Справа № 2-а-2391/11/0219
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-2391/11/0219
Головуючий у 1-й інстанції: Боднар В. В.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Піщанської районної
державної адміністрації Вінницької
області на постанову Піщанського
районного суду Вінницької області від
10 жовтня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Піщанської районної
державної адміністрації Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2011 року позивач звернулася до
Піщанського районного суду Вінницької
області з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Піщанської районної
державної адміністрації Вінницької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня як учаснику війни.

Постановою Піщанського районного суду
Вінницької області від 10 жовтня 2011 року
позов задоволено: визнано
неправомірними дії відповідача;
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня у розмірі трьох мінімальних
пенсій за віком відповідно до ч. 5 ст. 14
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії соціального захисту".
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за 2010
рік, з урахуванням фактично отриманих
сум.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Піщанського районного суду Вінницької
області, як таку, що винесена з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, прийнявши нову постанову про
відмову у задоволенні позову позивачу.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити з наступних
підстав.

Так, як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивач є
учасником війни та має право на щорічну
одноразову грошову допомогу до 5 травня
в розмірах, встановлених Законом.

Задовольняючи вимоги позивача, суд
першої інстанції виходив з того, що він
є учасником війни, якому відповідно до
вимог ст. 14 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 05
травня виплачується грошова допомога у
розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком.

Безспірно встановлено, що позивач є
учасником війни, яким відповідно до
вимог ч.5 ст. 14 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 05
травня виплачується грошова допомога у
розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком.

Згідно з частинами 1 та 4 ст. 17-1 даного
Закону вказану виплату здійснюють
органи праці та соціального захисту
населення через відділення зв'язку або
через установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем
отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання
чи одержання грошового утримання.
Особи, які не отримали разової грошової
допомоги до 5 травня, мають право
звернутися за нею та отримати її до 30
вересня відповідного року, в якому
здійснюється виплата допомоги.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік" внесено зміни до
деяких законодавчих актів України,
зокрема, до ст. 14 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", якими обов'язок
визначення розміру щорічної разової
грошової допомоги покладено на Кабінет
Міністрів України у межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 такі
положення визнані неконституційними.

Статтею 152 Конституції України
передбачено, що Закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, після 22.05.2008 року
застосуванню до спірних правовідносин
підлягали положення Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

У 2011 році Закон України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" не зупинявся та не
змінювався, тому позивач має право на
отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня відповідно до ч. 5
ст. 14 цього Закону.

В даному випадку, до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню постанова Кабінету
Міністрів України від 04.04.2011 року №341
"Про розміри разової грошової допомоги,
що виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань", якою визначений розмір
виплат разової грошової допомоги до 5
травня, оскільки, виходячи із загальних
принципів пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
розміру разової грошової допомоги слід
керуватися Законом (Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту"), а не
підзаконним нормативно-правовим актом.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що
суд першої інстанції, вирішуючи спір по
суті позовних вимог, не дослідив та не
надав оцінку обставинам щодо
дотримання позивачем строків
звернення до суду, визначених статтею 99
КАС України.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 100 КАС України визначено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя
після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи подано адміністративний
позов у строк, установлений законом
(якщо адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Виходячи зі змісту даної норми, суд
повинен надати оцінку та перевірити
наявність чи відсутність підстав для
застосування ч. 1 ст. 100 КАС України.

Як видно із матеріалів справи, позивач
звернувся до адміністративного суду
19.09.2011 року.

Згідно з позовними вимогами позивач
просить виплатити йому щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня за 2004-2010
роки. В обґрунтування пропуску строку
звернення до адміністративного суду
позивач посилається на правову
необізнаність та важкий стан здоров'я.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу, що докази, які підтверджували б
поважність пропуску позивачем строку
звернення до адміністративного суду, в
матеріалах справи відсутні. Крім того,
позивач просить виплатити йому
допомогу за 2004-2010 роки, в той час, як до
суду звернувся з таким позовом 19.09.2011
року, тобто з пропуском шестимісячного
строку, передбаченого ст. 99 КАС України,
оскільки така допомога виплачується до
5 травня поточного року, а у виняткових
випадках - до 30 вересня цього ж року.

Таким чином, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, колегія
суддів вважає, що строк звернення до
адміністративного суду пропущений без
поважних причин.

Виходячи із встановлених обставин,
колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає, що суд першої інстанції дійшов
передчасного висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, скасувати постанову
суду і залишити позовну заяву без
розгляду або закрити провадження у
справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Статтею 205 КАС України встановлено, що
розглянувши апеляційну скаргу, суд
апеляційної інстанції постановляє
ухвалу в разі скасування судового
рішення і залишення позовної заяви без
розгляду або закриття провадження у
справі.

В силу ч. 1 ст. 203 КАС України постанова
або ухвала суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
позовна заява залишається без розгляду
або провадження у справі закривається
з підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд
своєю ухвалою залишає позовну заяву
без розгляду, якщо позовну заяву подано
з пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду, і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що постанову суду першої
інстанції необхідно скасувати,
залишивши адміністративний позов без
розгляду.

Керуючись ст.ст. 155, 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 199,
203, 205, 206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Піщанської районної державної
адміністрації Вінницької області, -
задовольнити частково.

Постанову Піщанського районного суду
Вінницької області від 10 жовтня 2011
року, у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Піщанської районної державної
адміністрації Вінницької області про
перерахунок пенсії, - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Піщанської районної
державної адміністрації Вінницької
області про перерахунок пенсії, -
залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.