Справа № 629/1557/14-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 р.Справа № 629/1557/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання
Вовченко І.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Лозівському районі
Харківської області на постанову
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 08.08.2014р. по
справі № 629/1557/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Лозівському районі
Харківської області

про зобов'язання зарахувати період
роботи до стажу для призначення пенсії
на пільгових умовах,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернулась до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області ( далі -
відповідач) про зобов'язання
зарахувати період роботи до стажу для
призначення пенсії на пільгових
умовах.

Постановою Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 08.08.2014
року адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Лозівському районі
Харківської області зарахувати ОСОБА_1
як працівнику, зайнятому повний
робочий день на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці;

-період роботи з 06.08.1.982 року по 23.09,1987
року (контролер ковальсько-пресових
робіт в ковальському цеху 2) за Списком
№2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників з шкідливими і важкими
умовами праці, зайнятість в яких дає
право на пенсію за віком (по старості)
на пільгових умовах, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів ССР від
26.01.1991 р. №10:

-період роботи з 01.10.1991 року по 25.11.1993
року (стропальник в ковальському цеху 2)
за Списком №1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників з
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком (по старості) на пільгових
умовах, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів ССР від 26.01.1991 р. №10,
як стаж, що дає право на пенсію на
пільгових умовах.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Стягнено з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1, ІН НОМЕР_1, судовий
збір 73,08 грн.

Ухвалою Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 19.08.2014
року виправлено допущену описку в
постанові Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 08.08.2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області про
зобов'язання зарахувати період роботи
до стажу для призначення пенсії на
пільгових умовах, вказавши про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Лозівському районі
Харківської області зарахувати ОСОБА_1,
як працівнику, зайнятому повний
робочий день на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці:

- період роботи з 06.08.1982 року по 23.09.1987
року (контролер ковальсько-пресових
робіт в ковальському цеху 2) за Списком
№2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників із шкідливими і важкими
умовами праці, зайнятість в яких дає
право на пенсію за віком (по старості)
на пільгових умовах, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26.01.1991 р.№10 - період роботи з 01.10.1991 року
по 25.11.1993 року (стропальник в
ковальському цеху 2) за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком (по старості) на пільгових
умовах, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р.
№10, як стаж, що дає право на пенсію на
пільгових умовах.

Відповідачем подано апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що вважає постанову
суду першої інстанції незаконною та
необґрунтованою у зв»язку з неповним
з»ясуванням судом, обставин, що мали
значення для справи та невідповідністю
висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, вивчивши
матеріали справи, дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги
судом зроблено висновок про
зобов'язання відповідача зарахувати
позивачу, як працівнику, зайнятому
повний робочий день на роботах з
шкідливими і важкими умовами праці -
період роботи з 06.08.1982 року по 23.09.1987
року за списком № 2 та на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці - період роботи з 01.10.1991
року по 25.11.1993 року за списком № 1 як
стаж, що дає право на пенсію на
пільгових умовах . В іншій частині
позовних вимог суд не убачає правових
підстав для задоволення позову .

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивачка народилася
02.09.1963 р. ( а.с.3), звернулася до
відповідача із заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах з
02.09.2013 року по досягненню віку, який дає
їй право на пільгове пенсійне
забезпечення за списком №1, списком №2.

Із записів у трудовій книжці позивачки
убачається, що ОСОБА_1 (до шлюбу -
Кравчук) В.В. працювала в Дії «ЛКМЗ»:
15.09.1981 року прийнята ковалем -
штампувальником 2 розряду в
ковальський цех №2(наказ № 192-к від
14.09.1981 року).

02.11.1981 року переведена учнем контролера
в ковальський цех№2(наказ № 820-п від
30.10.1981 року).

14.01.1982 року присвоєний 2 розряд
контролера ковальсько-пресових робіт
ковальського цеху №2 (Записка про зміну
професії від 14,01.1982 р).

06.08.1982 р, присвоєно 3 розряд контролера
ковальсько-пресових робіт
ковальського цеху №2 (Записка про зміну
професії від 06.08.1982 р).

24.09.1987 р. присвоєний 4 розряд контролера
ковальсько-пресових робіт
ковальського цеху №2 (Записка про зміну
професії від 26.09.1987 р).

01.10.1991 року переведена стропальником 3
розряду ковальського цеху №2 (Наказ
№457-п від 27.09.1991 р).

16.01.1993 р. присвоєний 4 розряд
стропальника ковальського цеху №2
(Записка про зміну професії від 16.01.1993
р): звільнена за власним бажанням за ст.
38 КЗнП України (Наказ №261 193-у від 26.11.1993
р).

Спірними є періоди роботи позивача з
06,08.1982 року по 23.09.1987 року контролером
ковальсько-пресових робіт в
ковальському цеху № 2, з 01.10.1991 року по
25.11.1993 року -стропальником в
ковальському цеху № 2.

В зв"язку з чим, позивач звернувся до
суду із даним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених
позовних вимог, колегія суддів
зазначає

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач зверталась до відповідача із
заявою про призначення пенсії за віком
на пільгових умовах з 02.09.2013 року по
досягненню віку, який дає їй право на
пільгове пенсійне забезпечення,
позивач надав в тому числі і уточнюючу
довідку керуючого санацією ЛКМЗ від
03.04,2007 року.

З довідки вбачається, що позивач
працював в ЛКМЗ на роботах з
шкідливими і важкими умовами праці, на
роботах, з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, в тому
числі, і з 06.08.1982 року по 23.09.1987 року на
посаді контролера ковальське-пресових
робіт, зайнятого на гарячих дільницях
робіт, яка передбачена Списком № 2
розділу XIV «Металообробка», п.д. 2а -
2150200а-12981; та з 01.10.1991 року ио 25.11.1993
року на посаді стропальника, зайнятого
зачіплюванням гарячого металу, яка
передбачена Списком № 1, розділу XI,
підрозділу 2а - 1110200а-18897.

Вказане за період з 06.08.1982 року по 23.09.1987
року підтверджується запискою про
зміну професії від 06.08.1982 року, що має
силу наказу, в якій вказано, що позивач
, працювала контролером
ковальсько-пресових робіт за 3
розрядом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач весь час праці в ЛКМЗ працювала
в ковальському цеху 2, аналогічні
довідки позивачки про зміну професії у
відношенні, тієї ж посади «контролер
ковальсько-пресових робіт» в тому ж
ковальському цеху 2, але з
підкресленням речення повністю - «зі
шкідливими умовами прані на гарячій
дільниці» були прийняті комісією як
належні, та стаж з 14.01.1982 року по 05.08.1982
року таз 24.09.1987 року по 30.09.1991 року був їй
зарахований до стажу, що дає право на
пенсію на пільгових умовах.

Вказане в уточнюючій довідці за період
з 01.10.1991 року по 25,11.1993 року
підтверджується записками про зміну
професії від 05.10.1991 року, 16,01,1993
року/а.с,26,29-30/, наказом №457-и від 27.09.1991
р./а.с.28/.

Таким чином, відповідно до ст. 23 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
передбачено, що спори, які виникають із
правовідносин за цим законом,
вирішуються органами Пенсійного фонду
та в судовому порядку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами прані, -за списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і ири стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими, з особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам; б) працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки б місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

У відповідності до ст. 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
передбачає, що основним документом,
який підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка, Порядок підтвердження наявного
трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінетом Міністрів
України від 12.08.1993р. за № 637, у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, шо визначають
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, встановлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств або організацій. У довідці,
має бути вказано: період роботи,що
зараховується до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт,найменування списків або їх
номери,до якого включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана довідка.

Колегія суддів зазначає, що питання
призначення пенсій на пільгових умовах
згідно зі Списками №1 і 2 деталізоване у
Порядку застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на. пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженому
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України 18.11,2005 р,
№383.

З аналізу п.3 цього Порядку вбачається,
що при визначенні права, на пенсію за
віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, чинні на період
роботи особи. При цьому до пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати внесення
цієї посади чи професії до Списків.

Право на пільгове пенсійне
забезпечення підтверджується
відповідно до списку виробництв, цехів,
професій та посад, робота на яких дає
право па державну пенсію на пільгових
умовах та у пільгових розмірах на
підставі записів у трудових, книжках
працівників та уточнюючих довідок.
Довідки видаються підприємствами або
їхніми правонаступниками на підставі
первинних документів про характер
виконуваної роботи та умови праці, а
також про безпосередню зайнятість у
продовж повного робочого дня на
роботах, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення.

Також, списком №1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість в яких дає
право на пенсію за віком (по старості)
на пільгових умовах, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26.01.1991р. № 10, розділом ХТ
«Металообробка», підрозділом 2
«Ковальсько-пресове виробництво»
пунктом а)робітники, передбачені (код
110200а-18 897) стропальники, зайняті
зачіплюванням гарячого металу.

Списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників з
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком (по старості) на пільгових
умовах, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів ССР від 26.01,1991 р, №10,
розділом XIV «Металообробка»,
підрозділом2 «Ковальсько-пресове
виробництво» пунктам а) робітники,
передбачені (код 2150200а-12981) контролери
ковальсько-пресових робіт, зайняті на
гарячій дільниці робіт.

Як вбачається з матеріалів справи,
період з 06.08.1982 року по 23.09.1987 року не
може бути не зарахований позивачу до
стажу, що дає право на пенсію на
пільгових умовах, оскільки в реченні
«зі шкідливими умовами праці на
гарячій дільниці» цієї записки
підкреслено лише «шкідливими» замість
підкреслення всього речення до кінця.
Очевидна неуважність особи, яка
заповнювала бланк записки про зміну
професії, не може позбавити позивача
забезпеченого державою та законом
пенсійного права.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
посилання відповідача, як на підставу
для відмови позивачки в зарахуванні
цього періоду до стажу, що дає право на
пенсію на пільгових умовах, на те, що
посадою позивачки зазначено лише
«стропальник» замість «стропальник,
зайнятий зачіплюванням гарячого
металу» є формальним .

Також, колегія суддів зазначає, що
атестація робочих місць на
підприємстві була проведена у
передбаченому законом порядку. Підстав
для неприйняття даних довідки, що
уточнює пільговий характер роботи
позивачки для оформлення пенсії на
пільгових умовах, немає.

З врахуванням вимог п.20 «Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній», колегія
суддів бере до уваги уточнюючу довідку
підприємства від 03.04.2007 року.

Щодо вимог позивачки про стягнення з
відповідача майнових збитків (упущеної
вигоди) 6478 грн. та моральної шкоди 10 000
грн, колегія суддів зазначає:

Статтею 56 Конституції України
гарантовано право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної чи
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1174 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи.

З системного аналізу вказаної норми,
колегія приходить до висновку що, для
відшкодування шкоди, завданої фізичній
або юридичній особі незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
посадової або службової особи не є
кваліфікуючою ознакою наявність вини
цієї особи, але право на відшкодування
шкоди законодавством пов'язується з
підставами виникнення шкоди, завданої
незаконними діями, та умовами
виникнення права на його
відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
права

При з'ясуванні фактів, з якими закон
пов'язує відшкодування моральної
шкоди, слід виходити з вимог ст. ст. 1167,
1187 ЦК України, які визначає підстави
покладання обов'язку по відшкодуванню
такої шкоди та обставини, які мають
враховуватися при визначенні розміру
відшкодування.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 3
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31.03.95 № 4,
моральна шкода це втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.

Частиною 2 статті 23 ЦК України
передбачено, що моральна шкода полягає:
у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Враховуючи вищенаведене та беручі до
уваги, що позивачем як під час розгляду
справи у суді першої інстанції, так і
під час апеляційного розгляду не було
надано жодного доказу на підтвердження
факту перенесених ним душевних
страждань, душевного або фізичного
болю, приниженні честі та гідності, а
також ділової репутації, колегія
суддів дійшла висновку про
необґрунтованість вказаної частини
позовних, та як наслідок, відсутність
правових підстав для їх задоволення.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
призначити пільгову пенсію
відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
часу виникнення права, тобто з 02.09.2013
року, колегія суддів зазначає, що суд не
може перебирати на себе вказані
повноваження.

Згідно частини першої статті 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими з вище зазначених
підстав і висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що
при прийнятті рішення суд першої
інстанції дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лозівському
районі Харківської області залишити
без задоволення.

Постанову Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 08.08.2014р. по
справі № 629/1557/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бондар В.О.Судді
Кононенко З.О. Калитка О.М. Повний
текст ухвали виготовлений 29.09.2014 р.