Справа № 2а-23616/11
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/26857/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві Київської
області про перерахунок пенсії за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 01 червня 2011 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 лютого 2013
року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про
скасування рішення Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області від 18.01.2011
року № 10/610 про відмову в призначенні за
віком, відповідно до Закону України
«Про державну службу» та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області
призначити ОСОБА_4 пенсію за віком,
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 01 червня 2011 року адміністративний
позов задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 лютого 2013
року постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 01 червня 2011 року залишено без змін.

Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області не
погодилось з рішеннями судів
попередніх інстанцій та звернулось до
суду з касаційною скаргою, в якій
просять скасувати постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 01 червня 2011 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 лютого 2013
року і ухвалити нову про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального права, що
призвело до ухвалення незаконних
судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційних скарг без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_4 звернувся до Управління
пенсійного фонду України в м. Біла
Церква з питанням призначення йому
пенсії за віком, відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Однак рішенням Управління пенсійного
фонду України в м. Біла Церква за № 10/610
від 18.01.2011 року позивачу по справі
ОСОБА_4 було відмовлено в призначення
пенсії за віком відповідно до Закону
України «Про державну службу» в зв'язку
з відсутністю у останнього права на
даний вид пенсії, з посиланням на те, що
ОСОБА_4 на момент досягнення пенсійного
віку працює в приватному підприємстві
«Еркер».

Предметом даного позову є
правомірність прийняття відповідачем
рішення про відмову в призначенні
пенсії позивачу відповідно до вимог
ст.37 Закону України «Про державну
службу».

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що позивач має право на призначення
йому пенсії відповідно до ст.37 Закону
України «Про державну службу», з
посиланням на те, що таж роботи
позивача ОСОБА_4 на посадах віднесених
до категорій посад державних
службовців становить 23 роки 2 місяці.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, з
огляду на наступне.

Відповідно до частини шостої ст. 21
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» від 07 червня
2001 року № 2493-ІІІ, пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу. Пенсія в частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Згідно із частиною другою ст. 37 Закону
України «Про державну службу» від 16
грудня 1993 року № 3723-ХІІ, на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, загальний стаж позивача,
який дає йому право на одержання пенсії
державних службовців відповідно до
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» складає 23
роки 1 місяць, в тому числі 17 років 3
місяці - на державній службі та 5 років 10
місяців - в органах місцевого
самоврядування.

Крім того, позивача віднесено до ІV
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією відповідного
посвідчення.

Згідно із частиною другою ст. 55 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій, зокрема, особам, які постійно
проживали або постійно проживають чи
постійно працювали або постійно
працюють у зоні посиленого
радіологічного контролю, пенсійний вік
зменшується на 2 роки та додатково на 1
рік за 3 роки проживання, роботи, але не
більше 5 років.

В зв'язку з вищенаведеним, колегія
суддів дійшла висновку, що відмова
Управління у призначенні ОСОБА_4 пенсії
за віком, відповідно до Закону України
«Про державну службу» є неправомірною.

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанції правильно встановили
обставини справи, повно дослідили
докази по справі та ухвалили рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи викладені
в касаційній скарзі не спростовують
висновків суду першої та апеляційної
інстанції, тому підстави для
скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення,
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220-1, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області залишити без
задоволення, а постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 01 червня 2011 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 лютого 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець