Справа № 802/3519/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/66654/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

.головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2013 року у справі за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області про скасування
постанови,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернувся з позовом до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області про
скасування постанови від 25
квітня 2013 року № 23 про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просив їх скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
обговоривши доводи касаційних скарг,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Судами встановлено, що 15 серпня 2012 року
між позивачем та Калинівським районним
будинком культури укладено договір № 1,
відповідно до якого позивач
зобов'язаний здійснити капітальний
ремонт покрівлі.

17 липня 2013 року відповідачем проведено
позапланову перевірку дотримання
позивачем вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час капітального ремонту покрівлі
Калинівського районного будинку
культури.

Перевіркою встановлено, що в порушення
вимог п. 10.11 ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські
будинки і споруди. Основні положення»
при проведенні капітального ремонту
покрівлі не встановлено
снігозатримувачі. Також дерев'яні
конструкції не пройшли протигрибковий
захист, не проведено радіаційний
контроль, чим порушено вимоги
проектного рішення (том 2 лист 1
«Конструктивні рішення» Робочого
проекту).

За результатами перевірки складено акт
№ 619-ПП від 17 липня 2013 року та протокол
від 17 липня 2013 року про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

25 квітня 2013 року відповідачем прийнято
постанову № 23 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності в сумі 51 615 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з цією постановою,
позивач звернувся до
адміністративного суду.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, зазначив, що підстави для
задоволення позову відсутні, оскільки,
приймаючи спірні акти, відповідач діяв
у відповідності до повноважень,
наданих йому законодавством, та в
рамках закону прийняв акти
індивідуальної дії.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками судів.

Відповідно до статті 41 Закону «Про
регулювання містобудівної діяльності»
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядають відповідно до закону
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Посадові особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право: 1)
безперешкодного доступу до місць
будівництва об'єктів; 2) складати
протоколи про вчинення правопорушень,
акти перевірок та накладати штрафи
відповідно до закону;
3) видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо: а) усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил;
б) зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
реєстрації декларації про початок їх
виконання або дозволу на виконання
будівельних робіт; 4) проводити
перевірку відповідності виконання
підготовчих та будівельних робіт
вимогам державних будівельних норм,
стандартів і правил, затвердженим
проектним вимогам, рішенням, технічним
умовам, своєчасності та якості
проведення передбачених
нормативно-технічною і проектною
документацією зйомки, замірів,
випробувань, а також ведення журналів
робіт, наявності у передбачених
законодавством випадках паспортів,
актів та протоколів випробувань,
сертифікатів та іншої документації; 5)
здійснювати контроль за додержанням
суб'єктами господарювання ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів містобудування та
архітектури; 6) залучати до проведення
перевірок представників центральних і
місцевих органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування,
громадських організацій (за
погодженням з їх керівниками), фахівців
науково-дослідних,
дослідно-конструкторських, експертних
та проектних установ; 7) одержувати в
установленому законодавством порядку
від органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.
Забороняється витребовувати
інформацію та документи податкової,
фінансової звітності, щодо оплати
праці, руху коштів та інші, не пов'язані
із здійсненням державного
архітектурно-будівельного контролю; 8)
вимагати у випадках, визначених
законодавством, вибіркового розкриття
окремих конструктивних елементів
будинків і споруд, проведення зйомки і
замірів, додаткових лабораторних та
інших випробувань будівельних
матеріалів, виробів і конструкцій; 9)
забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника інспекції чи його
заступника експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію; 10) здійснювати
фіксування процесу проведення
перевірки з використанням аудіо- та
відеотехніки.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Згідно із пунктом 8 частини 3 статті 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» суб'єкти
містобудування, які виконують
будівельні роботи, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
такі правопорушення виконання
будівельних робіт з порушенням вимог
будівельних норм, державних стандартів
і правил або затверджених проектних
рішень - у розмірі сорока п'яти
мінімальних заробітних плат.

З системного аналізу вказаних статей
вбачається, що будівництво, в тому
числі капітальний ремонт, здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил.

Проектна документація - затверджені
текстові та графічні матеріали, якими
визначаються містобудівні,
об'ємно-планувальні, архітектурні,
конструктивні, технічні, технологічні
вирішення, а також кошториси об'єктів
будівництва (пункт 11 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»).

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що позивачем при проведенні
капітального ремонту покрівлі
Калинівського районного будинку
культури порушено окремі вимоги
проектного рішення (том 2 лист 1
«Конструктивні рішення» Робочого
проекту) та п. 10.11 ДБН В.2.2-9-2009
«Громадські будинки і споруди. Основні
положення».

Натомість, позивач в своїй апеляційній
та касаційній скарзі наголошував, що
він не приймав участь в складанні
робочого проекту та взагалі не
ознайомлений з ним, а при виконанні
робіт керувався договором та
кошторисом. Зазначив, що претензії у
сторін договору відсутні.

Суд апеляційної інстанції належної
уваги на таке не звернув, хоча це має
важливе значення для правильного
вирішення даного спору по суті,
оскільки позивача притягнуто до
відповідальності за порушення окремих
вимог проектного рішення, яке по суті
визначає об'єм роботи, план роботи інші
технічні рішення, кошториси тощо, тоді
як позивач стверджує, що з робочим
проектом не ознайомлений.

Для правильного вирішення даного спору
судам необхідно встановити: чи
розроблений робочий проект по
капітальному ремонту покрівлі
Калинівського районного будинку
культури; чи передбачено в ньому такі
види роботи, як протигрибковий захист
дерев'яних конструкцій та проведення
радіаційного контролю, і хто їх має
виконувати; чи передбачено
встановлення снігозатримувачів.

Слід зазначити, що проектна
документація на будівництво об'єктів
розробляється з урахуванням вимог
містобудівної документації, вихідних
даних на проектування та дотриманням
вимог законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил (п. 9
Порядку розроблення проектної
документації на будівництво об'єктів,
затвердженого Наказом Міністерства
регіонального розвитку; будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 16 травня 2011 року № 45).

В свою чергу, суб'єкти містобудування,
які здійснюють проектування об'єктів,
експертизу проектів будівництва,
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за передачу замовнику проектної
документації для виконання
будівельних робіт на об'єкті
будівництва, розробленої з порушенням
вимог законодавства, містобудівної
документації, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
будівельних норм, державних стандартів
і правил (абзац перший частини першої
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»)

На підставі викладеного колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що спір розглянуто попередніми
судовими інстанціями без дослідження в
повному обсязі обставин справи та
врахування норм чинного законодавства,
що є порушенням принципу всебічного,
повного і об'єктивного розгляду всіх
обставин справи в їх сукупності, яке
призвело до прийняття рішень з
помилковим застосуванням норм права.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
всі обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин.

Установивши помилковість висновків
суду апеляційної інстанції, колегія
суддів вважає за необхідне направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Відповідно до частини другої статті 227
КАС України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2013 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: