Справа № 263/6761/14-а
Суддя: Соловйов О. Л.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №263/6761/14а
Провадження №2а/263/879/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року

м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області Соловйов
О.Л. розглянув в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Маріуполя
Донецької області (далі за текстом УПФУ
в Жовтневому районі м. Маріуполя) про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання нарахувати та сплатити
щомісячне підвищення до пенсії
відповідно до Закону України «Про
статус та соціальний захист дітей
війни»,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним адміністративним позовом
до відповідача, відповідно до якого
просить визнати протиправною
бездіяльність УПФУ в Жовтневому районі
м. Маріуполя; зобов'язати УПФУ в
Жовтневому районі м. Маріуполя
провести нарахування та виплату
позивачу підвищення до пенсії,
встановленого ст. 6 Закону України «Про
статус та соціальний захист дітей
війни» з 01.01.2014 року у розмірі 30 %
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що ОСОБА_2 віднесено до
категорії дітей війни, тому відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» він має право з 2014
року на доплату до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком. В
порушення Закону України «Про статус
та соціальний захист дітей війни»
відповідач здійснює доплату до пенсії
у неналежному розмірі, чим порушує її
права.

Ухвалою суду від 18.07.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 за період з 01.01.2014 року по
16.01.2014 року залишено без розгляду на
підставі ст. 100 КАС України.

В судове засідання позивач не з'явився -
надав суду заяву про розгляд справи в
його відсутність, наполягав на
задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав суду
заперечення в яких просив відмовити в
задоволені позовних вимог, посилаючись
на той факт, що позивач дійсно
перебуває на обліку у відповідача,
отримуючи пенсію за віком. Враховуючи,
що Кабінет Міністрів України визначає
розмір соціальної доплати за ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» в межах фінансових
ресурсів на 2014 бюджетний рік, то
підстав для підвищення пенсії позивачу
немає. Крім того, згідно із законом
України «Про державний бюджет на 2014
рік» № 1622 від 31.07.2014 року встановлено,
що норми і положення ст. ст. 12, 13, 14, 15 та 16
«Про статус та соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та в
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів всіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Дослідивши матеріали та
надані сторонами докази, суд приходить
до висновку про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 враховуючи
наступне.

Відповідно до частини
першої статті 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» до дітей війни віднесені
особи, які є громадянами України та
яким на час закінчення Другої світової
війни (2 вересня 1945 року) було менше 18
років.

Судом встановлено, що
позивач відноситься до категорії дітей
війни, що підтверджується
посвідченням, виданим на ім'я позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

За ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» (в редакції від 28
грудня 2007 року на підставі Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України») дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту») до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни. Ветеранам війни, які мають право
на отримання підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до цього Закону та
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» дане підвищення провадиться
за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані
неконституційними, серед іншого, і
положення підпункту 2 пункту 41 розділу
ІІ Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», якими було змінено
редакцію ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Внаслідок цього рішенням
Конституційного Суду України була
відновлена редакція ст. 6 Закону «Про
соціальний захист дітей війни» в
первинній редакції від 1 січня 2006 року,
за якою дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 % від мінімальної
пенсії за віком.

На підставі ст. 7 зазначеного Закону
фінансове забезпечення соціальних
гарантій, передбачених цим законом,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету України.

Законом України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» не було
визначено жодних обмежень щодо
застосування положень ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в редакції від 1 січня 2006 року.

Враховуючи викладене посилання
представника відповідача на рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року є безпідставними, бо
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не було надано
повноважень Кабінету Міністрів
України визначати розмір та порядок
застосування положень ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.

Згідно з п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№ 1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення» було встановлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» і «;Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», провадиться у розмірі 7 %
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

Суд вважає такими, що не знайшли свого
правового обгрунтування посилання
представника відповідача на
необхідність застосування до спірних
правовідносин положень Постанови
Кабінету Міністрів України від 28
грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення», бо вищу
юридичну силу над підзаконними актами,
яким є зазначена Постанова КМУ № 1381,
мають закони, яким є Закон України «Про
соціальний захист дітей війни».

На підставі викладеного при визначенні
розміру доплати до пенсії дитині війни
слід керуватися розміром надбавки,
визначеним у ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
внаслідок чого розмір пенсії позивачу
з 1 січня 2014 року повинен підвищуватись
на 30% від мінімальної пенсії за віком.

На час виникнення спірних
правовідносин розмір мінімальної
пенсії за віком визначений ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», згідно
з якою мінімальна пенсія за віком
дорівнює розміру, визначеному законом,
прожиткового мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.

За ст. 2 Закону України «Про прожитковий
мінімум» прожитковий мінімум
застосовується, крім іншого, для
встановлення розмірів мінімальної
пенсії за віком. Відповідно до ст. 7
Закону України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» було встановлено на
2014 рік прожитковий мінімум в
розрахунку на місяць на особу, що
втратила працездатність: з 1 січня - 949
грн.

Таким чином є достатньо підстав для
визнання противоправною бездіяльності
Управління Пенсійного Фонду України в
Жовтневому районі міста Маріуполя
Донецької області щодо ненарахування
позивачу щомісячної доплати до пенсії
в розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком в межах строку
звернення до суду, відповідно до ст. 99
КАС, за період з 16 січня 2014 року по 02
серпня 2014 року включно. Визначаючі
даний період стягнення соціальних
виплат суд виходить з наступного.

З 03 серпня 2014 року набрав чинності
Закон України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний

бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014
року № 1622-VIІ, відповідно до якого у 2014
році норми і положення ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та в
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджету
Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Враховуючи викладене з 03.08.2014 року
розмір соціальної державної допомоги
«дітям війни» встановлюється та
регулюється Постановою Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№ 1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення». З огляду на наведене
нарахування та виплату підвищення до
пенсії слід здійснювати позивачу
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
починаючи з 16 січня 2014 року по 02 серпня
2014 року включно.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2-15, 17-18, 69-71, 79, 86, 87,
122, 143, 158, 162,163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Законом України «Про
соціальний захист дітей війни», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
міста Маріуполя Донецької області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання нарахувати та сплатити
щомісячне підвищення до пенсії
відповідно до Закону України «Про
статус та соціальний захист дітей
війни», - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Маріуполя
Донецької області щодо не нарахування
ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 16 січня 2014 року по 02 серпня
2014 року включно, з відрахуванням
фактично проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
міста Маріуполя Донецької області
здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 16 січня 2014 року по 02 серпня
2014 року включно, з відрахуванням
фактично проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_2, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з
державного бюджету України витрати по
сплаті судового збору в сумі 73,08 грн.

Постанову суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
адміністративного суду Донецької
області через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення
постанови. Особи, які брали участі у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови суду, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання її копії.

Суддя:
О.Л. Соловйов