповідно
до п. 1.2 якого, документ про якість на
партію зерна повинен містити, в тому
числі, дані про: дату оформлення
документу про якість; найменування
відправника; номер автомобіля; масу
партії; результати аналізів по
показникам якості, які передбачені
стандартом технічних умов на
відповідну культуру; підпис особи,
відповідальної за видачу документа про
якість зерна.

Як встановлено судом першої інстанції,
на виконання вимог вказаного ГОСТ 13586.3
підприємствами-переробниками після
отримання зерна, в тому числі партій, що
надійшли від ТОВ "Авіс-Фарм",
здійснювався відбір і аналіз проб
зерна, що підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями актів
приймання зерна, які, в силу вимог ГОСТ
13586.3, містять дані про результати
аналізів та підписані керівниками
лабораторій підприємств.

Роботи переробників з перевірки якості
є складовою частиною робіт з переробки
давальницької сировини, відповідно,
окремий договір про надання послуг з
лабораторних аналізів зерна з
переробниками не укладався, окремі
розрахунки за лабораторні дослідження
зерна не проводились. Акт прийому -
передачі є висновком про якість.

Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88 первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Так, перевіркою не встановлено і в акті
не зазначено про відсутність
документів первинного бухгалтерського
і податкового обліку, необхідних для
підтвердження нарахування ПДВ по
операціям з ТОВ "Авіс-Фарм" за період,
щодо якого здійснювалася перевірка,
обов'язок ведення і зберігання яких
покладено на позивача.

В той же час, як вірно встановлено
судом, договори комісії №II - 1956 від
23.01.2013 р., №ІІ - 1984 від 25.01.2013 р., №ІІ - 2065
від 28.01.2013 р недійсними (фіктивними) в
судовому порядку не визнавалися, зміст
господарських зобов'язань з надання
послуг не суперечить вимогам
національного законодавства, а
складені на його виконання
фінансово-господарські документи
містять необхідні дані, що
підтверджують об'єкт і базу
оподаткування ПДВ та відповідають
вимогам ст. 9 Закону України від 16.07.1999
№996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні". В свою
чергу податкові накладні відповідають
вимогам п. 201.1 ст. 201 ПК.

Також судом встановлено, що на момент
укладання договорів та угод контрагент
позивача у відповідності до вимог
чинного законодавства в установленому
порядку був зареєстрованим платником
ПДВ, тому зобов'язаний був нараховувати
ПДВ та згідно з п. 201.4 ст. 201 ПК вправі був
виписувати податкові накладні, які
згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК є законною
підставою для формування податкового
кредиту.

Стосовно наявності ділової мети та
використання придбаних послуг у
власній господарській діяльності,
апеляційний суд виходить з того, що TOB
"Інтерстарч Україна" здійснює
господарську діяльність у сфері
виробництва крохмалів та крохмальних
продуктів, вироблених
підприємствами-підрядниками з
сировини, а саме - зерна кукурудзи, яке
належить TOB "Інтерстарч Україна", та
торгівлі крохмале-патоковою
продукцією, що відповідає статуту TOB
"Інтерстарч Україна" та видам
економічної діяльності, відображеним у
КВЕД.

Вказана обставина відповідачем не
оспорюється.

Належність, допустимість і достатність
наданих позивачем доказів, відповідач
жодним чином не спростував, у зв'язку з
чим відсутні достатні підстави для
відхилення наданих позивачем доказів.

Колегією суддів враховується, що
необґрунтованість податкової вигоди
можуть також свідчити підтверджені
доказами доводи податкового органу,
зокрема про наявність таких обставин:
неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності; відсутність необхідних
умов для досягнення результатів
відповідної підприємницької,
економічної діяльності у зв'язку з
відсутністю управлінського або
технічного персоналу, основних коштів,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів; облік
для цілей оподаткування тільки тих
господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для такого виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських
операцій;здійснення операцій з
товаром, що не вироблявся або не міг
бути вироблений в обсязі, зазначеному
платником податків у документах
обліку; відсутність первинних
документів обліку.

В даному випадку, податковий орган, в
обґрунтування власної позиції
посилався н те, що від ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська надійшла довідка "Про
результати зустрічної звірки ТОВ
"АВІС-ФАРМ", (), при цьому,
зустрічною звіркою ТОВ "Авіс-Фарм" не
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин із
контрагентами, їх вид, обсяг, якість та
розрахунки, а саме встановлено
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення
платником податків операцій ТОВ
"Авіс-Фарм" - по ланцюгу постачання з
Постачольники > ТОВ "Авіс-Фарм" >
Покупці.

На думку судової колегії, викладені у
довідці відомості самі по собі не є
беззаперечними доказами невиконання
сторонами умов укладених договорів
комісії, а також не спростовують
правового значення складених за таким
договором первинних документів, тому
не є підставою для неврахування
відповідачем наданих до перевірок
первинних документів.

Крім того, апеляційний суд звертає
увагу відповідача, що відповідно до
статті 61 Конституції України юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, тому позивач
не може нести відповідальності за
можливі протиправні дії інших
юридичних осіб.

У постанові від 11 грудня 2007 року (справа
№21-1376во06) Верховний Суд України дійшов
висновку, що у разі невиконання
контрагентом зобов'язання зі сплати
податку до бюджету, відповідальність
та негативні наслідки настають саме
щодо цієї особи. Ця обставина не є
підставою для позбавлення платника ПДВ
права на його відшкодування у разі,
коли цей платник виконав усі
передбачені законом умови щодо
отримання такого відшкодування та має
необхідні документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Отже, судова колегія виходить з того, що
посилання ДПІ на зазначені в наведеній
довідці імовірні порушення
контрагентом позивача вимог
податкового законодавства в даному
випадку не є достатньо вагомим доказом,
який би беззаперечно спростовував
реальність господарських операцій між
позивачем та ТОВ "Авіс-Фарм", факт чого
підтверджується належними та
допустимими доказами в розумінні
положень статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Стосовно посилання апелянта на окремі
недоліки в оформлені документів,
зокрема товарно-транспортних
накладних, а також відсутність певних
документів, колегія суддів зазначає, що
наявні у матеріалах справи докази
мають оцінюватися у їх сукупності і
деякі дефекти в оформленні документів
(відсутність окремих реквізитів або
помилки у їх заповненні), за наявності
інших первинних документів, якими
підтверджується факт реального
придбання платником податків послуг,
не можуть розглядатися як підстави для
висновку про відсутність реального
здійснення господарських операцій. Так
само відсутність певних документів не
може бути підставою для не визнання
понесених витрат, оскільки в акті
податкової перевірки, на підставі
якого прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, податковий орган
не наводить заперечень щодо інших
документів первинного бухгалтерського
та податкового обліку

У зв'язку з наведеним, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог та скасування спірного
податкового повідомлення-рішення.

Посилання апелянта на наявність певних
суперечностей окремих умов укладених
позивачем договорів, колегія суддів
відхиляє, оскільки не спростовує
реальності здійснення господарських
операцій між ТОВ "Інтерстарч Україна"
та ТОВ "Авіс-Фарм", крім того,
відповідач не спростовує та не
заперечує доказів, наданих на
підтвердження дійсності постачання
кукурудзи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкова
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерстарч Україна"
до Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17 березня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 26
вересня 2014 року

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.