Справа № 521/13063/14-а
Суддя: Целух А. П.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
Провадження № 2а/521/379/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 25» вересня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання -
Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі справу
адміністративної юрисдикції за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2014 року позивач звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії. В
обґрунтування свого адміністративного
позову ОСОБА_1 зазначила, що
розпорядженням №149046 від 13.05.2014 року їй
поновлена раніше призначена пенсія.
Листом від 03.07.2014 року №200/К-1 начальник
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси відмовив
в задоволенні звернення позивача, в
якому вона просила провести
перерахунок поновленої пенсії
відповідно зі статтею 24 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність».

30 березня 2000 року ОСОБА_1 була
призначена пенсія за віком як
науково-педагогічному працівнику
відповідно Закону України «Про наукову
і науково-технічну діяльність» і з
цього часу позивач не працювала. В 2005
році позивач перейшла на загальну
пенсію за віком. 26 березня 2014 року
позивач звернулася яз заявою до
відповідача, згідно якої просила
поновити виплату пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність». Також, позивач звернулась
із заявою від 22 травня 2014 року до
начальника Головного управління
пенсійного фонду України в Одеської
області, в якій просила: надати
розрахунок пенсії; письмово пояснити
правові підстави призначення пенсії
відповідно до заяви від 26 березня 2014
року; дозволити і надати можливість
ознайомитися із пенсійною справою. У
відповіді начальника Головного
Управління від 05 червня 2014 року та в
доповненнях до неї від 10.06.2014 року
зазначено, що при поновленні пенсії
позивача розрахунок пенсії проведено
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, у тому
числі в сільському господарстві, за 2007
рік, відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23.04.2012 року №327. 20
червня 2014 року позивач звернулась із
заявою до начальника Управління
пенсійного фонду України в
Малиновському районі із проханням
провести перерахунок призначеної
пенсії відповідно ст.24 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність». Проте, листом від 03 липня
2014 року відповідач відмовив в
задоволенні заяви позивача від 20
червня 2014 року.

Однак, з таким розрахунком пенсії
позивач не згодна і вважає, що
розрахунок розміру пенсії за нормами
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.04.2012 року №327 суперечить ст.24
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», що
призвело до значного зменшення розміру
пенсії з порушенням вимог чинного
законодавства України.

Враховуючи все вищенаведене, позивач
просила суд визнати протиправним
розпорядження №149046 від 13.05.2014 року
управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси в частині
застосування середньомісячної
заробітної плати в галузях економіки, у
тому числі сільському господарстві,
України за 2007 рік при нарахуванні
розміру поновленої пенсії за віком;
скасувати розпорядження №149046 від
13.05.2014 року Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м.Одеси
в частині застосування
середньомісячної заробітної плати в
галузях економіки, у тому числі в
сільському господарстві, України за 2007
рік при нарахуванні поновленої пенсії
за віком; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м.Одеси
нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком як
науково-педагогічному працівнику у
розмірі, передбаченому ст.24 Закону
України „Про наукову і
науково-технічну діяльність, починаючи
с 26.03.2014 року та своєчасно сплатити їй
недораховану частину пенсії.

В судове засідання позивач надала
заяву, в якій позов підтримала та
просила його задовольнити.

Представник відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій позов не визнав, проти
задоволення позову заперечує та просив
розглядати справу без його особистої
участі. До суду також надано письмові
заперечення представника відповідача
проти позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 29
березня 2000 року була звільнена з посади
інженера з техніки безпеки Одеського
морехідного училища у зв'язку із
виходом на пенсію.

З 30 березня 2000 року позивач перебувала
на пенсійному забезпеченні в
управлінні Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси та
отримувала пенсію як
науково-педагогічний працівник
відповідно Закону України «Про наукову
і науково-технічну діяльність».

В 2005 році позивач перейшла на загальну
пенсію за віком.

26 березня 2014 року позивач звернулася із
заявою до відповідача, згідно якої
просила поновити виплату пенсії за
віком відповідно до Закону України
«Про наукову та науково-технічну
діяльність».

Розпорядженням управлінні Пенсійного
фонду України в Малиновському районі м.
Одеси №149046 від 13 травня 2014 року ОСОБА_1
поновлена раніше призначена пенсія, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, у тому
числі в сільському господарстві, за 2007
рік, відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23.04.2012 року №327.

ОСОБА_1 звернулась із заявою від 22
травня 2014 року до начальника Головного
управління пенсійного фонду України в
Одеської області, в якій просила:
надати розрахунок пенсії; письмово
пояснити правові підстави призначення
пенсії відповідно до заяви від 26
березня 2014 року; дозволити і надати
можливість ознайомитися із пенсійною
справою.

Як вбачається із відповіді начальника
Головного управління пенсійного фонду
України в Одеської області від 05 червня
2014 року та в доповненнях до неї від 10
червня 2014 року, при поновленні пенсії
ОСОБА_1 розрахунок пенсії проведено із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, у тому
числі в сільському господарстві, за 2007
рік, відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23.04.2012 року №327.

20 червня 2014 року позивач звернулась із
заявою до начальника Управління
пенсійного фонду України в
Малиновському районі із проханням
провести перерахунок призначеної
пенсії відповідно ст.24 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність».

Проте, листом від 03 липня 2014 року
відповідач відмовив в задоволенні
заяви позивача від 20 червня 2014 року

На обґрунтування письмових заперечень
проти позову представник відповідача
зазначив, що керувався рішенням
Конституційного суду України від
22.05.2008 року, згідно якого редакція
статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» в частині визначення
показника заробітної плати та порядку
проведення перерахунку пенсії були
визнані неконституційними та почала
діяти стара редакція зазначеної
статті, яка передбачає, що у разі, якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього закону.

Проте, суд не може погодитись із такими
висновками представника відповідача,
оскільки зазначеною статтею визначені
питання, пов'язані з перерахунком
пенсії стосовно осіб, які продовжували
працювати, в якій визначено, що у разі
якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через два роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Отже, при поновленні пенсії ОСОБА_1
розрахунок пенсії проведено із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, у тому
числі в сільському господарстві, за 2007
рік, відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23.04.2012 року №327
«Про підвищення рівня соціального
захисту населення».

Згідно статті 3 Конституції України,
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави.

Відповідно до частини статті 24 Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» для
обчислення заробітку під час
призначення пенсії науковому
(науково-педагогічному)працівнику
застосовується середня заробітна
плата працівників, зайнятих у галузях
економіки України, у тому числі в
сільському господарстві, за три
календарні роки, що передують року
звернення за призначенням пенсії.
Середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України, у
тому числі в сільському господарстві,
визначається центральним органом
виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері статистики.

Відповідно до відповіді Головного
Управління статистики в Одеській
області середньомісячна заробітна
плата одного середньооблікового
штатного працівника по Україні у 2011
році склала -2633 грн., у 2012 році -3026 грн., у
2013 році складає 3265 грн.

Проте, відповідачем, у порушення статті
24 Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність»,
проведено розрахунок пенсії позивачу
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, у тому
числі в сільському господарстві, за 2007
рік, відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23.04.2012 року №327
«Про підвищення рівня соціального
захисту населення», а саме, у розмірі
1351, 12 гривень.

Пунктом першим постанови Кабінету
Міністрів України від 23.04.2012 року №327
«Про підвищення рівня соціального
захисту населення» установлено,що
пенсії, призначені (перераховані) до 2008
року із застосуванням показників
середньої заробітної плати (доходу) у
середньому на одну застраховану особу
в цілому в Україні, з якої сплачено
страхові внески, за 2005-2006 роки
відповідно до Законів України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" (особам із числа
військовослужбовців строкової служби
та членам їх сімей) та із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, у тому числі в
сільському господарстві, за 2003-2006 роки
відповідно до Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність",
перераховуються із застосуванням
показників відповідно середньої
заробітної плати (доходу) у середньому
на одну застраховану особу в цілому в
Україні, з якої сплачено страхові
внески, за 2007 рік та середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, у тому
числі в сільському господарстві, за 2007
рік.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в редакції, що
діяла до внесення в неї змін Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28
грудня 2007 року № 107-VІ і яка діє в
теперішній час, оскільки рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп ці зміни визнані
неконституційними, а для відновлення
попередньої редакції не потрібно
прийняття спеціального рішення, у разі
якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії.

Проте, як встановлено в процесі
розгляду справи, та не заперечувалось
відповідачем, позивач з 29.03.2000 року не
працює, та з чого часу страхові внески
нею не сплачуються, отже суд вбачає у
зазначених діях відповідача суттєве
порушення прав позивача, що призвело до
зменшення її пенсії більше ніж удвічі.

В ч. 2 ст. 6 Конституції України вказано,
що органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Ст. 22 Конституції України визначено, що
конституційні права і свободи
гарантується. Таким чином, держава
взяла на себе зобов'язання забезпечити
реалізацію громадянами своїх
конституційних прав.

Згідно ч.3 ст.46 Конституції України
пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя.

Тобто для позивача, яка досягла
пенсійного віку, розмір пенсії є
необхідною складовою конституційного
права на забезпечення достатнього
життєвого рівня (ст.48 Конституції
України).

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення» та Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

З огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності
закріпленого в статті 9 КАС України,
приписи постанови Кабінету Міністрів
України від 23.04.2012 року №327 «Про
підвищення рівня соціального захисту
населення» не можуть застосовуватись
до спірних відносин.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, ї права а свободи
визнаються найвищими цінностями та
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Судом враховується
положення ст. 55 Конституції України,
згідно з якою права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України
суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

Статтями 11,71Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідност.86
цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїми внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Згідно ст.11 ч.2 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше, як за позовною заявою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Згідно ч.1 ст.69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

З урахуванням встановлених судом
фактів, оцінюючи надані сторонами по
справі докази у їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 3,22, 46, 48 Конституції
України, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Законом України «Про
пенсійне забезпечення», Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.04.2012
року №327 «Про підвищення рівня
соціального захисту населення», ст. ст.
17, 18, 19, 99, 100, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним розпорядження
управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси №149046 від
13.05.2014 року в частині застосування
середньомісячної заробітної плати в
галузях економіки, у тому числі
сільському господарстві, України за 2007
рік при нарахуванні розміру поновленої
пенсії ОСОБА_1 за віком.

Скасувати розпорядження №149046 від
13.05.2014 року Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м.Одеси
в частині застосування
середньомісячної заробітної плати в
галузях економіки, у тому числі в
сільському господарстві, України за 2007
рік при нарахуванні поновленої пенсії
ОСОБА_1 за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Малиновському районі
м.Одеси нарахувати ОСОБА_1 пенсію за
віком як науково-педагогічному
працівнику у розмірі, передбаченому
ст.24 Закону України „Про наукову і
науково-технічну діяльність, починаючи
с 26.03.2014 року та своєчасно сплатити їй
недораховану частину пенсії.

Стягнути з Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області до спеціального фонду
Державного бюджету України суму
судового збору у розмірі 73,08 грн.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

ГОЛОВУЮЧИЙ
А.П.ЦЕЛУХ