Справа № 2а-178/11
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
Справа
№ 66091/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Шавеля Р.М., Савицької Н.В.,

за участю секретаря судового засідання
Бєлкіної Н.І.,

представника відповідача
Слюсар Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 17 листопада 2011 року по
справі №2а-178/11 за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Самборі та Самбірському районі
Львівської області про призначення та
перерахунок виплат,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 17 листопада 2011 року по
справі №2а-178/11 відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Самборі та Самбірському районі
Львівської області про призначення та
перерахунок виплат.

В апеляційній скарзі скаржник просить
постанову скасувати та позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги та просив таку
відхилити.

Представник позивача в судове
засідання не явився, тому відповідно до
ч. 4 ст. 196 КАС України апеляційний
розгляд проведено у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та апеляційну скаргу
в межах наведених у ній доводів,
колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що
позивач звернувся в суд із позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Самборі про визнання неправомірними
дії щодо зменшення індивідуального
коефіцієнта заробітку під час
перерахунку пенсії у 2008 році; визнання
незаконними дій щодо застосування під
час перерахунку пенсії у 2010 році
показника середнього заробітку за 2007
рік та застосування зменшеного
індивідуального коефіцієнта заробітку
та зобов'язання управління провести
перерахунок пенсії за віком відповідно
до ст. ст. 40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та п. п. 3, 11 постанови
Кабінету Міністрів України № 530 від 28
травня 2008 року із застосуванням
індивідуального коефіцієнта заробітку
3,01140 та показника середнього заробітку
плати працівників за галузями
економіки України за 2009 рік 1906 грн. та
здійснення виплати недоотриманої суми
пенсії.

Судом першої інстанцій встановлено, що
позивач з 23 квітня 2006 року перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в м. Самборі та отримує
державну пенсію за віком. З 1 червня 2006
року йому проведено перерахунок пенсії
від заробітку і до рахування стажу
роботи, після чого індивідуальний
коефіцієнт складав 2,84494
середньомісячний заробіток для
обчислення пенсії становить 3407 грн. 98
коп. (з використанням
середньомісячного заробітку) для
обчислення пенсії за 2007 рік 1197 грн. 91
коп.). Загальний стаж роботи становить 44
роки 3 місяці 27 днів. Коефіцієнт стажу з
урахуванням кратності 1,20 0,53100. Доплата
за понаднормовий стаж роботи (19 років
481 грн. х 19 %) 91 грн. 39 коп. розмір склав
1901 грн. 03 коп.

Відмовляючи у задоволенні
заявленого позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення» позивач має право на
перерахунок та виплату пенсії із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, яка враховується
для призначення пенсії, через що
застосування відповідачем величини
середньої заробітної плати за 2007 рік є
правомірним.

Наведені висновки суду першої
інстанції, на думку колегії суддів,
відповідають нормам матеріального
права і фактичним обставинам справи, з
наступних підстав.

Розглядувані відносини
регулюються нормами ч. 4 ст. 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне забезпечення» (в
редакції Закону України від 09.07.2003р.) та
постановою КМ України № 530 від 28.05.2008р.
«Про деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян».

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне забезпечення» (в редакції, яка
діяла до 28.12.2007р.) у разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону.

Підпунктами 9, 10 п.35 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
викладені в новій редакції положення
ст. ст. 40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення».

Згідно рішення Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. у справі
1-28/2008 визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення пп.8-12 п.35
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України»; останні втратили свою
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України
вказаного рішення, яке також містить
вказівку про преюдиціальне значення
цього рішення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Звідси, до розглядуваних відносин
належить застосовувати положення ст.
ст. 40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення», в редакції, яка діяла до
28.12.2007 року.

Аналіз частини четвертої статті 42
вищевказаного Закону свідчить, що при
перерахунку пенсії застосовується
заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку
він отримував до призначення пенсії,
або яку він отримував за період роботи,
який є періодом страхового стажу.

Також зазначена норма не встановлює
обмеження можливості працюючого
пенсіонера скористатись правом на
перерахунок пенсії в будь-який час
після її призначення. Однак містить
застереження, що наступний перерахунок
пенсії може бути проведений не раніш як
через два роки після здійснення
попереднього.

При цьому, під час перерахунку пенсії
величина середньої заробітної плати
(доходу) враховується та, яка
використовувалася під час призначення
пенсії, тобто це - середня заробітна
плата працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії.

Окрім цього, виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над
іншими підзаконними нормативними
актами, під час розгляду та вирішення
наведеної справи застосуванню
підлягають норми Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення», а саме нормативні
положення ст. 42 цього Закону, що діяли в
редакції до скасування змін, внесених
за Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», та були і залишаються
чинними на момент проведення
перерахунку пенсії.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що
на момент звернення позивача до
пенсійного органу та на час розгляду
справи в суді першої інстанції не діє
норма закону, відповідно до якої
перерахунок пенсії провадиться із
застосуванням показника заробітної
плати (доходу) в середньому на одну
особу в цілому по Україні, з якої
сплачено страхові внески, та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії,
позивач, з урахуванням положень ст. 19
Конституції України, не вправі
вимагати проведення перерахунку
пенсії згідно порядку, не визначеного
законом.

Таким чином, відмова пенсійного
органу в перерахунку пенсії позивача
із урахуванням показника середньої
заробітної плати за 2007 рік є
правомірною, через що заявлений позов
не підлягає задоволенню за
безпідставністю.

Згідно із ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.
Скаржник у встановленому законом
порядку не довів наявність
передбачених законом підстав для
скасування постанови суду, не надав
інших доказів, які б не подавались суду
першої інстанції з обґрунтуванням
неможливості їх подання такому суду.

Враховуючи наведене, судове
рішення відповідає закону та
матеріалам справи.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 17 листопада 2011 року по
справі №2а-178/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно після проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а у разі складення
такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Шавель Р.М.

Савицька Н.В.

Повний текст ухвали виготовлено 22.09.2014
року.