Справа № 234/6787/13-а (2а/234/228/13)
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/44996/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В., Маслія В.І.,
Леонтович К.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Краматорського міського суду
Донецької області від 17 липня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 серпня 2013
року у справі № 234/6787/13-а (2а/234/228/13) за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краматорську Донецької області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и л а:

В травні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Краматорську Донецької області про
визнання неправомірними дій
відповідача з відмови до перерахунку
пенсії відповідно до ст.26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і про
зобов'язання до нарахування підвищення
до пенсії.

Постановою Краматорського міського
суду Донецької області від 17 липня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 серпня 2013
року, в задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції зазначив,
що оскільки діюче пенсійне
законодавство не містить положень на
призначення пенсії за віком в 55 років 6
місяців на умовах первинного
призначення пенсії, відповідач діяв
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією України та
законами України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком суду
апеляційної інстанції, виходячи з
наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
призначено пенсію за віком, відповідно
до абзацу 3 пункту 3 Прикінцевих
положень Закону України від 09.07.2003року
№ 1058 -VI «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058) як матері інваліду з
дитинства, яка виховала дитину
шестирічного віку з 24.12.2006 року.

По досягненню нею віку 55 років та 6
місяців позивач звернулася із заявою
про призначення їй знову пенсії за
віком по досягненню нею 55 років і 6
місяців, але рішенням від 24 травня 2013
року їй було відмовлено призначити
пенсію за віком в 55 років 6 місяців на
умовах первинного призначення пенсії.

Відповідно до ст. 9 Закону
призначаються такі пенсійні виплати: 1)
пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтею 26 вказаного Закону визначені
вікові умови призначення пенсії за
віком: особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення віку 60
років та наявності страхового стажу не
менше 15 років. До досягнення віку,
встановленого абзацем першим цієї
статті, право на пенсію за віком мають
жінки після досягнення ними віку 55
років 6 місяців, які народилися з 1
жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року.

Відповідно до ст.. 22 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсії за віком
призначаються довічно, незалежно від
стану здоров'я.

Відповідно до пункту 3 розділу XV
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин, жінки, які народили п'ятеро
або більше дітей і виховали їх до
шестирічного віку, і матері інвалідів з
дитинства, які виховали їх до цього
віку, мають право на призначення
дострокової пенсії за віком, але не
раніше ніж за 5 років до досягнення
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 цього Закону, за наявності не менше 15
років страхового стажу. При цьому до
числа інвалідів з дитинства належать
також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно 10 Закону передбачено право на
вибір пенсійних виплат, а саме: особа,
яка має одночасно право на різні види
пенсії (за віком, по інвалідності, у
зв'язку з втратою годувальника),
призначається один із цих видів пенсії
за її вибором.

Матеріали справи містять заяву
позивача про зміну пільгової пенсії на
загальну, відповідно до ст.26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Отже, ОСОБА_4 вже призначена достроково
пенсія за віком в 50 років, призначити їй
пенсію за віком в 55 років 6 місяців на
умовах первинного призначення пенсії
немає законних підстав. При цьому слід
зазначити, що ОСОБА_4 вже використала
своє право на отримання дострокової
пенсії у вигляді призначеної пенсії за
віком.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суддів про
необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 17 липня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша