Справа № 2а-4038/11/0211
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-4038/11/0211
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м.Ладижині Вінницької області на
постанову Ладижинського міського суду
Вінницької області від 06 липня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у м.Ладижині Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2011 року позивач звернулася до
Ладижинського міського суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у м.Ладижині Вінницької
області про визнання дій відповідача
неправомірними; зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату державної пенсії як особі,
постраждалій від наслідків
Чорнобильської катастрофи І категорії,
інваліду ІІ групи згідно зі ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" до розміру
не нижчого 8 мінімальних пенсій за
віком, розмір якої встановлений ч. 1 ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з урахуванням виплачених
сум; зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
особі, постраждалій від наслідків
Чорнобильської катастрофи І категорії,
інваліду ІІ групи в розмірі.
передбаченому ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", у розмірі 75
% мінімальної пенсії за віком, виходячи
із прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
виплачених сум; зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату щомісячної компенсації за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
до ст. 52 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком; зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату підвищення до пенсії згідно зі
ст. 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за проживання на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю, встановивши її на рівні
мінімальної заробітної плати
щомісячно в розмірах, визначених в
Законах про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням
виплачених сум.

Постановою Ладижинського міського
суду Вінницької області від 06 липня 2011
року позов задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Ладижинського міського суду
Вінницької області від 06 липня 2011 року
як таку, що винесена з неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень ст. ст. 197, 183-2 КАС України,
проводить розгляд справи у порядку
письмового провадження. За таких умов,
згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції у
межах апеляційної скарги.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, виходячи з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1 (а.с. 12), отримує пенсію за
віком (а.с. 18, 19), часткову доплату за
шкоду, заподіяну здоров'ю, та
підвищення за проживання на території
радіоактивного забруднення,
призначені у відповідності до статтей
39, 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (а.с. 18). Крім того, позивач
має статус дружини померлого
громадянина із числа потерпілих
категорії І, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою.

Згідно зі ст. 50 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до категорії І, зокрема
інвалідам ІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 1 статті 39
вищевказаного Закону пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить, зокрема, у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одну
мінімальну заробітну плату.

В силу п.1 ст. 52 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" щомісячна
компенсація в разі втрати годувальника
призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком незалежно
від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Всупереч ст.ст. 39, 50, 52 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у розмірі, визначеному
постановами Кабінету Міністрів
України №530 від 28.05.2008 року, № 654 від
16.07.2008 року та № 836 від 26.07.1996 року.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має вищу
юридичну силу в порівняні з
постановами Кабінету Міністрів
України №530 від 28.05.2008 року, № 654 від
16.07.2008 року та № 836 від 26.07.1996 року, суд
першої інстанції правомірно дійшов
висновку, що відповідачем протиправно
проводилися виплати пенсій в розмірах
менших, ніж це передбачено статтями 39,
50, 52 зазначеного Закону.

Таким чином, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача про
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
підвищення за проживання на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю та щомісячної компенсації
сім'ям за втрату годувальника в
розмірах, встановлених Законом.

Разом з тим, судова колегія звертає
увагу, що суд першої інстанції порушив
норми матеріального права та
необґрунтовано задовольнив позовні
вимоги про перерахунок та виплату
державної пенсії відповідно до ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 вказаного Закону
встановлено, що в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Як встановлено з матеріалів справи,
позивач просить зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату державної пенсії як особі,
постраждалій від наслідків
Чорнобильської катастрофи І категорії,
інваліду ІІ групи згідно зі ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" до розміру
не нижчого 8 мінімальних пенсій за
віком, розмір якої встановлений ч. 1 ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з урахуванням виплачених
сум.

Однак, судова колегія зазначає, що для
звернення до адміністративного суду із
вищезазначеними позовними вимогами
позивач має попередньо отримувати
державну пенсію, але в меншому розмірі,
ніж визначено Законом.

Матеріалами справи, зокрема,
розпорядженням 117523 від 18.05.2011 року (а.с.
18) та пенсійним посвідченням серії АД №
388650 (а.с. 19), підтверджено, що позивач
отримує пенсію за віком, а не державну
пенсію, передбачену ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", що
унеможливлює суд зобов'язати
відповідача провести перерахунок
державної Чорнобильської пенсії без
попереднього переходу позивача на
такий вид пенсії.

Таким чином, позовні вимоги позивача
про перерахунок державної пенсії з
урахуванням ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
задоволенню не підлягають, внаслідок
чого рішення суду першої інстанції у
цій частині необхідно скасувати.

Відповідно до ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, скасувати
постанову суду та прийняти нову.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.Ладижині
Вінницької області задовольнити
частково.

Постанову Ладижинського міського суду
Вінницької області від 06 липня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у м.Ладижині Вінницької
області про перерахунок пенсії, -
скасувати в частині задоволених
позовних вимог про перерахунок
державної пенсії ОСОБА_2 як особі,
постраждалій від наслідків
Чорнобильської катастрофи І категорії,
інваліду ІІ групи, згідно зі ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій
за віком, розмір якої встановлений ч. 1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", починаючи з 28.02.2011 року.

В цій частині прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог про
перерахунок державної пенсії ОСОБА_2 як
особі, постраждалій від наслідків
Чорнобильської катастрофи І категорії,
інваліду ІІ групи, згідно зі ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій
за віком, розмір якої встановлений ч. 1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відмовити.

В решті постанову Ладижинського
міського суду Вінницької області від 06
липня 2011 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.