Справа № 2а-2000/11/2014
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року
м. Київ К/9991/31631/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Зміївського районного суду
Харківської області від 29
листопада 2011 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2012
року у справі №2а-2000/11/2014 за позовом
ОСОБА_4 до Зміївської міської ради
Харківської області, треті особи:
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до Зміївської міської ради
Харківської області, треті особи:
ОСОБА_5, ОСОБА_6 в якому, з урахуванням
уточнень позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність
Зміївської міської ради Харківської
області в частині невжиття заходів по
відновленню безперешкодного
пішохідного проходу між
домоволодіннями АДРЕСА_1;

- зобов'язати Зміївську міську раду
Харківської області відновити
безперешкодний пішохідний прохід між
домоволодіннями АДРЕСА_1 шляхом вжиття
заходів, передбачених чинним
законодавством України щодо
зобов'язання ОСОБА_5, яка проживає
АДРЕСА_1 в частині перенесення
незаконно встановленої на території
вказаного пішохідного проходу огорожі
на межу її власної земельної ділянки у
відповідності до Державного акту про
право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер
:02:007:0155). загальною площею 0.1000 га,
виданий ОСОБА_5, зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 71 та
зобов'язання ОСОБА_6, що проживає за
адресою: АДРЕСА_1, перенесення
самовільно встановленого забору на
території вказаного пішохідного
проходу на межу його власної земельної
ділянки;

- визнати недійсним рішення XXX сесії
Зміївської міської ради V скликання від
23.09.2008 року «Про затвердження ОСОБА_5
технічної документації по
встановленню меж та передачу
безоплатно в приватну власність
земельну ділянку для будівництва і
обслуговування житловою будинку,
господарських будівель, споруд по
АДРЕСА_1».

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4
зазначив, що до 2009 року між
домоволодіннями АДРЕСА_1 існував
пішохідний прохід, який зробили
мешканці вулиць поблизу АДРЕСА_1 для
проходу до школи, зупинки, магазинів.
Однак, громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_6
самовільно захопили земельні ділянки,
де існував вказаний прохід. У зв'язку із
цим, позивач неодноразово звертався до
відповідача з проханням відновити
пішохідний прохід між домоволодіннями
АДРЕСА_1, однак Зміївська міська рада,
маючи необхідні права, передбачені
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», вчинила
протиправну бездіяльність, яка полягає
у невжитті заходів по відновленню
безперешкодного вказаного пішохідного
проходу.

Постановою Зміївського районного суду
Харківської області від 29 листопада 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2012
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_4
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить скасувати судові рішення
першої та апеляційної інстанції, та
ухвалити нове про задоволення позову,
посилаючись на те, що при прийнятті
зазначених судових рішень було
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням XXX сесії
Зміївської міської ради V скликання від
23.09.2008 року, затверджено ОСОБА_5, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення меж в натурі (на
місцевості) та передати безоплатно у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,1000 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_5 оформити
державний акт на право власності на
земельну ділянку. Використовувати
земельну ділянку згідно вимог
Земельного кодексу України, своєчасно
сплачувати земельний податок.

ОСОБА_5 є власником земельної ділянки,
площею 0,1000 га, наданої для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1
відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку,
виданого 08.12.2009. Технічна документація
по оформленню права власності
погоджена з відділом містобудування га
архітектури Зміївської РДА,
Управлінням Держкомзему у Зміївському
районі Харківської області.

Також, ОСОБА_6 є власником 0,0960 га за
адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку
господарських будівель і споруд,
відповідно до Державного акту на
право приватної власності на землю,
виданого 03.02.2003 на підставі рішення VI
сесії ХХIV скликання Зміївської міської
ради народних депутатів від 28 грудня 2002
року.

18 травня 2010 року відбулися збори
громадян за участю представників
Зміївської міської ради з приводу
відновлення прав громадян на
безперешкодне використання шляхів
загального користування, які вирішили
ставити питання перед Зміївською
міською радою щодо скасування рішення
про передачу ОСОБА_5 земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_1 у приватну
власність.

Розпорядженням секретаря міської ради
від 21.06.2010 року №103, за зверненням
депутата міської ради ОСОБА_4, було
створено робочу комісію для проведення
обстеження земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1. За
результатами засідання вказаної
комісії було вирішено роз'яснити
сторонам положення п.2 ст. 158 Земельного
Кодексу України стосовно порядку
вирішення земельних спорів, якщо в
подальшому не буде досягнуто
порозуміння, що підтверджується
протоколом засідання.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
розглядаючи справу та відмовляючи в
задоволенні позовних вимог,
вмотивували свої висновки тим, що
згідно матеріалів генерального плану
м. Змієва будь-яких проходів між
домоволодіннями по АДРЕСА_1 не
передбачено, а тому спір, що виник не
може бути розглянутий відповідачем в
порядку ч.3 ст.158 Земельного кодексу
України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів та
вважає їх обґрунтованими, враховуючи
наступне.

В силу ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Засади організації та діяльності,
правового статусу і відповідальності
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування визначаються Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Згідно з ст. 2 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
місцеве самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ст. 10 цього Закону, що
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначено,
що сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
віддання.

В силу ч.3 ст.158 ЗК України, органи
місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у власності і користуванні
громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства, а також спори
щодо розмежування меж районів у містах.

Згідно з ст.39 Земельного кодексу
України, використання земель житлової
та громадської забудови здійснюється
відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої містобудівної
документації, плану
земельно-господарського устрою з
дотриманням державних стандартів і
норм, регіональних та місцевих правил
забудови.

Як вбачається з матеріалами
генерального плану м. Змієва, будь-яких
проходів між домоволодіннями АДРЕСА_1
не передбачено.

Також суди встановили, що питання
відновлення проходу двічі виносилося
на сесійні засідання ради, але порушень
у складенні землевпорядної
документації на підставі якої виділена
ділянка не виявлено, тому підстави для
скасування права власності ОСОБА_5 на
ділянку АДРЕСА_2 відсутні.

Відповідно до ст.154 ЗК України, органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування без рішення суду не
мають права втручатись у здійснення
власником повноважень щодо володіння,
користування і розпорядження належною
йому земельною ділянкою або
встановлювати непередбачені
законодавчими актами додаткові
обов'язки чи обмеження.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування несуть
відповідальність за шкоду, заподіяну
їх неправомірним втручанням у
здійснення власником повноважень щодо
володіння, користування і
розпорядження земельною ділянкою.

З огляду на це, колегія суддів
погоджується з висновком судів про
вчинення Зміївською міською радою
вичерпних дій, в межах її компетенції
та повноважень, для вирішення питання
щодо відновлення пішохідного проходу.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає вірним висновок судів про
правомірність дій Зміївської міської
ради та необґрунтованість позовних
вимог.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що судом першої та апеляційної
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Зміївського районного суду
Харківської області від 29 листопада 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 03 квітня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: