Справа № 2036/2а-2213/11
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 р.Справа №
2036/2а-2213/11Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.,

представників сторін : другого
позивача - ОСОБА_1, відповідача -
Шевченко Л.М., представника третьої
особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_5
на постанову Чугуївського міського
суду Харківської області від 15.12.2011р.
по справі № 2036/2а-2213/11

за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 третя
особа - ОСОБА_6

до Чугуївської міської ради
Харківської області

про скасування рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

02.02.2011 року ОСОБА_4 (далі по тексту -
перший позивач), ОСОБА_8 (далі по тексту -
другий позивач) звернулись до суду з
позовом до ОСОБА_9, Чугуївської міської
ради, в якому просили суд :

1. Скасувати рішення № 3405-V Чугуївської
міської ради LXXVII сесії V скликання від
26.02.2010 року про надання дозволу ОСОБА_5
на розробку технічної документації із
землеустрою щодо складання Державного
акту на право власності на земельну
ділянку для ведення садівництва в м.
Чугуєві, АДРЕСА_1 орієнтовною площею
0,0521 га.

2. Скасувати рішення № 3406-V Чугуївської
міської ради LXXVII сесії V скликання від
26.02.2010 року про надання дозволу ОСОБА_5
та ОСОБА_4 на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання Державного акту на право
спільної сумісної власності на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель в м. Чугуєві, АДРЕСА_1 площею 0,1
га.

3. Скасувати рішення № 3115-V Чугуївської
міської ради від 25.12.2009 року «Про
затвердження матеріалів вибору
земельної ділянки та надання ОСОБА_6
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки по АДРЕСА_1».

4. Відновити стан земельної ділянки,
повернувши в користування ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,19 га.,
шляхом зобов'язання ОСОБА_6 повернути
належні позивачам 0,07 га земельної
ділянки, розташованої в м. Чугуєві,
АДРЕСА_1 та знести паркан.

5. Зобов'язати Чугуївську міську раду
Харківської області на наступній сесії
прийняти рішення про передачу
безоплатно у спільну сумісну власність
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 земельної ділянки
площею 0,19 га для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель, розташовану в м. Чугуєві,
АДРЕСА_1.

Ухвалою Чугуївського міського суду
Харківської області від 14.12.2011 року по
справі № 2-а-2213/11 поновлено ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 строк звернення до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_9 та
Чугуївської міської ради про
скасування рішень суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Чугуївського міського суду
Харківської області від 15.12.2011 року по
справі № 2-а-2213/11 в адміністративному
позові ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та
Чугуївської міської радії Харківської
області про скасування рішень суб'єкта
владних важень та зобов'язання вчинити
певні дії, зокрема скасування рішення
№ 3405-V Чугуївської міської ради LXXVІI
сесії V скликання від 26.02.2010 року про
надання дозволу ОСОБА_5 на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо складання Державного акту на
право власності на земельну ділянку
для ведення садівництва в м. Чугуєві,
АДРЕСА_1 орієнтованою площею 0,0521 га;
скасування рішення № 3406-V Чугуївської
міської ради LXXVII сесії V скликання від
26.02.2010 року про надання дозволу ОСОБА_5
та ОСОБА_4 на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання Державного акту на право
власності на земельну ділянку для
ведення садівництва в м. Чугуєві,
АДРЕСА_1 площею 0,1 га; скасування
рішення № 3115-V Чугуївської міської ради
від 25.12.2009 року «Про затвердження
матеріалів вибору земельної ділянки
надання ОСОБА_6 дозволу на розробку
проекту відведення земельної по
АДРЕСА_1»; відновлення стану земельної
ділянки, повернувши в користування
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 земельну ділянку
площею 0,19 га шляхом зобов'язання ОСОБА_6
повернути належні їм 0,07 га земельної
ділянки, розташованої в м. Чугуєві,
АДРЕСА_1 та знести паркан; зобов'язання
Чугуївської міської ради Харківської
області на наступній сесії прийняти
про передачу безоплатно у спільну
сумісну власність ОСОБА_5 та ОСОБА_4
земельну ділянку площею 0,19 га,
розташовану в м. Чугуєві, АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель - відмовлено.

Перший позивач, не погодившись із
вказаною постановою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної постанови норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Чугуївського
міського суду Харківської області від
15.12.2011 року по справі № 2-а-2213/11, ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги позивачів у повному
обсязі.

Другим позивачем також подано
апеляційну скаргу, в якій ОСОБА_5,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, порушення судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної постанови норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Чугуївського
міського суду Харківської області від
15.12.2011 року по справі № 2-а-2213/11, ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги позивачів у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги стверджує, що Чугуївська міська
рада повинна була передати позивачам
безоплатно у власність всю земельну
ділянку розміром 1900 метрів як
присадибну ділянку, що перебуває у
їхньому користуванні. Однак, рішенням
Чугуївської міської ради № 3405-V від
26.02.2010 року ОСОБА_5 було надано дозвіл на
розробку технічної документації із
землеустрою щодо складання Державного
акту на право власності на земельну
ділянку для ведення садівництва в м.
Чугуєві в АДРЕСА_1, орієнтовною площею
лише 0,0521 га, а рішенням № 3406-V
Чугуївської міської ради від 26.02.2010
року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було надано
аналогічний дозвіл на земельну ділянку
лише 0,1 га для обслуговування житлового
будинку та господарських будівель,
розташованих за вищевказаною адресою.
Вважає необґрунтованою відмову
Чугуївської міської ради у наданні
дозволу на розробку технічної
документації на земельну ділянку
загальною площею 0,19 га з посиланням на
п.2.2 рішення Чугуївської міської ради №
499-V від 26.02.2007 року, якими встановлено
норми безоплатної передачі громадянам
земельних ділянок із земель
комунальної власності м. Чугуєва у
розмірі не більше 0,10 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку та
не більше 0,12 га для ведення
садівництва. Вказує, що таким рішенням
Чугуївська міська рада порушила право
позивачів на приватизацію земельної
ділянки в повному розмірі, визначеному
п. «г» ч.1 ст.121 Земельного кодексу
України, оскільки до прийняття цього
рішення мешканці с. Клугино-Башкирівка
приватизували земельні ділянки у
розмірах за нормами села (0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку), та вийшла за межі
своїх повноважень, змінивши норми
безоплатної передачі земельних
ділянок, встановлені для сіл Земельним
кодексом України. Пояснив, що на даний
час межі території житлового масиву с.
Клугино-Башкирівка не встановлені
відповідно до вимог ст.ст.173, 174 ЗК
України, за формою 6-зем, територія с.
Клугино-Башкирівка обліковується за
межами м. Чугуїв, а тому, при
невизначеності фактичних нових меж
міста Чугуєва, без відповідного їх
правового закріплення Чугуївська
міська рада не мала права відводити та
виділяти будь-які земельні ділянки для
індивідуального будівництва на
спірних землях, право власності яких ще
не визначено, у зв'язку з чим спірні
рішення відповідача від 26.02.2010 року №
3405-V та № 3406-V підлягають скасуванню як
такі, що прийняті відповідачем з
перевищенням своїх повноважень. Також,
вважають незаконним рішення
Чугуївської міської ради № 3115-V від
25.12.2009 року про затвердження матеріалів
вибору земельної ділянки та надання
ОСОБА_6 дозволу на розробку проекту
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,0711 га, як
таке, що прийняте Чугуївською міською
радою з перевищенням своїх повноважень
(оскільки право розпорядження цими
землями належить, на думку позивачів,
Чугуївській районній державній
адміністрації), та з порушенням прав
позивачів по справі, яких без
будь-якого повідомлення позбавили
права користування частиною земельної
ділянки. Зазначив, що Чугуївською
міською радою не було належним чином
розглянуто звернення позивачів щодо
врегулювання земельного спору, які, у
відповідності до вимог ЗК України,
розглядаються на сесіях рад чи
засіданнях їх виконавчих органів з
викликом сторін. Вказує, що ОСОБА_6 не
було належним чином погоджено межі
земельної ділянки з позивачами як
суміжними землекористувачами (акт
погодження меж земельної ділянки
замість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підписано
ОСОБА_11, із зазначеними в акті межами
позивачі не згодні), а Чугуївською
міською радою не було взято до уваги
при розгляді питання щодо передачі
ОСОБА_6 у власність спірної земельної
ділянки. Враховуючи вищевикладене,
вважає спірні рішення Чугуївської
міської ради № 3115-V від 25.12.2009 року, №
3405-V та № 3406-V від 26.02.2010 року такими, що
підлягають скасуванню.

Представник відповідача Чугуївської
міської ради (далі по тексту -
відповідач) в надісланих до суду
письмових запереченнях просив суд
апеляційної інстанції апеляційні
скарги залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду першої
інстанції - без змін. Зазначив, що
апелянтами не враховано, що 321 кв.м.
спірної земельної ділянки позивачам
була надана лише у тимчасове
користування, є надлишком та підлягали
поверненню (вилученню). Твердження
апелянтів про те, що останні з часу
виділення їм земельної ділянки (з 1956
року) по теперішній час користувалися
земельною ділянкою площею 1900 кв.м., є
підтвердженням факту самозахвату
земельної ділянки, і не можуть
слугувати підставою для законного
користування нею. Пояснив, що зміни до
рішення Чугуївської міської ради № 499-V
від 26.02.2007 року, якими було встановлено
норму безоплатної передачі земельних
ділянок на території м. Чугуєва, та,
відповідно, с. Клугино-Башкирівка на
рівні 0,10 га, було внесено рішенням №
3886-V від 02.07.2010 року у зв'язку із
прийняттям відповідних змін до
Земельного кодексу України, а тому
рішення Чугуївської міської ради від
26.02.2010 року № 3405-V, яким ОСОБА_5 було
надано дозвіл на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання Державного акту на право
власності на земельну ділянку для
ведення садівництва площею 0,0521 га, та №
3406-V про надання відповідного дозволу
на земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель площею 0,1 га, є законними.
Твердження апелянтів про те, що з ними
не погоджувались межі земельної
ділянки в ході процедури надання
земельної ділянки ОСОБА_6 рішенням №
3115-V від 25.12.2009 року, є необґрунтованими,
оскільки не підкріплені жодними
фактичними обставинами. Апелянтами не
доведено того, що розмір їх земельної
ділянки зменшився за рахунок надання
земельної ділянки ОСОБА_6 Враховуючи
викладене, вважає оскаржувані
позивачами рішення Чугуївської
міської ради законними та такими, що
скасуванню не підлягають.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2012 року
по справі № 2036/2а-2213/11 апеляційні скарги
ОСОБА_5, ОСОБА_4 задоволено частково.

Постанову Чугуївського міського суду
Харківської області від 15.12.2011р. по
справі № 2036/2а-2213/11 скасовано.

Прийнято нову постанову.

В частині позовних вимог щодо
зобов'язання ОСОБА_6 повернути 0,07 га
земельної ділянки розташованої в м.
Чугуєві, АДРЕСА_1 та знести паркан -
провадження у справі закрито.

Позовні вимоги щодо скасування рішення
№ 3405-V Чугуївської міської ради LXXVII
сесії V скликання від 26.02.2010 року про
надання дозволу ОСОБА_5 на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо складання Державного акту на
право власності на земельну ділянку
для ведення садівництва в м. Чугуєві,
АДРЕСА_1 орієнтованою площею 0,0521 га;
скасування рішення № 3406- V Чугуївської
міської ради LXXVII сесії V скликання від
26.02.2010 року про надання дозволу ОСОБА_5
та ОСОБА_4 на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання Державного акту на право
власності на земельну ділянку для
ведення садівництва в м. Чугуєві,
АДРЕСА_1 площею 0,1 га; скасування
рішення № 3115- V Чугуївської міської
ради від 25.12.2009 року "Про затвердження
матеріалів вибору земельної ділянки та
надання ОСОБА_6 дозволу на розробку
проекту відведення земельної ділянки
по АДРЕСА_1" - залишено без розгляду.

В задоволенні позову щодо зобов'язання
Чугуївської міської ради на наступній
сесії прийняти рішення про передачу
ОСОБА_5, ОСОБА_4 у спільну сумісну
власність земельну площею 0,19 га -
відмовлено.

Позивачами було подано касаційні
скарги на зазначену постанову суду
апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 08.07.2014 року касаційні скарги ОСОБА_5
та ОСОБА_4 задоволено частково.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 квітня
2012 року в частині залишених без
розгляду вимог про скасування рішень
Чугуївської міської ради Харківської
області від 26 лютого 2010 року № 3405-V та №
3406-V, а також від 15 грудня 2009 року № 3115-V
скасовано, а справу в цій частині вимог
направлено до апеляційного суду на
новий розгляд.

В решті - рішення апеляційного суду
залишено без змін.

У даній ухвалі судом касаційної
інстанції вказано на те, що позивачі,
звернувшись з цим позовом 02 лютого 2010
року, не пропустили строку звернення до
суду в частині вимог про оскарження
рішень Чугуївської міської ради від 26
лютого 2010 року. Крім того, як
встановлено апеляційним судом, про
існування рішення Ради від 15 грудня 2009
року позивачі також дізнались у лютому
2010 року, а це означає, що висновок
апеляційного суду про залишення таких
вимог без розгляду є помилковим.

Частиною 5 ст. 227 КАС України
передбачено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов'язковими
для суду першої чи апеляційної
інстанції при розгляді справи.

Отже, в даному апеляційному
провадженні справа розглядається з
урахуванням наведених висновків суду
касаційної інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2014 року
по справі № 2036/2а-2213/11 до участі у справі
в якості третьої особи без самостійних
позовних вимог на предмет спору
залучено ОСОБА_6.

Представник другого позивача в
судовому засіданні вимоги апеляційної
скарги підтримав з підстав, викладених
в останній, просив суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Чугуївського міського суду
Харківської області від 15.12.2011 року по
справі № 2-а-2213/11, ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник відповідача Чугуївської
міської ради в надісланих до суду
письмових запереченнях та у судовому
засіданні просив суд апеляційної
інстанції апеляційні скарги залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін. Вказує, що позивачами не надано
доказів звернення до Чугуївської
міської ради із заявами про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою на земельну ділянку площею
1900 кв.м. та доказів відмови відповідача
у наданні такого дозволу. Натомість,
позивачам в лютому 2010 року Чугуївською
міською радою було надано дозволи на
розробку проектів землеустрою щодо
складання державних актів на право
власності на земельні ділянки саме тих
розмірів, які було зазначено в їх
заявах, 0,1 га для обслуговування
житлового будинку та 0,0521 га для ведення
садівництва в межах норм надання
ділянок у власність, встановлених ст.121
ЗК України. З посиланням на норми
ст.ст.12, 38, 117, п.12 розділу ХХ «Перехідні
положення» ЗК України, ст.ст140, 143
Конституції України, ст.327 Цивільного
кодексу України, наполягає на тому, що
спірні рішення прийняті відповідачем в
межах наданих законом повноважень, та
не вбачає підстав для їх скасування.

Третя особа - ОСОБА_6 в надісланих до
суду письмових запереченнях та його
представник в судовому засіданні
просили суд апеляційної інстанції
відмовити позивачам в задоволенні
апеляційних скарг, постанову
Чугуївського міського суду
Харківської області від 15.12.2011р. по
справі № 2036/2а-2213/11 в частині вимог про
скасування рішень Чугуївської міської
ради Харківської області від 26.02.2010 р. №
3405-V та № 3406-V, а також від 15.12.2009 р. № 3115-V,
залишити без змін.

Вказуює на те, що згідно з рішенням
виконавчого комітету Чугуївської
міської ради від 18.10.1956 р. № 1/142 та
договором дарування від 04.07.1994 року
площа земельної ділянки, на якій
знаходиться належний позивачам
будинок по АДРЕСА_1 у м. Чугуєві с.
Клугино-Башкирівка, складає 1200 кв.м., а
не 1900, як зазначають позивачі. Будь-яких
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку площею 1900 кв.м.
позивачами не надано. Натомість,
позивачі користувались крім своєї
земельної ділянки, ще й частиною
суміжної земельної ділянки, яка була
вільною і ніколи їм не надавалась, що у
розумінні ст.1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» є самовільним
зайняттям земельної ділянки. Крім того,
позивачами не доведено того, що вони
звертались до Чугуївської міської ради
з приводу надання їм земельної ділянки
площею саме 1900 кв.м., і їм було
відмовлено. Натомість, позивачам було
надано дозволи на розробку технічної
документації саме в тих розмірах і за
цільовим призначенням (площею 0,1 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку та 0,0521 га для ведення
садівництва), які вони просили надати
їм у власність. Вважає хибним
твердження позивачів про відсутність у
Чугуївської міської ради повноважень
на прийняття рішень про надання
дозволу на розробку технічної
документації щодо земельних ділянок,
розташованих у с. Клугино-Башкирівка,
оскільки відповідно до Класифікатору
об'єктів
адміністративно-територіального
устрою України с. Клугино-Башкирівка
підпорядковане Чугуївській міській
раді, крім того, саме до останньої
відповідачі звернулись із заявами про
надання дозволів на розробку проектів
землеустрою та до неї пред'являлись
вимоги про зобов'язання прийняти
рішення про передачу позивачам
земельної ділянки площею 0,19 га.
Стверджує, що відповідачем не було
порушено прав та інтересів позивачів,
оскільки спірна земельна ділянка у
встановленому порядку позивачам не
виділялась, право користування спірною
земельною ділянкою оформлено не було.
Враховуючи викладене, вважає
оскаржувані позивачами рішення
Чугуївської міської ради законними,
обґрунтованими та не вбачає підстав
для їх скасування.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника другого позивача,
представників відповідача та третьої
особи, перевіривши в межах апеляційних
скарг рішення суду першої інстанції,
доводи апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційні
скарги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 рішенням № 1/142 то комітету
Чугуївської міської ради депутатів
трудящих від 18.10.1956 року було виділено
для будівництва житлового будинку
земельну ділянку площею 1521 по АДРЕСА_1 в
с. Клугино-Башкирівка м. Чугуєва
Харківської області, з яких 1200 кв.м.
підлягає реєстрації, а 321 кв.м. -
залишено в тимчасове користування, що
підтверджується витягом № 67 відділу
виконавчого комітету Чугуївської
міської ради від року (т.1, а.с.28).

Однак, з того часу ОСОБА_4 та його сім'я
користуються 1900 кв.м земельної ділянки.

На вищезазначений земельній ділянці
ОСОБА_4 побудував будинок та отримав
09.12.1968 року у Чугуївському
міськкомгоспі свідоцтво про право
власності на цей будинок (т.1, а.с.14).

14.05.1988 року у зв'язку з перебудовою
житлового будинку на підставі акту про
закінчення будівельних робіт,
затвердженого 19.04.1988 року виконавчим
комітетом Чугуївської міської ради,
вищезазначене свідоцтво про право на
житловий будинок 14.05.1988 року було
замінено новим.

04.07.1990 року ОСОБА_4 подарував 11/20 частин
житлового будинку АДРЕСА_1 м. Чугуєва
Харківської області сину ОСОБА_5, з
дозволу Чугуївської міської ради вони
здійснювали будівництво та перебудову
ряду господарських будівель (т.1, а.с.13,
15).

У висновку ТБ «Чугуївський районний
архітектури» 19.10.1995 року про технічну
можливість такого будівництва, розмір
земельної ділянки, що належить ОСОБА_4,
ОСОБА_5, вказано як 1521 кв.м.

У вересні 2009 року ОСОБА_6 звернувся із
заявою до Чугуївської міської ради із
заявою про надання йому земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування будинку та
господарських будівель в м. Чугуєві (із
заявою про вибір місця розташування
земельної ділянки), що знаходиться за
адресою: Харківська область, м.Чугуїв,
АДРЕСА_1 орієнтованою площею 0.1 га (т.2,
а.с.24).

Відділом Держкомзему у м.Чугуєві йому
було повідомлено, що вищевказана
ділянка вільна, та відноситься до
земель запасу. Також ОСОБА_6 було надане
викопіювання з чергового кадастрового
плану з нанесенням цієї ділянки, після
чого Чугуївська міська рада надіслала
заяву ОСОБА_6 про вибір місця
розташування земельної ділянки з
доданими до неї матеріалами на розгляд
територіальних органів виконавчої
влади з питань земельних ресурсів,
органів містобудування і архітектури
та охорони культурної спадщини,
природохоронних і
санітарно-епідеміоголгічних органів.

За результатами перевірки зазначені
органи надали позитивні висновки про
можливість відведення земельної
ділянки для цілей, зазначених у заяві
(т.2, а.с.28-32).

На підставі цього, LXXІІІ сесією V
скликання Чугуївської міської ради
рішенням № 3115-V від 25.12.2009 року були
затверджені матеріали вибору
земельної ділянки та надано ОСОБА_6
дозвіл на розробку проекту відведення
земельної ділянки орієнтовною площею
0,1 га для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель в АДРЕСА_1 за рахунок земель
запасу житлової та громадської
забудови Чугуївської міської ради, які
не надані у власність або користування
(т.1, а.с.61).

Також, матеріалами справи
підтверджено, що 02.02.2010 року ОСОБА_4
подано до Чугуївської міської ради
заяву про передачу у власність
земельної ділянки для обслуговування
індивідуального житлового будівництва
площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1

02.02.2010 року ОСОБА_5 подано до
Чугуївської міської ради заяву про
передачу у власність земельної ділянки
для обслуговування індивідуального
житлового будівництва площею 0,1 га та
для ведення садівництва площею 0,0521 га
за АДРЕСА_1

Чугуївською міською радою 26.02.2010 року
було прийнято рішення № 3405-V «Про
надання ОСОБА_5 дозволу на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо складання Державного акту на
право власності на земельну ділянку
для ведення садівництва в м. Чугуєві,
АДРЕСА_1», яким надано зазначений
дозвіл щодо земельної ділянки
орієнтовною площею 0,0521 га, та № 3406-V
«Про надання ОСОБА_5, ОСОБА_4 дозволу на
розробку технічної документації із
землеустрою щодо складання Державного
акту на право спільної сумісної
власності на земельну ділянку для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель в м. Чугуєві,
АДРЕСА_1», якою надано позивачам дозвіл
щодо земельної ділянки площею 0,1 га (т.1,
а.с.20-21).

Не погодившись з рішенням відповідача
№ 3115-V від 25.12.2009 року про затвердження
матеріалів вибору земельної ділянки та
надання ОСОБА_6 дозволу на розробку
проекту відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,1 га, а також з
розмірами земельних ділянок, дозвіл на
розроблення технічної документації
щодо яких було надано рішеннями
Чугуївської міської ради від 26.02.2010
року № 3405-V та № 3406-V, позивачі
звернулись до суду з даним позовом щодо
скасування даних рішень.

Відмовляючи у задоволенні цієї частини
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 78 Земельного
кодексу України право власності на
землю - це право володіти,
користуватися і розпоряджатися
земельними ділянками. Право власності
на землю набувається та реалізується
на підставі Конституції України, цього
Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них.

Пунктом "б" статті 12 Земельного кодексу
України (в редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
віднесено передачу земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу
України сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до ст. 33 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
сільські селищні, міські ради наділені
повноваженнями у сфері регулювання
земельних відносин та охорони
навколишнього природного середовища.

Положеннями пункту 34 частини 1 статті 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" встановлено,
що питання регулювання земельних
відносин вирішуються виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської рад.

Статтею 144 Конституції України
передбачено, що органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими для виконання на
відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування» рада в
межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Як встановлено частиною 1 статті 116 ЗК
України, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування (ч.2 ст.116 ЗК України).

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі: а) приватизації земельних
ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; б) одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом (ч.3 ст.116 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст. 118 ЗК України,
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки (ч.2 ст.118 ЗК України).

Відповідний орган місцевого
самоврядування або орган виконавчої
влади в місячний термін розглядає
клопотання і надає дозвіл
підприємствам, установам та
організаціям на розробку проекту
приватизації земель (ч.4 ст.118 ЗК
України).

У відповідності до ч.6 ст.118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та висновки
конкурсної комісії (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Згідно з п.п. «в», «г» ч.1 ст.121 ЗК України
громадяни України мають право на
безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності в таких
розмірах: для ведення садівництва - не
більше 0,12 гектара; для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не більше
0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15
гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Статтею 125 Земельного кодексу України
передбачено, що право власності на
земельну ділянку а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що рішенням Виконавчого
комітету Чугуївської міської ради
депутатів трудящих №1/142 від 18.10.1956р.
ОСОБА_4 була виділена земельна ділянка
площею 1200кв.м., яка підлягає реєстрації.

З договору дарування від 04.07.1994р.
вбачається, що будинок, який є
предметом договору, знаходиться на
земельній ділянці держфонду розміром
1200 кв.м.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивачі звернулись до Чугуївської
міської ради саме з вимогою надати їм
земельні ділянки площею 0,1 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, та 0,0521 га для
ведення садівництва, що
підтверджується їх заявами (т.1, а.с.27,
т.2, а.с.33, 36).

У відповідності до заяв позивачів
Чугуївська міська рада надала своїми
рішеннями дозвіл на розробку
документації позивачам саме в тих
розмірах, які вони зазначали в своїх
заявах, про що свідчать наявні в
матеріалах справи копії рішень
Чугуївської міської ради № 3405-V та 3406-V
від 26.02.2010р. (т.1, а.с.25, 26).

Колегія суддів зауважує, що будь-яких
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку площею 1900 кв.м. (рішень
органів державної влади та місцевого
самоврядування, державних актів чи
договорів оренди) позивачами до
матеріалів справи не надано, отже,
земельна ділянка розміром 1900 кв.м.
позивачам ніколи в користування чи у
власність не надавалась.

Фактично позивачі користувалися окрім
своєї частини ділянки ще і частиною
суміжної ділянки, яка була вільною і не
була надана їм у встановленому законом
порядку, однак, скористались правом
отримання цієї земельної ділянки
безоплатно у власність лише 02.02.2010
року.

При цьому, жодних доказів того, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звертались до
Чугуївської міської ради з метою
отримати дозвіл на розробку технічної
документації на ділянку площею 0,19 га.
та отримали відмову, до матеріалів
справи не надано.

Беручи до уваги вищевикладене та
враховуючи, що відповідачем було
повністю задоволено заяви позивачів
про надання дозволу на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо складання державного акту на
право власності на земельні ділянки
саме в тих розмірах, які було зазначено
позивачами у заявах викладене, колегія
суддів не вбачає порушення Чугуївською
міською радою прав позивачів при
прийнятті рішень від 26.02.2010 року № 3405-V
та 3406-V.

З приводу доводів позивачів про
відсутність у Чугуївської міської ради
повноважень на надання дозволу на
розробку технічної документації на
спірні земельні ділянки, оскільки ці
землі знаходяться у віданні
Чугуївської районної державної
адміністрації, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.80 ЗК України
суб'єктом права власності на землі
комунальної власності є територіальні
громади, які реалізують це право
безпосередньо або через органи
місцевого самоврядування, яким в
даному випадку є відповідач по справі.

Колегія суддів зазначає, що
повноваження Чугуївської міської ради
на надання дозволу на розробку
технічної документації на спірні
земельні ділянки належним чином
закріплені у ст.12, ч.1 ст.116, ст.118 ЗК
України та ст.ст.26, 34 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні».

Слід вказати, що відповідно до
Класифікатору об'єктів
адміністративно-територіального
України, що розроблений відповідно до
постанови Кабінету Міністрів від 04
травня 1993 року №326 "Про концепцію
побудови національної статистики
України та Державну програму переходу
на міжнародну систему обліку і
статистики", м. Чугуїв має код ,
населеними пунктами, підпорядкованими
Чугуївській міській раді (код ), є
Клугино-Башкирівка,
Соцзмагання.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції з пояснень представника
відповідача та не спростовано
позивачем по справі, с.
Клугино-Башкирівка не має свого
місцевого самоврядування; жителі сіл
Соцзмагання та Клугино-Башкирівка
утворили єдину територіальну громаду,
обираючи своїх представників до
Чугуївської міської ради, жителі с.
Клугино-Башкирівка делегували їм свої
повноваження щодо розпорядження
земельними ділянками свого населеного
пункту.

При цьому, слід відмітити, що позивачі
зверталися із заявами про виділення їм
земельних ділянок саме до Чугуївської
міської ради, а не до Чугуївської
районної державної адміністрації, та у
позовних вимогах просили суд
зобов'язати саме Чугуївську міську
раду на наступній сесії прийняти
рішення про передачу їм земельної
ділянки в розмірі 0,19га.

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає, що розпорядження земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 с.
Клугино-Башкирівка м. Чугуєва належить
до компетенції Чугуївської міської
ради, а тому доводи позивачів про
перевищення відповідачем своїх
повноважень при прийнятті
оскаржуваних рішень є хибними.

Щодо тверджень позивачів про порушення
їх прав рішенням Чугуївської міської
ради № 499-V від 26.02.2007 року «Про заходи по
підвищенню ефективності використання
земельних ресурсів міста», яким було
встановлено норми безоплатної
передачі громадянам України земельних
ділянок із земель комунальної
власності для будівництва і
обслуговування житлового будинку
(присадибна ділянка) не більше 0,1 га, для
ведення садівництва - не більше 0,12 га,
колегія суддів зазначає, що вказані
норми узгоджувались з приписами ч.1
ст.121 ЗК України, а зазначене рішення №
499-V від 26.02.2007 року було чинним у
відповідній редакції і не зазнало змін
на час прийняття відповідачем рішень №
3115-V від 25.12.2009 року, № 3405-V та № 3406-V від
26.02.2010 року.

Так, рішення № 3886-V від 02.07.2010 року, на
яке посилаються позивачі та яким
виключено с. Клугино-Башкирівка зі
складу територій м. Чугуєва, на які
поширюється норма безоплатної
приватизації 0,10 га - для обслуговування
житлового будинку і 0,12 га для ведення
садівництва, було прийнято Чугуївською
міською радою 02.07.2010 року, тобто, після
прийняття відповідачем спірних рішень
про надання ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
дозволу на розробку проектів
землеустрою щодо земельних ділянок у
відповідних розмірах (т.1, а.с.24).

Також, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено в суді
апеляційної інстанції, що у вересні
2009р. ОСОБА_6 звернувся із заявою до
Чугуївської міської ради з проханням
надати йому земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель в АДРЕСА_1 орієнтовною площею
0,1 га.

Відділом Держкомзему у м. Чугуєві було
повідомлено, що вищевказана земельна
ділянка є вільною та відноситься до
земель запасу. Також було надане
викопіювання з чергового кадастрового
плану з цієї ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_6 було отримано висновки Відділу
Держкомзему у м. Чугуїв № 127 від 19.10.2009
року, Відділу містобудування та
архітектури Чугуївської міської ради
№ 173/10-09 від 16.10.2009 року, Чугуївської
районної санепідемстанції № 278 від
26.10.2009 р., Управління культури і туризму
Харківської обласної державної
адміністрації № 05-03/5458 від 06.11.2009 року,
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Харківській області, № 05-48-6448 від 05.11.2009
року про погодження матеріалів вибору
(відведення) земельної ділянки під
забудову (т.2, а.с.27-32).

Рішенням LXXІІІ сесії V скликання
Чугуївської міської ради № 3115-V від
25.12.2009 року були затверджені матеріали
вибору земельної ділянки та надано
ОСОБА_6 дозвіл на розробку проекту
відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,1 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель в АДРЕСА_1 за рахунок земель
запасу житлової та громадської
забудови Чугуївської міської ради, які
не надані у власність або користування
(т.1, а.с.61).

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в суді апеляційної
інстанції, 06.01.2010 року у відділі
Держкомзему в м. Чугуєві ОСОБА_6 було
одержано завдання № 02 на виконання
робіт по розробці проекту по
відведенню земельної ділянки (т.1,
а.с.62-63).

Як свідчать матеріали справи, проект
землеустрою ОСОБА_6 був погоджений з
територіальними органами виконавчої
влади з питань земельних ресурсів,
органами містобудування і архітектури
та охорони культурної спадщини,
природоохоронними і
санітарно-епідеміологічними органами
(т.1, а.с.66-71), та затверджений 30.07.2010 року
відповідним рішенням Чугуївської
міської ради (т.1, а.с.72).

Після перевірки Харківською Філією ДП
«Центр Державного земельного кадастру
при державному комітеті України по
земельних ресурсах» обмінного файлу та
проекту землеустрою ОСОБА_6 був 07
вересня 2010р. був виданий державний акт
про право власності на земельну
ділянку площею 0,0711 га в с.
Клугино-Башкирівка, АДРЕСА_1 (т.1, а.с.73).

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення №
3115-V від 25.12.2009 року прийнято
Чугуївською міською радою на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Земельним кодексом
України, Законом України «Про місцеве
самоврядування».

Щодо тверджень позивачів про порушення
їх прав вищевказаним рішенням, колегія
суддів зазначає, що звернення
позивачів з метою отримання у
встановленому Земельним кодексом
порядку земельної ділянки по АДРЕСА_1 у
с. Клугина-Башкирівка м. Чугуєва шляхом
подання заяв про надання дозволу на
розробку проектів землеустрою щодо
земельної ділянки по АДРЕСА_1 у с.
Клугино-Башкирівка м. Чугуєва, яка
межує із земельною ділянкою, на
розробку землеустрою якої отримав
дозвіл ОСОБА_6, відбулося значно
пізніше прийняття спірного рішення -
02.02.2010 року, що підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
заяв позивачів (т.2, а.с.33, 36).

Отже, оскільки земельна ділянка ОСОБА_4
та ОСОБА_5 на час прийняття рішення №
3115-V від 25.12.2009 року у встановленому
порядку виділена не була, та право
користування спірною земельною
ділянкою належним чином оформлене не
було, твердження позивачів про
порушення їх прав шляхом прийняття
вказаного рішення є необґрунтованими
та такими, що не є підставою для
скасування останнього.

Посилання позивачів на те, що вони не
підписували акт встановлення та
погодження меж земельної ділянки, як на
підставу для скасування рішення
відповідача № 3115-V Чугуївської міської
ради від 25.12.2009 року «Про затвердження
матеріалів вибору земельної ділянки
надання ОСОБА_6 дозволу на розробку
проекту відведення земельної по
АДРЕСА_1», спростовуються наявною в
матеріалах справи копією акту
встановлення та погодження меж
земельної ділянки від 11.01.2010 року,
підписаного в тому числі
представниками Виконавчого комітету
Чугуївської міської ради (т.1, а.с.64).

Та обставина, що замість ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 зазначений акт підписала
ОСОБА_11, не спростовує факту складення
цього акту. Крім того, позивачами не
надано жодних доказів відсутності у
ОСОБА_11 - дружини ОСОБА_4 повноважень на
підписання цього акту, враховуючи, що
остання проживає у будинку,
розташованому на спірній земельній
ділянці.

Також, слід вказати, що оскільки у
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні
правовстановлюючі документи, що
підтверджують право власності чи право
користування земельною ділянкою, вони
не можуть вважатися суміжними
землевласниками чи землекористувачами
у розумінні Земельного кодексу
України, а тому не набули права
вимагати погодження меж земельної
ділянки.

З приводу посилань апелянтів на ст.56
Закону України «Про землеустрій», ст.198
ЗК України щодо обов'язковості
погодження меж земельної ділянки із
суміжними землевласниками та
землекористувачами колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про
землеустрій» технічна документація із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку, крім поділу та об'єднання
земельних ділянок, включає: а)
пояснювальну записку; б) технічне
завдання на складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку;
в) копії заяв фізичних або клопотання
юридичних осіб; г) матеріали польових
геодезичних робіт і план земельної
ділянки, складений за результатами
кадастрової зйомки; ґ) рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про надання або
передачу земельної ділянки у власність
або надання в користування, у тому
числі на умовах оренди; д) акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання; е) акт перенесення в натуру
(на місцевість) меж охоронних зон, зон
санітарної охорони, санітарно-захисних
зон і зон особливого режиму
використання земель за їх наявності; є)
кадастровий план земельної ділянки; ж)
перелік обмежень прав на земельну
ділянку і наявні земельні сервітути.

У відповідності до ч.1 ст.198 ЗК України
кадастрові зйомки - це комплекс робіт,
виконуваних для визначення та
відновлення меж земельних ділянок.

Кадастрова зйомка включає: а)
геодезичне встановлення меж земельної
ділянки; б) погодження меж земельної
ділянки з суміжними власниками та
землекористувачами; в) відновлення меж
земельної ділянки на місцевості; г)
встановлення меж частин земельної
ділянки, які містять обтяження та
обмеження щодо використання землі; ґ)
виготовлення кадастрового плану.

Разом з тим, колегія суддів вказує, що
позивачами оскаржується рішення
Чугуївської міської ради не про
затвердження технічної документації
із землеустрою, а рішення про надання
дозволу на розробку такої
документації, а тому наявність у ОСОБА_6
на час прийняття такого рішення акту
погодження меж земельної ділянки не є
обов'язковою.

Згідно із частиною другою статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
відповідач при прийнятті рішень від
26.02.2010 року № 3405-V про надання дозволу
ОСОБА_5 на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання Державного акту на право
власності на земельну ділянку для
ведення садівництва в м. Чугуєві,
АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,0521 га, №
3406-V Чугуївської міської ради LXXVII сесії
V скликання від 26.02.2010 року про надання
дозволу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо складання Державного акту на
право спільної сумісної власності на
земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель в м. Чугуєві, АДРЕСА_1 площею 0,1
га та № 3115-V Чугуївської міської ради
від 25.12.2009 року «Про затвердження
матеріалів вибору земельної ділянки та
надання ОСОБА_6 дозволу на розробку
проекту відведення земельної ділянки
по АДРЕСА_1», діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені Земельним кодексом
України, Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», з
дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а
відтак, підстави для скасування цих
рішень відсутні.

Отже, колегія суддів підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі в частині відмови в задоволенні
позовних вимог про скасування
вищевказаних рішень суд першої
інстанції дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Разом з тим, колегією суддів
встановлено, що позивач ОСОБА_4 помер,
що підтверджується наявними в
матеріалах справи конвертами,
надісланими судом на адресу ОСОБА_4, які
повернулись без вручення адресату з
поміткою пошти «Адресат помер» (т.2,
а.с.8, 9), та не заперечується другим
позивачем по справі ОСОБА_5

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст.157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі у
разі смерті або оголошення в
установленому законом порядку
померлою особи, яка була стороною у
справі, якщо спірні правовідносини не
допускають правонаступництва, або
ліквідації підприємства, установи,
організації, які були стороною у
справі.

Частиною 1 статті 203 КАС України
встановлено, що постанова або ухвала
суду першої інстанції скасовується в
апеляційному порядку і позовна заява
залишається без розгляду або
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 203 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судом першої інстанції ухвалено
законне та обґрунтоване судове
рішення, а обставини, які стали
підставою для закриття провадження у
справі, виникли після його ухвалення,
суд апеляційної інстанції визнає таке
рішення нечинним і закриває
провадження у справі.

Враховуючи, що судом першої інстанції
прийнято законне та обґрунтоване
рішення в частині відмови в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про
скасування рішень від 26 лютого 2010 року
№ 3405-V та № 3406-V, а також від 15 грудня 2009
року № 3115-V, а обставини, які стали
підставою для закриття провадження у
справі, виникли після його ухвалення,
постанова суду в цій частині повинна
бути визнана нечинним, а провадження у
справі - закрито.

Керуючись п.2 ч.1 ст.157, ст.ст.160. 167, 195, 196,
203. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без
задоволення.

Постанову Чугуївського міського суду
Хакрівської області від 15.12.2011 року по
справі № 2036/2а-2213/11 визнати нечинною в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 про скасування рішень від
26 лютого 2010 року № 3405-V та № 3406-V, а також
від 15 грудня 2009 року № 3115-V та закрити
провадження у справі у цій частині.

В частині відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_5 про скасування
рішень Чугуївської міської ради
Харківської області від 26 лютого 2010
року № 3405-V та № 3406-V, а також від 15
грудня 2009 року № 3115-V постанову
Чугуївського міського суду
Харківської області від 15.12.2011 року по
справі № 2036/2а-2213/11 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Русанова В.Б.

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 30.09.2014 р.