Справа № 872/12834/13
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2014 рокусправа № 804/6959/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Уханенка С.А.

суддів:
Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Криворізької
північної міжрайонної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
червня 2013 р. по справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Біоекспорт" до
Криворізької північної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання дій
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення ,-

в с т а н о в и в:

У травні 2013 року позивач звернувся з
позовом до суду, в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача
№ від 16.04.2013, яким ТОВ "Біоекспорт"
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на прибуток підприємств у
сумі 139570 грн. та нараховані штрафні
санкції у сумі 34892,40 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
червня 2013 р. адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Криворізької
північної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби № від 03.08.2012,
яким ТОВ "Біоекспорт" збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
прибуток підприємств у сумі 139570 грн. та
нараховані штрафні санкції у сумі 34892,40
грн.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову суду, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
посадовими особами податкового органу
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ "Біоекспорт" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
експортних операцій за період лютий,
березень та вересень 2012 року, за
результатами якої складено акт
№56/222/36414172 від 04.04.2013.

На підставі акту перевірки
Криворізькою ПМДПІ ДО ДПС винесено
податкове повідомлення-рішення
відповідача № від 16.04.2013, яким ТОВ
"Біоекспорт" збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на прибуток
підприємств у сумі 139570 грн. та
нараховані штрафні санкції у сумі 34892,40
грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
реальність здійснення позивачем
господарських операцій підтверджена
відповідними первинними документами.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками з
огляду на наступне.

Так, в акті перевірки податковим
органом відображені наступні
порушення п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПК
України, а саме занижено податок на
прибуток за період з 01.02.2012 по 31.03.2012 та
за період з 01.09.2012 по 30.09.2012 у загальній
сумі 139569,47 грн. (І квартал 2012 року - 71456,86
грн., ІІІ квартал 2012 року - 68112,61 грн.).

Як вбачається зі змісту акту перевірки
№56/222/36414172 від 04.04.2013, заниження
позивачем податку на прибуток у
загальній сумі 139569,47 грн. обґрунтована
тим, що ТОВ "Біоекспорт" не підтверджено
факт придбання у ФОП ОСОБА_1 біопалива
із жмиха технічного (соняшник) в
кількості 980,48 тон на загальну суму
664617,60 грн.

Згідно з правилами формування витрат,
передбаченими у пунктах 138.2, 138.4 статті
138 Податкового кодексу України,
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень
випливає, що право на зменшення об'єкта
оподаткування податку на прибуток та
податку на додану вартість на суму
понесених витрат надається
добросовісним платникам для
компенсації витрат, понесених у
процесі здійснення реальної
економічної діяльності, за умови
наявності належного документального
підтвердження виконання господарської
операції.

При цьому, відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1
ст. 139 Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Так, необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п. 1.2 п. 1, п.п. 2.1
п. 2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88 і зареєстровано в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
року № 168/704), а саме: первинні документи
- це письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Відповідно до вимог пункту 3.2 статті 3
Закону України від 16.07.1999 року № 996-ХІV
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична і інші види
звітності, що використовують грошовий
примірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
між ФОП ОСОБА_1 (Продавець) та ТОВ
"Біоекспорт" (Покупець) був укладений
договір поставки №08/09/2011 від 08.09.2011,
відповідно до якого Продавець
зобов'язувався на умовах визначених
договором продати, а Покупець прийняти
та оплатити товар, - жмих соняшника
технічний.

На виконання цього договору, ТОВ
"Біоекспорт" у період лютий, березень та
вересень 2012 року придбало у ФОП ОСОБА_1
біопаливо із жмиха технічного
(соняшник) у кількості 980,48 тон на
загальну суму 664617,60 грн.

Виконання вказаного договору
підтверджується належним чином
оформленими відповідними видатковими
накладними та платіжними дорученнями,
копії яких містяться в матеріалах
справи.

Придбаний у ФОП ОСОБА_1 товар був
експортований ТОВ "Біоекспорт"
нерезидентам.

Наведені вище обставини, також
встановлені податковим органом у акті
перевірки, на підставі якого винесено
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення.

Крім того, до матеріалів справи були
долучені докази на підтвердження
наявності складських приміщень та
транспортування придбаного позивачем
товару.

Таким чином, факт наявності та
належності первинної документації
(оформлення у відповідності до вимог
чинного законодавства), підтверджує
здійснення господарських операцій за
договором поставки та відповідачем не
спростований.

Посилання заявника апеляційної скарги
на ненадання позивачем документів, які
підтверджують сертифікацію фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1
біологічного виду палива, а саме
біопалива із жмиха технічного
(соняшник), не приймаються судом
апеляційної інстанції, оскільки
сертифікат не є первинним документом.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, у зв'язку чим суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Криворізької
північної міжрайонної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 14
червня 2013 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту її
виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена
08.09.2014 року.

Головуючий:
С.А. Уханенко

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим