Справа № 522/8839/14-а (2-а/522/648/14)
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2014 м.
Київ К/800/44331/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси на
постанову Приморського районного суду
м.Одеси від 25.06.2014р. та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 25.07.2014р. у справі за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в Приморському районі м. Одеси про
призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси з вимогами
про призначення пенсії.

Постановою Приморського районного
суду м.Одеси від 25.06.2014р., залишеною без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25.07.2014р.,
позов задоволено частково. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України у
Приморському районі м. Одеси
зарахувати позивачу до вислуги років
стаж роботи на прокурорсько-слідчих
посадах в органах прокуратури Одеської
області з 25.05.1994р. по 31.02.2014р. (19 років 10
місяців 4 дні) половину строку навчання
в Одеському національному
університеті ім. Мечнікова
з 01.09.1990р. по 24.05.1994р. включно (1 рік 10
місяців 12 днів) та призначити позивачу
пенсію за вислугою років, починаючи з
дня звернення, тобто з 08.04.2014р. В решті
позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси з
посиланням на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судами, просить судові
рішення скасувати і ухвалити нове про
відмову у задоволенні позову.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 50-1 Закону
України "Про прокуратуру" до вислуги
років, що дає право на пенсію згідно з
цією статтею, зараховується час роботи
на прокурорських посадах, перелічених
у статті 56 цього Закону, в тому числі у
військовій прокуратурі, стажистами в
органах прокуратури, слідчими, суддями,
на посадах начальницького складу
органів внутрішніх справ, офіцерських
посадах Служби безпеки України,
посадах державних службовців, які
займають особи з вищою юридичною
освітою, в науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що позивач
звернувся до відповідача із заявою про
призначення пенсії відповідно до ст. 50-1
Закону України "Про прокуратуру".
Рішенням відповідача відмовлено у
призначенні пенсії з тих мотивів, що у
позивача немає 20-річного спеціального
стажу роботи, оскільки період навчання
на юридичному факультеті Одеського
державного університету ім.
І.І.Мечнікова з 01.09.1990р. по 24.05.1994р. не
може бути врахований до стажу роботи,
оскільки зазначений університет не є
вищим юридичним навчальним закладом.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
неправомірності дій відповідача щодо
незарахування позивачу половини
строку навчання на юридичному
факультеті Одеського державного
університету ім. І.Мечнікова, оскільки
позивач навчався і закінчив юридичний
факультет університету, здобув вищу
юридичну освіту і відповідну
кваліфікацію юриста.

Згідно зі ст.ст. 25, 30 Закону
України "Про вищу освіту" університет -
багатопрофільний вищий навчальний
заклад четвертого рівня акредитації,
який провадить освітню діяльність,
пов'язану із здобуттям певної вищої
освіти та кваліфікації широкого
спектра природничих, гуманітарних,
технічних, економічних та інших
напрямів науки, техніки, культури і
мистецтв, проводить фундаментальні та
прикладні наукові дослідження, є
провідним науково-методичним центром,
має розвинуту інфраструктуру
навчальних, наукових і
науково-виробничих підрозділів,
відповідний рівень кадрового і
матеріально-технічного забезпечення,
сприяє поширенню наукових знань та
здійснює культурно-просвітницьку
діяльність. Можуть створюватися
класичні та профільні (технічні,
технологічні, економічні, педагогічні,
медичні, аграрні, мистецькі,
культурологічні тощо) університети.
Факультет - основний організаційний і
навчально-науковий структурний
підрозділ вищого навчального закладу
третього та четвертого рівнів
акредитації, що об'єднує відповідні
кафедри і лабораторії.

З урахуванням того, що після
закінчення вищого учбового закладу
(стаціонарна форма навчання) і
здобуття вищої юридичної освіти за
спеціальністю «правознавство» позивач
до виходу на пенсію працював у
прокуратурі, правильним є висновок
судів про необхідність зарахування
половини строку навчання до вислуги
років, що дає право позивачу на
призначення пенсії за вислуги років.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси
залишити без задоволення, а постанову
Приморського районного суду м.Одеси
від 25.06.2014р. та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 25.07.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановлених статтями 237-244 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя - доповідач
В.М. Кочан

судді
Винокуров К.С.

Пасічник С.С.