Справа № 826/9026/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07 серпня 2014 року 16 год. 45
хв. № 826/9026/14

Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Данилишин В.М.
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Гравіском" до
державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання його
вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 24 червня 2014 року надійшов
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Гравіском" (далі -
позивач) до державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій
відповідача з проведення заходів
зустрічної звірки, за результатами
яких складено акт від 15 травня 2014 року
№ 1377/26-55-22-08/38955031 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гравіском"
(податковий номер 38955031) щодо
підтвердження господарських відносин
з ТОВ "Астор Престиж" (податковий номер
38979733) за січень 2014 року" (далі - акт);

- визнання протиправними дій
відповідача щодо коригування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ позивача в електронній
автоматизованій системі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту ("Податковий блок" аналітична
система співставлення податкового
кредиту та податкових зобов'язань) у
розрізі контрагентів на підставі акту;

- зобов'язання відповідача вилучити з
діючих електронних автоматизованих
систем співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту
("Податковий блок" аналітична система
співставлення податкового кредиту та
податкових зобов'язань) у розрізі
контрагентів інформацію, внесену на
підставі акту.

В обґрунтування позову законний
представник позивача зазначив, що
позов підлягає задоволенню, оскільки
дії відповідача та складені ним
документи, зокрема акт, суперечать
нормам податкового законодавства та,
як наслідок, порушують права та законні
інтереси позивача як платника
податків.

Ухвалою суду від 27 червня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

У судові засідання представник
позивача не прибув, хоча про дати, час
та місце судового розгляду справи
позивач повідомлений належним чином.
При цьому, одночасно з позовом законним
представником позивача заявлено
письмове клопотання про розгляд справи
за відсутності уповноваженого
представника позивача.

У ході судового розгляду справи
представник відповідача не визнав
позов та просив відмовити у його
задоволенні повністю з підстав,
зазначених у письмових запереченнях
проти позову та доказах на їх
обґрунтування, поданих до суду через
канцелярію 18 липня 2014 року.

Враховуючи викладене та зважаючи на
достатність наявних у матеріалах
справи доказів для розгляду та
вирішення справи по суті, у судовому
засіданні 21 липня 2014 року судом,
відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), прийнято рішення
про подальший розгляд та вирішення
справи у порядку письмового
провадження, про що позивача
повідомлено письмово.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем, згідно з п. 73.5 ст. 73
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), здійснено відповідні заходи з
метою проведення зустрічної звірки
позивача із товариством з обмеженою
відповідальністю "Астор Престиж" (далі -
ТОВ "Астор Престиж") за січень 2014 року,
за результатами чого 15 травня 2014 року
складено акт.

В акті зазначено, що відповідачем, з
метою вручення позивачу письмового
запиту від 15 травня 2014 року №
23075/10/26-55-22-08-10, здійснено вихід за
податковою адресою позивача, однак, у
зв'язку з його відсутністю за вказаною
адресою, відповідачем складено акт
обстеження місцезнаходження
підприємства за податковою адресою від
15 травня 2014 року № 913/26-55-22-08/38955031 та
запит на встановлення
місцезнаходження (місце проживання)
платника податків від 15 травня 2014 року
№ 782/9/26-55-22-08.

Відсутність позивача за податковою
адресою, як пояснив у ході судового
розгляду справи представник
відповідача, унеможливила проведення
зустрічної звірки.

Відповідно до п. 73.5 ст. 73 ПК України, з
метою отримання податкової інформації
контролюючі органи мають право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2, 3, 4, 6, 7 Порядку
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2010
року № 1232 (далі - Порядок № 1232), цей
Порядок визначає механізм проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок.

Зустрічна звірка полягає у зіставленні
даних первинних бухгалтерських та
інших документів суб'єкта
господарювання, що здійснюється
органами державної податкової служби,
з метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки проводяться у
суб'єктів господарювання, щодо
здійснення операцій з якими під час
перевірки платника податків та зборів
виникають сумніви стосовно факту
здійснення таких операцій або якщо
існують розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

З метою проведення зустрічної звірки
орган державної податкової служби
(ініціатор) надсилає органу державної
податкової служби (виконавцю), на
обліку в якому перебуває суб'єкт
господарювання, запит про проведення
зустрічної звірки для підтвердження
отриманих від платника податків та
зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена
органом державної податкової служби
(ініціатором) самостійно у разі, коли
суб'єкт господарювання перебуває на
обліку в тому ж органі державної
податкової служби, в якому перебуває
платник податків, або в межах одного
населеного пункту.

Орган державної податкової служби
(виконавець), який проводить зустрічну
звірку, складає довідку за наявності
інформації, для отримання якої
надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження. У разі
відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.

У разі отримання від суб'єкта
господарювання інформації, визначеної
у запиті, та її документального
підтвердження (протягом одного місяця
з дня, що настає за днем надходження
суб'єкту господарювання запиту) орган
державної податкової служби проводить
зустрічну звірку.

За результатами проведеної зустрічної
звірки складається довідка, яка
підписується суб'єктом господарювання
(законним чи уповноваженим
представником) і посадовими особами
органу державної податкової служби та
особисто вручається суб'єкту
господарювання або його законному чи
уповноваженому представникові під
розписку або надсилається суб'єкту
господарювання за його адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом із
повідомленням про вручення.

Тобто, як вбачається з викладених норм,
проведення зустрічних звірок
направлено на співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання з
метою документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювались між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Поряд з цим, заходи, направлені на
проведення зустрічної звірки, тобто, на
вчинення дій щодо співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання,
без фактичного здійснення таких дій, не
можуть вважатись діями, здійсненими з
метою проведення зустрічної звірки.

У ході розгляду справи судом з'ясовано,
що зустрічну звірку позивача
відповідачем не проведено, дії по
співставленню даних первинних
бухгалтерських та інших документів
позивача не здійснено, відповідної
довідки не складено, про що свідчить
факт складання акту.

Незгода позивача з висновками, які
містяться в акті, за переконанням суду,
не є підставою для визнання
протиправними дій, факт вчинення яких
відсутній, оскільки вчинення таких дій
виключає їх протиправність.

Отже, враховуючи викладені норми та
обставини, а також зважаючи, що судом не
виявлено, а позивачем не доведено
наявність протиправних дій
відповідача щодо проведення
зустрічної звірки позивача, суд
прийшов до висновку про відсутність
підстав для задоволення заявленої
позивачем вимоги про визнання
протиправними дій відповідача з
проведення заходів зустрічної звірки,
за результатами яких складено акт.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення основної вимоги позивача,
за переконанням суду, також відсутні
підстави для задоволення похідних від
неї вимог про визнання протиправними
дій відповідача щодо коригування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту позивача у відповідній
автоматизованій системі у розрізі
контрагентів на підставі акту, а також
зобов'язання відповідача вилучити з
діючих відповідних автоматизованих
систем у розрізі контрагентів
інформацію, внесену на підставі акту.

Більше того, відображення в
автоматизованих системах відповідних
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту, за переконанням
суду, відноситься до дискреційних
повноважень контролюючого органу.

Так, відповідно до Рекомендації
Комітету Міністрів Ради Європи № R(80) 2
"Щодо здійснення адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень", прийнятої Комітетом
Міністрів 11 березня 1980 року на 316-му
засіданні заступників міністрів, під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду - тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Під дискреційними повноваженням
розуміють таке повноваження, яке надає
певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
визначених законом, адміністративний
орган має можливість самостійно (на
власний розсуд) вибрати один з кількох
варіантів рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6
ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище
викладених норм та обставин суд
прийшов до висновку, що позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Гравіском" до
державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання його
вчинити певні дії є безпідставним,
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз. У зв'язку з
ухваленням судового рішення на користь
суб'єкта владних повноважень та
відсутністю з його сторони судових
витрат, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати стягненню з
позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні
позову товариства з обмеженою
відповідальністю "Гравіском".

Копії постанови направити сторонам
(вручити їх уповноваженим
представникам) у порядку та строки,
встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин