Справа № 804/12661/14
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава
Вікторовича при секретаріЛісна А.М.
за участю: представника позивача
представника відповідача ОСОБА_3
Підлісний В.Є. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до
Управління Укртрансінспекції у
Дніпропетровській області державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті про визнання
протиправним та скасування рішення
Позивач звернувся з позовом до суду, у
якому просить визнати протиправним
прийняте Управлінням
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті
рішення про застосування до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_5
ідентифікаційний номер НОМЕР_1
адміністративно-господарського штрафу
- постанови № 019435 від 24.07.2014 року на суму
1700,00 грн. та скасувати постанову про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 019435 від 24.07.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
справа про порушення на автомобільному
транспорті розглянута без належного
повідомлення позивача; автомобіль
використовувався позивачемля власних
потреб для здійснення приватної
поїздки, у автомобілі знаходилися лише
близьки родичи позивача: жінка - ОСОБА_6,
брат - ОСОБА_10, сестра - ОСОБА_7, діти -
ОСОБА_8 та друг позивача ОСОБА_9., які
здійснювали поїздку з міста Кривого
Рогу до Дніпропетровська для
здійснення покупок.

Ухвалою суду від 20.08.2014 року відкрито
провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні підтримав
заявлені позовні вимоги та надав суду
письмові пояснення від осіб, які
знаходились у автомобілі позивача та
копію свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу.

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог вказуючи на те, що
оскаржуване рішення прийнято ним на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Під час перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів та
вантажів автомобільним транспортом
виявлено порушення: надання послуг з
нерегулярних пасажирських перевезень
без оформлення документів, перелік
яких міститься у статті 39 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
- не оформлена ліцензійна картка,
договір із замовником транспортних
послуг, відсутній документ, що
підтверджує сплату транспортних
послуг, відсутній договір
обов'язкового страхування пасажирів
від нещасних випадків на транспорті та
протокол про перевірку та адаптацію
тахографа. Справа про порушення на
автомобільному транспорті розглянута
на належного повідомлення позивача,
який не з'явився на розгляд справи.
Позивача притягнуто до
відповідальності згідно абз.3 ст. 60
Закону України «Про автомобільний
транспорт» у розмірі 1700,00 грн. Також
відповідач повідомив суд про те, що
єдиним документом, який став підставою
для притягнення позивача до
відповідальності був акт проведення
перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом № 001303 від 03.07.2014 року.

У судовому засіданні допитаний свідок
ОСОБА_9, який повідомив суд про те, що
03.07.2014 року кермував транспортним
засобом саме він, оскільки позивач не
має відповідної категорії у
посвідченні водія. Також свідок
провідомив суд про те, що він не є
фізичною особою - підприємцем та не
перебуває у договірних відносинах з
позивачем. Грошові кошти з пасажирів
мікроавтобуса за перевезення не брав,
договір про перевезення з пасажирами в
т.ч. усний не укладав, як і позивач.
Пасажири мікроавтобуса є родичами та
близькими друзями позивача. Крім того,
свідок наголосив на тому, що
мікроавтобус позивача не може
використовуватися для здійснення
перевезень за маршрутом, про що
міститься відмітка у свідоцтві про
реєстрацію транспортного засобу.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази наявні у
матеріалах справи, встановив наступне.

03.07.2014 року працівниками Управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті
складено акт проведення перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом №
001303, у якому вказано про надання
позивачем послуг з нерегулярних
пасажирських перевезень без
оформлення документів передбачених у
статті 39 Закону України «Про
автомобільний транспорт», а саме: не
оформлена ліцензійна картка, договір
із замовником транспортних послуг,
відсутній документ, що підтверджує
сплату транспортних послуг, відсутній
договір обов'язкового страхування
пасажирів від нещасних випадків на
транспорті та протоколу про перевірку
та адаптацію тахографа.

Перевірка провадилася стосовно
автомобіля Даімлер - Крайслер 312,
державний номер НОМЕР_2, який належить
на праві власності позивачу, що
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу, яке
знаходиться у матеріалах справи. Під
час перевірки кермував транспортним
засобом не позивач, а фізична особа
ОСОБА_9.

Судом також встановлено, що відповідач
направив позивачу повідомлення про
розгляд справи від 08.07.2014 року, копія
якого знаходиться у матеріалах справи,
яке позивач отримав 18.07.2014 року, що
підтверджується копією повідомлення
про вручення поштового відправлення,
яке знаходиться у матеріалах справи.

Таким чином, позивач був повідомлений
про час та місце розгляду справи про
порушення вимог законодавства про
автомобільний транспорт завчасно, а
саме: за 4 дні.

За вказаних обставин судом
відхиляються доводи позивача про не
повідомлення останнього про час та
місце розгляду справи про
правопорушення вимог законодавства
про автомобільний транспорт.

24.07.2014 року відповідачем винесено
постанову про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 019435, якою застосовано до позивача
штраф у розмірі 1700,00 грн. за порушення
вимог статті 39 Закону України «Про
автомобільний транспорт».

Постанова винесена без участі позивача
або його представника, оскільки
останні не з'явились на розгляд справи
про правопорушення вимог
законодавства про автомобільний
транспорт.

Єдиним документом, який став підставою
для притягнення позивача до
відповідальності був акт проведення
перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом № 001303 від 03.07.2014 року, що
вбачається із тексту постанови від
24.07.2014 року № 019435.

Судом під час розгляду справи
встановлено, що підставою для
притягнення позивача до
відповідальності стало здійснення
останнім надання послуг з нерегулярних
пасажирських перевезень без
оформлення документів, перелік яких
міститься у статті 39 Закону України
«Про автомобільний транспорт», а саме:
не оформлена ліцензійна картка,
договір із замовником транспортних
послуг, відсутній документ, що
підтверджує сплату транспортних
послуг, відсутній договір
обов'язкового страхування пасажирів
від нещасних випадків на транспорті та
протокол про перевірку та адаптацію
тахографа.

Позивач є фізичною особою - підприємцем
з 14.04.2008 року, основним видом діяльності
якого є іншій види освіти, н.в.і.у, що
підтверджується спеціальним витягом з
ЄДРПОУ, який знаходиться у матеріалах
справи.

Позивач має на праві транспортний
засіб, що підтверджується копією
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, яке знаходиться
у матеріалах справи.

Поняття нерегулярних пасажирських
перевезень дано у статті 1 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
це перевезення пасажирів автобусом,
замовленим юридичною або фізичною
особою з укладанням письмового
договору на кожну послугу, в якому
визначають маршрут руху, дату та час
перевезень, інші умови перевезень та
форму оплати послуги, або перевезення
за власний кошт.

Також у статті 1 вказаного вище закону
України вказано про те, що послуга з
перевезення пасажирів чи вантажів -
перевезення пасажирів чи вантажів
транспортними засобами на договірних
умовах із замовником послуги за плату;
замовник транспортних послуг -
юридична або фізична особа, яка
замовляє транспортні послуги з
перевезення пасажирів чи/та вантажів;
автомобільний перевізник - фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами.

У матеріалах справи знаходяться
письмові пояснення осіб, які були
пасажирами у транспортному засобі
позивача, а також пояснення водія
транспортного засобу, який був
допитаний в якості свідка

З вказаних пояснень судом встановлено,
що пасажири транспортного засобу
позивача є його родичами та
здійснювали приватну поїздку у
Дніпропетровськ. Водієм був особистий
друг позивача ОСОБА_9. Транспортний
засіб є приватної власністю позивача
та не приймає участі здійсненні
підприємницької діяльності.

Судом також встановлено, що
транспортний засіб, який належить на
праві власності позивачу є
мікроавтобусом із дозволеної
кількістю місць для пасажирів - 11, що
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу, яка
знаходиться у матеріалах справи.
Мікроавтобус не може здійснювати
перевезення пасажирів за маршрутом,
про що міститься відмітка у свідоцтві
про реєстрацію транспортного засобу.

Судом відхиляються доводи відповідача
про те, що оскільки сам позивач
безпосередньо не кермував
транспортним засобом, то не можна
вважати використання транспортного
засобу для власних потреб, з наступних
причин.

У п.п.4 п.7 Правил надання послуг
пасажирського автомобільного
транспорту, які затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 18.02.1997
року № 176, вказано про те, що дія цих
правил не поширюється на перевезення,
що здійснюються транспортними
засобами, які належать фізичним особам
використовуються ними для задоволення
власних потреб, що не має на меті
отримання прибутку.

Згідно статті 39 Закону України «Про
автомобільний транспорт» документи
для фізичної особи на перевезення
пасажирів легковими автомобілями для
власних потреб - посвідчення водія
відповідної категорії, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу, інші
документи, передбачені законодавством
України.

Відповідач під час розгляду справи про
порушення вимог законодавства про
автомобільний транспорт та під час
розгляду справи у суді повинен довести
належними засобами доказування факт
перевезення пасажирів автобусом,
замовленим юридичною або фізичною
особою з укладанням письмового
договору на кожну послугу, в якому
визначають маршрут руху, дату та час
перевезень, інші умови перевезень та
форму оплати послуги.

Отже, саме лише факт кермування
транспортним засобом не його власником
не може свідчити про не використання
транспортного засобу для задоволення
власних потреб.

Згідно ч.2 ст. 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За вказаних обставин відповідачем не
доведено у суді правомірність
постанови про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 019435 від 24.07.2014 року

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 019435 від 24.07.2014 року, якою накладено на
фізичну особу - підприємця ОСОБА_5 штраф
у розмірі 1700,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
26 вересня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 26.09.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді С.В.
Златін С.В. Златін
Р.Ю. Ричка