Справа № 520/9888/14-а
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/9888/14-а
Провадження № 2-а/520/403/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого-судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного
фонду України в Київському районі
міста Одеси про визнання
неправомірними дій щодо перерахунку
розміру пенсії, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2014 року позивач звернулася до
суду із позовною заявою, в якій просила
визнати неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України в Київському
районі міста Одеси щодо перерахунку
розміру пенсії; скасувати рішення
Управління пенсійного фонду України в
Київському районі міста Одеси від
14.07.2014 року про відмову в перерахунку
розміру пенсії; зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в Київському
районі міста Одеси здійснити
перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 18
серпня 2003 року вона перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
у Київському районі м. Одеси, як
отримувач пенсії, призначеної на
підставі ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Позивач стверджує, що
відповідачем - суб'єктом владних
повноважень перерахунок його пенсії
був проведений з порушенням діючого
законодавства, а на її звернення щодо
усунення порушень закону, відповідач
відповів відмовою, чим були порушені її
права та інтереси, щодо перерахунку
пенсії відповідно до діючого
законодавства. Тобто зазначає, що з
цього приводу між нею та відповідачем
виник спір, у зв'язку з чим звернулась
до суду з даним позовом.

Позивач у судовому засіданні
позов підтримала в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позові.

Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, про час та місце
його проведення сповіщений належним
чином, надав до суду письмові
заперечення проти поданого позову,
посилаючись на правомірність дій УПФ
України в Київському районі м. Одеси.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши позивача, вважає що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами по
справі є адміністративно-правовими та
урегульовані положеннями КАС України.

Судом встановлено, що Наказом
прокурора Одеської області № 259 від
09.09.2004 року ОСОБА_1 була звільнена з
посади старшого прокурора відділу прав
та свобод громадян та інтересів
держави управління нагляду за
додержанням і застосуванням законів на
транспорті прокуратури Одеської
області в зв'язку з виходом на пенсію
за вислугою років відповідно до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру».

З 18 серпня 2003 року позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси, як отримувач пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про прокуратуру», в розмірі 90 %
з середнього заробітку з посади
старшого прокурора відділу
прокуратури Одеської області з
продовженням трудової діяльності.

З урахуванням ч.2 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», розмір
виплат (крім посадових окладів,
надбавок за класні чини, вислугу років),
що включається в заробіток для
обчислення пенсії, визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

У відповідності до ч. 4 ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру»,
середньомісячна сума зазначених
виплат за 60 календарних місяців
визначається шляхом ділення загальної
суми таких виплат на 60. Коригування
зазначених виплат проводиться із
застосуванням коефіцієнта загального
підвищення розмірів посадового окладу,
надбавок до нього за класний чин.
Посадовий оклад, надбавки за класний
чин і вислугу років під час призначення
пенсії враховується в розмірах,
установлених на дату звернення за
пенсією.

Як вбачається з положень згаданої
статті Закону, застосування
коригування виплат перед виходом на
пенсію з урахуванням коефіцієнта
загального підвищення розмірів
посадового окладу, надбавок до нього за
класний чин дійсно повинно
проводитися, але при призначенні
пенсії, а не під час її перерахунку.

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» обчислення
(перерахунок) пенсій проводиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на пенсію,
станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Частиною 17 ст.50-1 Закону України
«Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11. 1993
року в редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001
року передбачено право на
перерахунок вже призначеної пенсії при
наявності зазначених у цьому пункті
підстав, а саме - призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.

У відповідності до цієї норми
Закону у зв'язку із збільшенням
посадових окладів працівників
прокуратури, що було підставою для
перерахунку уже призначеної Позивачу
пенсії на підставі відповідних заяв і
довідок, наданих з прокуратури
Одеської області про підвищення
заробітної плати заступника прокурора
Київського району м. Одеси управлянням
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси протягом 2007-2009 років
неодноразово проводився перерахунок
пенсії у розмірі 90 відсотків із
заробітку.

Оскільки згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р.
№ 505 пройшло збільшення посадових
окладів працівників прокуратури, що
було підставою для перерахунку уже
призначеної пенсії ОСОБА_1

На письмове звернення позивача
Управлінням Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси була надана
відповідь у вигляді рішення № 136549 від 14
липня 2014 року про відмову у перерахунку
пенсії у розмірі 90 % від суми
щомісячного заробітку.

Суд вважає, що відмова управляння
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Одеси здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90% від
заробітку є протиправною та такою, що
не відповідає діючому законодавству
України з наступних підстав.

Управлянням Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Одеси
було проведено попередній перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з урахуванням
прийнятого 11.08.2010 року Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності 01.10.2011року, та яким
внесено зміни до ст.50-1 Закону України
«Про прокуратуру», згідно якого при
виході на пенсію працівникам
прокуратури пенсія призначається у
розмірі 80 відсотків від суми місячної
зарплати.

Даний Закон, зокрема, ч.18 ст.50-1
Закону України «Про прокуратуру»
передбачає право на перерахунок вже
призначеної пенсії при наявності
зазначених у ч.18 підстав, а саме -
призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
за місяцем, в якому настали обставини,
що тягнуть за собою зміну розміру
пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув
права на підвищення пенсії, різницю за
минулий час може бути виплачено йому за
не більш як за 12 місяців. Перерахунок
пенсій провадиться з урахуванням
фактично отриманих працівником виплат
і умов оплати праці, що існували на день
його звільнення з роботи.

Однак, даний перерахунок було
проведено не вірно, з порушенням та не
правильним застосуванням
законодавства яке регулює це питання.
Зокрема при перерахунку пенсії
працівниками управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Одеси застосовано ст.50-1 Закону України
«Про прокуратуру» в новій редакції,
згідно якої пенсія призначається у
розмірі 80 відсотків від суми місячної
заробітної плати. Однак ця норма має
застосовуватись до працівників при
виході на пенсію після прийняття і
вступу в законну силу даного Закону.

Звертаючись до управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Одеси, позивач у своїй заяві не
просила призначити їй пенсію, а просила
зробити їй перерахунок, тому при
проведенні перерахунку управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси повинно було керуватись
ч.17 ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 року в
редакції Закону № 2663-ИІ (2663-14) від 12.07.2001
року, тобто тією нормою, яка діяла до
прийняття Закону України «Про заходи
щодо законодавчого реформування
пенсійної системи», в якому не йдеться
про те, що після перерахунку розмір
його пенсії не може перевищувати 80
відсотків.

Виходячи зі змісту ч.17, ст.50-1
Закону України «Про прокуратуру» №3662-12
від 26.11.1993 року в редакції Закону №
2663-ІИ (2663-14) від 12.07.2001 року перерахунок
має бути проведено вже з розміру раніше
призначеної йому пенсії, тобто 90
відсотків від суми місячного чинного
заробітку і при перерахунку мають бути
взяті до уваги збільшені показники,
підвищення заробітної плати, які
надані позивачем.

Однак, управління Пенсійного
фонду України в Київському районі
м.Одеси порушило права ОСОБА_1,
відмовившись провести перерахунок
пенсії із розрахунку 90 відсотків
заробітної плати, чого не мало права
робити.

Таким чином можливо зробити
висновок, що Відповідачем не враховано,
що ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» в редакції Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року встановлює
80 - відсотковий розмір пенсії, яка
призначається після 08 липня 2011 року, та
не є підставою зменшення
90-відсоткового розміру раніше
призначеної законом пенсії.

Фактично Відповідач
перепризначив позивачу пенсію на
підставі норм законодавства, які
набрали чинності після призначення
пенсії, тобто, всупереч ч. 1 ст. 58
Конституції України, застосував Закон
зі зворотньою силою, що є недопустимим.

Крім того суд звертає увагу, що
згідно з ч. 4 ст. 2 «Прикінцевих та
Перехідних положень» Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», якщо внаслідок прийняття
цього Закону розмір пенсії
зменшується, пенсія виплачується в
раніше встановленому розмірі.

Таким чином, посилання
Відповідача про відповідність
перерахунку пенсії позивача нормам
законодавства є необгрунтованими.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень, в тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на Відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» в редакції
від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, що діяла на час
призначення пенсії було передбачено,
що прокурори і слідчі зі стажем роботи
не менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи, зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В Рішенні Конституційного Суду
України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005
визначено, що в Україні як соціальній,
правовій державі політика
спрямовується на створення умов, які
забезпечують достатній життєвий
рівень, вільний і всебічний розвиток
людини як найвищої соціальної
цінності, її життя і здоров'я, честь і
гідність. Утвердження та дотримання
закріплених у нормативно-правових
актах соціальних стандартів є
конституційним обов'язком держави.
Діяльність її правотворчих органів має
здійснюватися за принципами
справедливості, гуманізму,
верховенства і прямої дії норм
Конституції України, а повноваження - у
встановлених Основним Законом України
межах і відповідно до законів.
Зазначені конституційні принципи, на
яких базується здійснення прав і
свобод людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачають за змістом
статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина
друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного
Закону України правові гарантії,
правову визначеність і пов'язану з ними
передбачуваність законодавчої
політики у сфері пенсійного
забезпечення, необхідні для того, щоб
учасники відповідних правовідносин
мали можливість завбачати наслідки
своїх дій і бути впевненими у своїх
законних очікуваннях, що набуте ними на
підставі чинного законодавства право,
його зміст та обсяг буде ними
реалізовано, тобто набуте право не може
бути скасоване, звужене.

Згідно ст.22 Конституції України
передбачено що, при прийнятті або
застосуванні нових законів, як і
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Право на пенсійне забезпечення є
складовою конституційного права на
соціальний захист. Згідно зі статтею 46
Конституції України це право
гарантується загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням за
рахунок страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення. Зміст та
обсяг права громадян на пенсійне
забезпечення полягає у їх
матеріальному забезпеченні шляхом
надання трудових і соціальних пенсій,
тобто щомісячних пенсійних виплат
відповідного розміру, в разі
досягнення особою передбаченого
законом віку чи визнання її інвалідом
або отримання членами її сім'ї цих
виплат у визначених законом випадках.

Встановивши в законі правові
підстави призначення пенсій, їх
розміри, порядок обчислення і виплати,
законодавець може визначати як
загальні умови їх призначення, так і
особливості набуття права на пенсію,
включаючи для окремих категорій
громадян пільгові умови призначення
пенсії залежно від ряду об'єктивно
значущих обставин, що характеризують
трудову діяльність (особливості умов
праці, професія, виконувані функції,
кваліфікаційні вимоги, обмеження,
ступінь відповідальності тощо). Право
на пенсійне забезпечення, загальні
умови, порядок нарахування та розмір
пенсій визначаються, зокрема, законами
України "Про пенсійне забезпечення",
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", але для окремих
категорій громадян пенсійне
забезпечення встановлюється іншими
нормативно-правовими актами з
урахуванням особливостей умов праці,
характеру виконуваної роботи, її
складності і значущості, ступеня
відповідальності, певних обмежень
конституційних прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду
України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом
соціальної допомоги і необхідною
складовою конституційного права на
достатній життєвий рівень, тому
звуження змісту та обсягу цього права
шляхом прийняття чи застосування нових
законів, внесення змін до чинних
законів за статтею 22 Конституції
України не допускається (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року N 8-рп/99, від 20 березня 2002
року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N
7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).
Відповідно до ст. 2 Розділу ІІ Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року
передбачене - «обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом. Порядок виплати
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) працюючим
пенсіонерам, встановлений цим
Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким призначена пенсія
(щомісячне довічне грошове утримання)
та які влаштувалися на роботу до
набрання чинності цим Законом. Якщо
внаслідок прийняття цього Закону
розмір пенсії зменшується, пенсія
виплачується в раніше встановленому
розмірі».

Таким чином, відмова Відповідача
в перерахунку пенсії на підставі ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру» в
редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001
року, а саме у розмірі 90% є
неправомірною і суперечить як
Конституції, так і самому Закону «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», на підставі якого і були
внесені зміни до Закону України «Про
прокуратуру».

На підставі вище викладеного суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обгрунтованими, заявленими згідно
чинного законодавства, а від так
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 22, 64 Конституції
України, ст.ст. 2, 6, 11, 17, 104, 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст. ст. 50-1 Закону України "Про
прокуратуру" (в редакції від 23.12.2010
року), ст. 2 Розділу ІІ Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Київському районі міста Одеси про
визнання неправомірними дій щодо
перерахунку розміру пенсії, скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Управління пенсійного фонду України в
Київському районі міста Одеси щодо
перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Скасувати рішення Управління
пенсійного фонду України в Київському
районі міста Одеси від 14.07.2014 року про
відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у
розмірі 90 % від суми місячного
заробітку.

Зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в Київському
районі міста Одеси провести
перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» в редакції Закону
України № 2663-111 (2663-14) від 12 липня 2001
року, яка діяла на час виходу на пенсію
ОСОБА_1, виходячи з розрахунку 90 % від
середнього заробітку, та здійснити
відповідні виплати.

Постанова може бути оскаржена
шляхом подання до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Київський районний суд м. Одеси
апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя
Куриленко О. М.