Справа № 804/10349/14
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 р. Справа № 804/10349/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Власенка Д.О.

при секретарі судового засідання
Пасічнику Т.В.

без участі сторін

розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товаритсва з обмеженою
відповідальністю "Техноспеціндустрія"
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Бабушкінському районі Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Техноспеціндустрія», в якому просить
стягнути з відповідача на користь
державного бюджету суму боргу по
податку на додану вартість у розмірі
6631,53 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що за
відповідачем виникла податкова
заборгованість, яка добровільно не
сплачується, а тому підлягає
примусовому стягненню.

Представник позивача надав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності в порядку письмового
провадження, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі.

Відповідачу ухвала про відкриття
провадження в адміністративній справі
та повістка надсилались на адресу, що
вказана у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, рекомендованими
поштовими відправленнями, але на
адресу суду повернувся конверт з
відміткою «за закінченням терміну
зберігання».

Згідно частини 4 статті 33 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі відсутності осіб, які
беруть участь у справі, за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Відповідно до статті 17 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців"
місцезнаходження юридичної особи
або місце проживання фізичної особи -
підприємця визначається на підставі
відомостей, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких підстав суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними у ній
матеріалами, оскільки судом вжито усіх
заходів для повідомлення відповідача
належним чином про розгляд судової
справи.

Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються вимоги позову, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні обставини
справи та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Техноспеціндустрія» взято на
податковий облік як платник податків
до Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що ТОВ
«Техноспеціндустрія» має податкову
заборгованість у розмірі 6 631,53 грн. яка
виникла у зв'язку з несплатою
визначеною у податковій декларації по
сплаті податку додану вартість суми
грошового зобов'язання.

Так, до податкової інспекції позивача
відповідачем була надана декларація з
податку на додану вартість від 22.04.2013р.
№, в якій сума грошового
зобов'язання складає 6 700 грн.

Сплата Відповідачем податкового
зобов'язання з податку на прибуток була
часткова, внаслідок чого податковий
борг Відповідача з податку на прибуток
станом на 19.05.2014 року складає суму у
розмірі 6 631,53 грн.

На підставі ст.59 Податкового Кодексу
України відповідачу сформовано
податкову вимогу від 18.10.2013р. №488-11.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає, що
відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
встановлює Податковий Кодекс України.

Відповідно до п.п. 36.1. - 36.5 ст. 36
Податкового кодексу України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором. Податковий
обов'язок є безумовним і першочерговим
стосовно інших неподаткових обов'язків
платника податків, крім випадків,
передбачених законом. Виконання
податкового обов'язку може
здійснюватися платником податків
самостійно або за допомогою свого
представника чи податкового агента.
Відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку несе платник податків, крім
випадків, визначених цим Кодексом або
законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Податкового
кодексу України виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Згідно п. 33.1 ст. 33 Податкового кодексу
України строком сплати податку та
збору визнається період, що
розпочинається з моменту виникнення
податкового обов'язку платника податку
із сплати конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового
обов'язку платника податків, у тому
числі податкового агента, визначається
календарною датою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу (п. 57.3 ст. 57
Податкового кодексу України)

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України у разі, коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. У разі
збільшення загальної суми податкового
боргу до розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, контролюючий орган надсилає
(вручає) податкову вимогу такому
платнику податків.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова вимога
не надсилається (не вручається), якщо
загальна сума податкового боргу
платника податків не перевищує
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян. У разі збільшення
загальної суми податкового боргу до
розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, орган державної податкової
служби надсилає (вручає) податкову
вимогу такому платнику податків.

Відповідно до п.п. 20.1.34 ст. 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Згідно п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу
України орган стягнення звертається до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи.

Відповідно до п.п. 95.1, 95.3 ст. 95
Податкового кодексу України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Оскільки судом встановлено, що
визначені законом строки сплати
спірних сум грошових зобов'язань
спливли, а відповідачем доказів їх
оплати або доказів відсутності в нього
такого обов'язку до суду не подано,
судом існування таких доказів не
виявлено, суд доходить висновку, що
вимога позивача про стягнення коштів
за податковим боргом підлягає
задоволенню, оскільки підтверджена
матеріалами справи.

Суд не конкретизує, з яких саме
рахунків кошти підлягають стягненню з
метою недопущення звуження прав
податкової інспекції.

Контролюючі органи мають лише
відомості стосовно тих рахунків, які
взяті ними на облік, та не можуть
гарантувати повноту та достовірність
відомостей про банківські рахунки
платників податків, тому що такі дані
сформовані на підставі повідомлень про
відкриття рахунків в установах банків
самих платників податків та/або
повідомлень установ банків, що
надходили до податкових органів згідно
чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст. ст 11, 14, 70, 71, 86, 158-163, 183-2, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Техноспеціндустрія» про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з рахунків Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Техноспеціндустрія» (, ,
місцезнаходження: 49000,
Дніпропетровська обл., м.
Дніпропетровськ, вул. Ширшова, буд. 4) на
користь державного бюджету залишок
несплаченої суми заборгованості по
податку на додану вартість за березень
2013 року в розмірі 6631,53 гривень (шість
тисяч шістсот тридцять одна гривня 53
копійки).

Судові витрати по справі не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.О.
Власенко