Справа № 804/11897/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 р. Справа № 804/11897/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Кальника В.В.

при секретарі судового засідання
Шкуті А.А.

за участю:

представника позивача
Коваленко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «НИВА ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ»
до Державної податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «НИВА
ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ» звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якому просить:

- визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Красногвардійському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
неприйняття податкової декларації з
ПДВ за травень та червень 2014 року ПП
«НИВА ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ»;

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Красногвардійському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області визнати
податкову декларацію з податку на
додану вартість за травень та червень
2014 року податковою звітністю ПП «НИВА
ДНIПРОПЕТРОВЩИНИ», прийняти її до
обліку та включити декларацію з ПДВ до
бази даних Міністерства доходів і
зборів України;

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Красногвардійському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити
подання засобами електронного зв'язку
в електронній формі податкової
звітності ПП «НИВА ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ».

В обґрунтування позову зазначено, що:

- 04.06.2014 року ПП «НИВА ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ»
було направлено до ДПІ електронний
договір про визнання електронних
документів. У відповідності до
Квитанції №2 «Документ прийнято»,
тобто договір було укладено зі сторони
податкового органу, про що було
відображено у Квитанції №2;

- 20.06.2014 року позивачем було направлено
засобами електронного зв'язку
Декларацію з ПДВ за звітний період
«травень 2014 року». Проте, декларація не
була прийнята відповідачем, що
підтверджується квитанцією №1
електронного відправлення «Документ
не прийнято» та вказано помилку, що
«Можливо, відсутній договір з МДЗУ»;

- у зв'язку з неприйняттям податкової
звітності в електронному вигляді,
позивачем на адресу відповідача 11.07.2014
року було направлено податкову
звітність засобами поштового зв'язку.
Під час відстеження відправлення по
сайту «Укрпошти» позивачу стало
відомо, що вказане відправлення
адресатом не отримано та не повернуто
на адресу відправника.

- з метою підписання електронного
договору ПП «НИВА ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ»
повторно 15.07.2014 року направило засобами
телекомунікацій примірник договору,
який був прийнятий податковим органом,
але відповідь (квитанція №2) про
підписання станом на момент подачі
звітності з ПДВ не надійшла (на 19.07.2014
року).

- на виконання обов'язку платника щодо
подачі звітності з ПДВ, та з метою
уникнення можливості неприйняття
декларації, 19.07.2014 року позивачем було
направлено податкову звітність за
період червень 2014 року засобами
поштового зв'язку;

- контролюючий орган не прийняв
повідомлення про відмову у прийнятті
податкової декларації, та не прийняв
документ засобами електронного зв'язку
з не передбачених законом підстав, що є,
на думку позивача, порушенням вимог
ст.49 ПК України.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив задовольнити позов у повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання не
прибув, до суду надав письмові
заперечення, в яких зазначив, що звіти
підприємства з ПДВ за травень, червень
2014 року подані з порушенням строку,
визначеного ст. 49 ПК України. Також,
згідно наявної інформації у
податковому органі, податкова
звітність до
адміністративно-господарського
відділу від ПП «НИВА ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ»
не надходила, що також підтверджується
службовою запискою начальника
адміністративно-господарського
відділу Лагутенко М.В., в якій
зазначено, що звітність від позивача в
період з 19.07.2014 року до теперішній час
не надходила, а відтак прийняття такої
звітності та подальша її обробка є
неможливою.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши подані документи
і матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наступне.

Судом встановлено, що ПП «НИВА
ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ» ()
перебуває на податковому обліку в
Державній податковій інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області та, зокрема, є платником
податку на додану вартість.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Загальні принципи організації
інформаційного обміну під час подання
платниками податків податкової
звітності до органів державної
податкової служби України в
електронній формі із використанням
електронного цифрового підпису
визначені Інструкцією з підготовки і
подання податкових документів в
електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв'язку,
затвердженою наказом Державної
податкової адміністрації України від
10.04.2008р. №233 та зареєстрованою у
Міністерстві юстиції України 16.04.2008р.
за №320/15011 (далі - Інструкція), дія якої
поширюється на Державну податкову
адміністрацію України та її
територіальні органи, платників
податків, які за власним бажанням
подають податкові документи в
електронному вигляді.

Відповідно до п.2 Інструкції для
подання податкових документів до
органів ДПС в електронному вигляді
платник податків повинен мати:
спеціалізоване програмне забезпечення
для формування податкових документів в
електронному вигляді у затвердженому
форматі (стандарті); доступ до мережі
Інтернет та можливість
відправлення/приймання електронних
повідомлень по електронній пошті;
засіб КЗІ (сумісний за форматами даних
із засобами КЗІ, що використовуються в
органах ДПС); чинні посилені
сертифікати відкритих ключів,
сформованих акредитованим центром
сертифікації ключів для платника
податків та уповноважених посадових
осіб платника податків, підписи яких є
обов'язковими для податкової звітності
у паперовій формі.

Пунктом 7 Інструкції передбачено, що
підставою для прийняття податкового
документа в електронному вигляді є:
його відповідність затвердженому
формату (стандарту); підтвердження ЕЦП
платника податків та його посадових
осіб, підписи яких є обов'язковими для
звітів в паперовій формі за умов
встановлених в статтею 3 Закону України
"Про електронний цифровий підпис";
чинність відповідного посиленого
сертифіката ключа під час накладання
ЕЦП (підтверджується за допомогою
позначки часу, отриманої від
акредитованого центру сертифікації
ключів, або якщо до моменту одержання
електронного документа строк дії
відповідного сертифіката не був
закінчений або відповідний сертифікат
не був скасований/блокований).

Судом встановлено, що 04.06.2014р. між
Приватним підприємством «НИВА
ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ» та ДПІ у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області та Державною податковою
інспекцією в Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області було укладено договір про
визнання електронних документів
№040620141, предметом якого є визнання
податкових документів (податкової
звітності, реєстрів отриманих та
виданих податкових накладних з податку
на додану вартість та інших звітних
податкових документів), поданого
Приватним підприємством «НИВА
ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ» в електронному
вигляді із застосуванням електронного
цифрового підпису до органу ДПС
засобами телекомунікаційного зв'язку
або на електронних носіях, як
оригіналу.

Згідно п.п.3 п.6 цього Договору він діє до
закінчення строку чинності посилених
сертифікатів відкритих ключів. Якщо
платник податків подає до органу ДПС
нові посилені сертифікати ЕЦП, цей
Договір вважається пролонгованим до
закінчення терміну чинності нових
посилених сертифікатів ключів.

Як зазначалося вище, 20.06.2014 року
позивачем на підставі наявності
договору про визнання електронних
документів від 04.06.2014р. №040620141 було
подано до органу ДПС податкову
декларацію з податку на додану
вартість за травень 2014 року засобами
електронного зв'язку в електронній
формі.

Відповідно до квитанції №1 від 20.06.2014р.
означена податкова звітність була
доставлена до контролюючого органу
20.06.2014р. о 14 год. 00 хвил. 11 секунд, однак,
не прийнята через виявлені помилки, а
саме: для платника заборонено прийом
звітності по електронній пошті,
оскільки можливо відсутній договір з
МДЗУ.

З метою підписання електронного
договору ПП «НИВА ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ»
повторно 15.07.2014 року направило засобами
телекомунікацій примірник договору
№150720141, який був доставлений до
Міністерства доходів і зборів України
15.07.2014 року в 17:13:07, документу призначено
реєстраційний номер: , та
рекомендовано через певний час подбати
про прийом квитанції №2 щодо
результатів перевірки та
прийняття/неприйняття документа.

П.7.3, п.7.4 та п.7.5 Інструкції встановлено,
що після одержання від платника
податків податкового документа в
електронному вигляді органи ДПС
проводять його розшифрування,
перевірку ЕЦП, перевірку відповідності
електронного документа затвердженому
формату (стандарту). Перша квитанція є
підтвердженням платнику податків
передачі його податкових документів в
електронному вигляді до органу ДПС
засобами телекомунікаційного зв'язку.
Ця квитанція надсилається органами ДПС
на електронну адресу платника
податків, з якої було надіслано
податкову звітність. Другий примірник
першої квитанції в електронному
вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо
на електронну адресу платника податків
не надійшла перша квитанція, то
податковий документ вважається
неодержаним. Підтвердженням платнику
податків прийняття його податкових
документів до бази даних ДПС є друга
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, в якій
визначаються реквізити прийнятого
податкового документа в електронній
формі, відповідність податкового
документа в електронній формі
затвердженому формату (стандарту)
електронного документа, результати
перевірки ЕЦП, інформація про платника
податків, дата та час приймання,
реєстраційний номер, податковий
період, за який подається податкова
звітність, та дані про відправника
квитанції. На цю квитанцію
накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

Згідно п.7.6 Інструкції якщо надіслані
податкові документи сформовано з
помилкою, то платнику податків
надсилається друга квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття податкових
документів в електронному вигляді із
зазначенням причин. На цю квитанцію
накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

Як було з'ясовано під час розгляду
справи, відповідь (квитанція №2) про
підписання Договору №150720141 від 15.07.2014
року про визнання електронних
документів станом на момент подачі
звітності з ПДВ до позивача не
надходила.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
квитанції про неприйняття документу
вказують на можливу відсутність, не
укладення, а не розірвання договору про
визнання електронних документів, а
тому податковий орган в квитанціях
рекомендував звернутися до ДПІ за
місцем реєстрації для з'ясування
наявності договору з МДЗУ.

Під час судового розгляду з'ясовано, що
позивач не звертався до ДПІ, заходів
щодо встановлення факту існування
договірних відносин між податковим
органом та Приватним підприємством
«НИВА ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ» не вживав, та
декларації як за травень так і за
червень місяць направив аналогічним
способом.

У зв'язку з неприйняттям податкової
звітності за травень 2014 року в
електронному вигляді, позивачем на
адресу відповідача 11.07.2014 року було
направлено податкову звітність
засобами поштового зв'язку, однак, з
матеріалів справи вбачається, що
вказане відправлення адресатом не
отримано та не повернуто на адресу
відправника.

Також, позивачем 19.07.2014 року засобами
поштового зв'язку було направлено
податкову звітність за період червень
2014 року.

На підтвердження направлення
податкової звітності за травень,
червень 2014 року до суду було надано
поштові чеки та описи поштових
відправлень.

Однак, доказів отримання поштою
зазначених податкових звітностей
представником позивача до суду не
надано. Про не доставку податкової
звітності за період червень, травень 2014
року свідчить і роздруківка з сайту
пошти, яка долучена до матеріалів
справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
щодо визнання протиправними дій
Державної податкової інспекції у
Красногвардійському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
неприйняття податкової декларації з
ПДВ за травень та червень 2014 року ПП
«НИВА ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ» та
зобов'язання Державної податкової
інспекції у Красногвардійському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області визнати
податкову декларацію з податку на
додану вартість за травень та червень
2014 року податковою звітністю ПП «НИВА
ДНIПРОПЕТРОВЩИНИ», прийняти її до
обліку та включити декларацію з ПДВ до
бази даних Міністерства доходів і
зборів України, не підлягають
задоволенню, оскільки, як було
встановлено та знайшло своє
підтвердження матеріалами справи,
податкова звітність від ПП «НИВА
ДНIПРОПЕТРОВЩИНИ» в період з 19.07.2014 року
по теперішній час до адміністративно -
господарського відділу податкового
органу не надходила.

Також, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог в частині
щодо зобов'язання відповідача
відновити подання засобами
електронного зв'язку в електронній
формі податкової звітності позивача,
оскільки подання звітності у такий
спосіб, відповідно до розділу ІІІ
Інструкції з підготовки і подання
податкових документів в електронному
вигляді засобами телекомунікаційного
зв'язку, безпосередньо передбачає
наявність договору про визнання
електронних документів, що укладається
між контролюючим органом та платником
податків, а як зазначалося вище,
позивачем заходів щодо встановлення
факту існування договірних відносин
між податковим органом та Приватним
підприємством «НИВА ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ»
не вживалось. Крім того, податкова
звітність за договором від 04.06.2014р.
№040620141 в електроном вигляді податковим
органом не приймалась жодного разу.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Згідно частини 2
цієї статті, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про не
обґрунтованість позовних вимог та
відсутність підстав для задоволення
позову.

Керуючись статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства «НИВА
ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ» до Державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити повністю.

Постанова суду набирає
законної сили відповідно до статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена в
порядку та у строки, встановлені
статтею 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови
складений 15 вересня 2014 року.

Суддя В.В. Кальник