Справа № 1570/7659/10
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 р. Справа № 1570/7659/10

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції:
Бжассо Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко
Л.П.судді -Домусчі С.Д. судді -Кравець
О.О.

при секретарі - Гречаному В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою приватного акціонерного
товариства «Одеський завод
шампанських вин» на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 16 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом приватного
акціонерного товариства «Одеський
завод шампанських вин» до
регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України в Одеській
області про визнання протиправним та
скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2010 року приватне акціонерне
товариство (далі ПрАТ) «Одеський завод
шампанських вин» звернулося до суду з
адміністративним позовом до
регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України в Одеській
області (далі РУ Департаменту САТ ДПА
України в Одеській області) про
визнання протиправним та скасування
рішення від 29 червня 2010 року №150672 про
застосування фінансових санкцій на
суму 1 626 530, 72 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказував, що за результатами виїзної
позапланової перевірки відповідач
дійшов висновків, що підприємство
здійснювало роздрібну торгівлю
алкогольними напоями без фактичного
отримання ліцензії, що є порушенням
абз. 5 ч.2 ст. 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», у зв'язку з чим,
було прийнято оскаржуване рішення. На
думку позивача, вказані висновки не
відповідають дійсності, оскільки
алкогольні напої не продавались, а
передавались до дегустаційного залу
підприємства.

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що кількість переміщених до
дегустаційного залу пляшок свідчить,
що щодня було дегустовано близько 323
пляшок алкогольних напоїв, що є
нереальним показником.

В ході розгляду справи відповідача РУ
Департаменту САТ ДПА України в
Одеській області було замінено його
правонаступником - Головним
управлінням Міндоходів в Одеській
області.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2011
року скасовано постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2011 року, прийнято нову постанову
про задоволення позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 04 березня 2014 року,
скасовано постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 05 липня 2011 року та постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 15 квітня 2011 року. Справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2014
року відмовлено ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин» у задоволенні
адміністративного позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, приватне
акціонерне товариство «Одеський завод
шампанських вин» подало апеляційну
скаргу, в якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої
інстанції, в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та прийняття нової постанови про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах позовних вимог та
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

З 17 по 28 травня 2010 року Департаменту САТ
ДПА України в Одеській області РУ
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів в Одеській області
була проведена позапланова виїзна
перевірка ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин» з питань дотримання
організаційних, технічних та
технологічних вимог провадження
господарської діяльності щодо
виробництва та обігу алкогольних
напоїв за період з 01 жовтня 2009 року по 17
травня 2010 року.

За результатом перевірки було
встановлено порушення позивачем абз. 21
ч.2 ст. 11 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» та вимог п.20 «Положення про
виробництво, зберігання, продаж марок
акцизного збору нового зразка з
голографічними захисними елементами і
маркування алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 квітня 2003 року №567 «Про
запровадження марок акцизного збору
нового зразка з голографічними
захисними елементами для маркування
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів».

На підставі акта перевірки, рішенням РУ
Департаменту САТ ДПА України в
Одеській області від 29 червня 2010 року
№150672, до ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин» застосовані
фінансові санкції у вигляді штрафу в
розмірі 1 626 530,72 грн.

Висновки податкового органу
обґрунтовані тим, що перевіркою було
встановлено здійснення позивачем у
період з 01 жовтня 2009 року по 17 травня 2010
року діяльності за КВЕД 52.25.0 - роздрібна
торгівля алкогольними напоями та
іншими напоями, що підлягає
ліцензуванню без фактичного отримання
відповідної ліцензії.

Перевіркою встановлено, що фактично у
період з 01 жовтня 2009 року по 17 травня 2010
року, згідно з документами наданими для
перевірки, ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин», згідно накладних на
внутрішнє переміщення в дегустаційний
зал, було відпущено кінцевим
споживачам алкогольну продукцію
призначену для вивезення за межі
митної території України у кількості 7
908 пляшок. Готова продукція - 7 908 пляшок
була списана на підставі актів
списання продукції для проведення
дегустацій, таким чином було
реалізовано на внутрішній ринок
алкогольних напоїв, призначених для
експорту, без марок акцизного збору.

На підприємстві ПрАТ «Одеський завод
шампанських вин» розроблено та діє
«Положення про проведення дегустацій»,
яке затверджене головою правління 11
січня 2010 року.

Згідно цього Положення, дегустація
проводиться з метою ознайомлення
потенційних покупців з асортиментом
продукції, з органолептичними
властивостями і якістю зразків, які
входять в асортиментний ряд, для
підвищення рівня продаж та просування
продукції на ринку алкогольних напоїв
України та зі її межами.

Для організації та проведення
дегустацій на підприємстві
створюється комісія, яка на початку
кожного місяця узгоджує з керівництвом
графік проведення дегустацій на місяць
та за 3 дні до проведення дегустації
комісія розсилає запрошення всім
зацікавленим в придбанні продукції
особам. В запрошенні вказується дата,
місце та час проведення дегустації, а
також план проведення дегустації. Для
організації проведення дегустацій
організатор дегустації отримує на
складі готової продукції по накладним
на внутрішнє переміщення зразки
алкогольних напоїв у кількості
узгодженої з директором по маркетингу
та необхідної для проведення
дегустації.

В розділі 5 Положення міститься опис
процесу дегустації. Алкогольний напій
при опробовуванні наливають в
дегустаційний бокал не більше ніж: на 1/3
його об'єму (40-50 см.куб.).

Така ж гранична кількість витрачання
алкогольного напою (шампанського) 50
куб.см передбачена і в «Положенні про
Центральну дегустаційну комісію
виноробної промисловості» (п.4.2 Розділу
4 Порядок подання і витрачання
зразків»), затверджену Наказом
Мінагрополітики від 31 липня 2007 року
№551.

Відповідач в додаткових поясненнях від
25 березня 2011 року №839/9/32-0336, привів
розрахунок приблизного споживання
дегустаційного напою виходячи з даної
норми та поставив під сумнів
спроможність дегустаційного залу
пропустити таку кількість
відвідувачів яка б відповідала в
пропорції об'єму спожитого алкоголю.
Так, відповідач зазначив, що місткість
однієї пляшки шампанського - 0,75 л по 50
куб. см може про дегустувати 15 осіб (0,75
л/05 куб.см=15), таким чином якщо взяти
накладну на передачу шампанського до
дегустаційного залу за 28 жовтня 2009 року
в кількості 131 пляшка, присутніми на
дегустації мало бути 1 965 осіб, і це з
урахуванням того, що з цього об'єму при
дегустації фактично може бути спожито
лише один ковток напою.

В якості письмових доказів по справі,
до суду, стороною позивача були
представлені розпорядження про
направлення готової продукції в
асортименті у дегустаційний зал
підприємства згідно накладних на
внутрішнє переміщення, виписаних у
даному календарному місяці (період
жовтень 2009 року - травень 2010 року), акти
списання готової продукції для
проведення дегустацій (період жовтень
2009 року - травень 2010 року), накладні на
внутрішнє переміщення в дегустаційний
зал без зазначення дати, а також
накладні здачі склотари.

Дослідивши представлені, в якості
письмових доказів первинні, документи,
суд встановив, що вони мають дефекти,
які не дозволяють ідентифікувати
операцію, дату її проведення, посадових
осіб підприємства, відповідальних за
ТМЦ, які були задіяні в цих операціях.
Так, наприклад необхідні реквізити для
первинних документів відсутні в
накладних за місяць на внутрішнє
переміщення в дегустаційний зал;
згідно накладних на склобой
ідентифікувати осіб, що підписали
накладну також є не можливим, за
змістом накладної склотару здає
головний бухгалтер підприємства, яку в
свою чергу передає відділ маркетингу, у
зв'язку з чим, взаємозв'язок склотари з
дегустаційним залом з наданих
документів взагалі не встановлюється.

Згідно розділу 6 «Положення про
проведення дегустацій», яке
затверджене головою правління 11 січня
2010 року, після проведення дегустації
голова комісії визначає залишки
невикористаної продукції. Пляшки з
використаних зразків передаються на
склад стеклотари по накладній. За
підсумками місяця голова комісії надає
звіт в бухгалтерію з зазначенням
залишків не використаної продукції на
початок місяця, кількості отриманої та
використаної у поточному місяці
продукції, а також залишків продукції
на кінець місяця.

Звіти в бухгалтерію, а також документи,
якими зафіксовані залишки
невикористаної продукції після
проведення кожної дегустації,
позивачем до суду не представлені.
Позивачем не надано жодного доказу тих
обставин, що такі дегустації були
організовані, не надані графіки
проведення дегустацій на кожний
місяць, списки учасників, які
запрошувались на дегустацію, план
проведення дегустацій.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що висновки акта
перевірки щодо порушення позивачем ч.10
ст. 15 Закону України №481/95-ВР, а саме
здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями здійснення без
відповідної ліцензії, є
обґрунтованими, оскільки позивач не
спростував доводів відповідача та не
надав відповідних доказів які б
достовірно підтверджували
використання списаних алкогольних
напоїв саме в процесі дегустації.

Колегія суддів не погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 16 ч. 1 ст.1 Закону
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності», торгівля -
будь-які операції, що здійснюються за
договорами купівлі-продажу, міни,
поставки та іншими цивільно-правовими
договорами, які передбачають передачу
прав власності на товари.

Згідно з абзацом 13 ст. 1 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», роздрібна торгівля
- діяльність по продажу товарів
безпосередньо громадянам та іншим
кінцевим споживачам для їх особистого
некомерційного використання незалежно
від форм розрахунків, у тому числі на
розлив у ресторанах, кафе, барах, інших
суб'єктах господарювання громадського
харчування.

Пунктом 1.31 ст. 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(який втратив чинність, але регулював
спірні правовідносини на час їх
виникнення) визначено, що продаж
товарів - це будь-які операції, що
здійснюються згідно з договорами
купівлі-продажу, міни, поставки та
іншими цивільно-правовими договорами,
які передбачають передачу прав
власності на такі товари за плату або
компенсацію, незалежно від строків її
надання, а також операції з
безоплатного надання товарів.

Також, відповідно до п.п.2, 26 «Правил
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями», затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 30 липня
1996 року №854, роздрібна торгівля
алкогольними напоями - діяльність з
продажу алкогольних напоїв
безпосередньо громадянам та іншим
кінцевим споживачам для їх особистого
некомерційного використання незалежно
від форми розрахунків, у тому числі на
розлив у ресторанах, кафе, барах, інших
закладах ресторанного господарства.

Роздрібна торгівля алкогольними
напоями здійснюється через
спеціалізовані підприємства, в тому
числі фірмові, спеціалізовані відділи
(секції) підприємств з універсальним
асортиментом продовольчих товарів, а
також заклади ресторанного
господарства (п.2).

Під час продажу алкогольних напоїв
продавець зобов'язаний видати
споживачеві розрахунковий документ
встановленої форми, що засвідчує факт
купівлі, з позначкою про дату продажу
(п.26).

Актом перевірки не встановлено жодного
конкретного факту реалізації
підприємством будь-якого алкогольного
напою будь-якому кінцевому споживачеві
для особистого некомерційного
використання.

Податковий орган посилається виключно
на математичний розрахунок (а.с.68 т. 1),
згідно з яким, в середньому щодня на
дегустаціях було продегустовано
близько 323 пляшок, при цьому в деякі
періоди було продегустовано 611 пляшок в
день, з чого робиться висновок, що такі
показники не відповідають фізичним
властивостям людини та наступний
висновок про здійснення підприємством
роздрібної торгівлі.

Проте, податковий орган не зазначив,
яким чином підприємство, яке не має
місця для проведення роздрібної
торгівлі (що було встановлено
перевіркою), та не рекламує себе як
роздрібного продавця алкогольних
напоїв може продати у роздріб сотні
пляшок вина у день (тобто, продати
алкогольні напої десяткам або сотням
гіпотетичним відвідувачам заводу -
кінцевим споживачам для їх особистого
некомерційного використання).

ПАТ «Одеський завод шампанських вин»
представив первинні документи, що
підтверджують факт використання
алкогольних напоїв для власних потреб,
зокрема, накладні на передачу
продукції зі складу готової продукції
до дегустаційного залу та до
лабораторії підприємства; накладні на
склобій.

Суд першої інстанції не прийняв до
уваги вказані документи, посилаючись
на наявність в них певних недоліків,
які не дозволяють ідентифікувати
операцію, за якою вони складені, тому
вважав, що вони не спростовують факту
здійснення позивачем роздрібної
торгівлі алкогольними напоями.

З цього приводу колегія суддів
зазначає, що навіть якщо і не приймати
до уваги зазначені документи та
припустити, що підприємство здійснює
торгівлю «через» дегустаційний зал, то
жодного доказу того, що вказана
торгівля є дійсно роздрібною, а не,
наприклад, оптовою податковий орган не
надав.

Також, суд першої інстанції зазначив,
що позивач повинен був спростувати
доводи відповідача та надати докази,
які б достовірно підтверджували
використання списаних алкогольних
напоїв в процесі дегустації, та
поставився критично до посилань
позивача на ч.2 ст. 71 КАС України.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції помилково застосована норма
ч.2 ст. 71 КАС України, яка передбачає, що
в даній справі саме відповідач повинен
був надати незаперечні докази
здійснення позивачем роздрібної
торгівлі алкогольними напоями, однак,
відповідач представив лише свої
припущення, безпідставність яких
доведена вище.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів приходить до висновку
про обґрунтованість позовних вимог ПАТ
«Одеський завод шампанських вин» та
необхідність їх задоволення.

Враховуючи, що судом першої інстанції
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст.
202 КАС України вважає необхідним,
скасовуючи постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги ПАТ
«Одеський завод шампанських вин» до РУ
Департаменту САТ ДПА України в
Одеській області про визнання
протиправним та скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4
ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Одеський
завод шампанських вин» - задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2014
року -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов приватного
акціонерного товариства «Одеський
завод шампанських вин» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової адміністрації України в
Одеській області від 29 червня 2010 року
№150672 про застосування фінансових
санкцій на суму 1 626 530, 72 грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлено 29 вересня 2014 року.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко Суддя:
С.Д. Домусчі Суддя: О.О. Кравець