Справа № 2а-12683/11/2670
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 лютого 2012 року у справі за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва до Товариства з
обмеженою відповідальністю НВФ
"Елерон", Державного підприємства
Науково-виробничий комплекс "Прогрес"
про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Державна податкова інспекція
у Святошинському районі м. Києва
звернувся до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю НВФ "Елерон",
Державного підприємства
Науково-виробничий комплекс "Прогрес"
про стягнення заборгованості.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 лютого 2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - Державна податкова інспекція
у Святошинському районі м. Києва
звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду заяви, в судове засідання не
з'явилися. Про причини своєї неявки суд
не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення заяви, а
особиста участь сторін в судовому
засіданні - не обов'язкова, колегія
суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС
України визнала можливим проводити
розгляд заяви за відсутності
представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 19
травня 2011 року Державною податковою
інспекцією у Святошинському районі м.
Києва проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю НВФ "ЕЛЕРОН" з питань
взаємовідносин з ТОВ "Мега-Групп" та
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість за період з 01 лютого 2008 року по
31 грудня 2010 року.

За результатами проведеної позивачем
складено Акт №136/23-60/22965502 від 19 травня
2011 року.

Перевіркою встановлено відсутність у
підприємства необхідних умов для
здійснення господарської діяльності в
частині купівлі, продажу, реалізації,
зберігання та відвантаження
товарно-матеріальних цінностей,
виконання робіт, надання послуг, що
свідчить про неможливість здійснення
господарської діяльності ТОВ НВФ
"ЕЛЕРОН".

Також, Ніжинською обласною державною
податковою інспекцією Чернігівської
області проведено планову виїзну
перевірку ДП НВК "Прогрес" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 жовтня 2009
року по 31 грудня 2010 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01
жовтня 2009 року по 31 грудня 2010 року.

За результатами перевірки Ніжинською
обласною державною податковою
інспекцією Чернігівської області
складено Акт №411/23-14307297 від 11 квітня 2011
року.

Перевіркою встановлено, що ДП НВК
"Прогрес" має свідоцтво про атестацію
наукової установи №246 від 26 червня 2003
року "Створення комплексів
високоточного керованого
артилерійського снаряду і мінометного
озброєння з лазерним, тепловим,
радіолокаційним та комбінованим,
напівактивним самонаведенням", видане
Міністерством промислової політики
України, у зв'язку з чим ДП НВК "Прогрес"
має можливості самостійно проводити
вказані дослідження. Таким чином,
потреба у придбанні послуг з
дослідження аеродинамічних
характеристик моделей у ТОВ НВФ
"ЕЛЕРОН" підприємством не доведена.

На підставі виявлених перевірками
обставин, позивач дійшов висновку про
відсутність в діях ДП НВК "Прогрес"
економічної доцільності витрат на
послуги з дослідження аеродинамічних
характеристик моделі КВ-6 та причинного
зв'язку між придбаними послугами,
роботами та отриманням економічної
вигоди, направленої на максималізацію
доходів чи мінімізацію витрат.

У зв'язку з встановленням нікчемності
правочинів, укладених ТОВ НВФ "Елерон"
та ДП Науково-виробничий комплекс
"Прогрес", позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення в дохід держави
коштів, отриманих за такими
правочинами.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 11 ст. 10 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні"
від 04 грудня 1990 року № 509-XII
передбачено, що органи державної
податкової служби подають до судів
позови до підприємств, установ,
організацій та громадян про визнання
угод недійсними і стягнення в доход
держави коштів, одержаних ними за
такими угодами, а в інших випадках -
коштів, одержаних без установлених
законом підстав, а також про стягнення
заборгованості перед бюджетом і
державними цільовими фондами за
рахунок їх майна.

Згідно ст. 207 Господарського кодексу
України, господарське зобов'язання, що
не відповідає вимогам закону, або
вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

В силу ч. 1 ст. 206 Господарського кодексу
України, якщо господарське
зобов'язання визнано недійсним як таке,
що вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, то за наявності наміру в
обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а у
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
все належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише у однієї із
сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.

При цьому, за змістом частини 1 статті 208
Господарського кодексу України,
застосування санкцій можливе не за сам
факт укладення зазначеної угоди, а лише
в разі виконання правочину хоча б
однією стороною.

В свою чергу, для застосування санкцій,
передбачених частиною 1 статті 208
Господарського кодексу України,
необхідним є умисел на укладення угоди
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства.

Як вбачається з матеріалами справи, 02
квітня 2009 року між ТОВ НВФ "ЕЛЕРОН" як
виконавцем та ДП НВК "Прогрес" як
замовником укладено договір № 41-ЭТ на
продукцію науково-технічного
призначення, згідно умов якого,
виконавець зобов'язався виконати та
здати замовнику роботу "Дослідження
аеродинамічних характеристик моделі
КВ-6 (ПРКр)". Загальна вартість робіт -
165000,00 грн.

Факт виконання ТОВ НВФ "ЕЛЕРОН" робіт за
договором, прийняття замовником за
договором - ДП НВК "Прогрес" - його
результатів, проведення розрахунку за
договором та факт сплати податків
підтверджується актом здачі-приймання
робіт (надання послуг) від 11 червня 2009
року до договору та податковою
накладною від 11 червня 2009 року № 7.

Вищевказана господарська операція
була відображена у бухгалтерському та
податковому обліку сторін.

Крім того, постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від 22
червня 2011 року по справі № 2а/2570/2952/2011 за
позовом ДП НВК "Прогрес" до Ніжинської
ОДПІ про скасування податкових
повідомлень-рішень, прийнятих за
висновками Акту перевірки №411/23-14307297
від 11 квітня 2011 року, позовні вимоги
задоволено.

Також, між ТОВ НВФ "ЕЛЕРОН" та ТОВ
"Мега-Групп" укладено договір від 07
квітня 2009 року № 41-ЭТ про постачання
продукції науково-технічного
призначення.

Судом встановлено, що трудових
ресурсів ТОВ НВФ "ЕЛЕРОН" достатньо для
виконання робіт з дослідження
аеродинамічних характеристик моделі
КВ-6, оскільки з трьох осіб, оформлених
на підприємстві, дві мають вищу освіту
в галузі створення та виготовлення
літальних апаратів з відповідним
досвідом роботи 35-40 років.

Тобто, відповідачами надано докази
того, що укладений між ними договір
№41-ЭТ на продукцію науково-технічного
призначення виконаний згідно вимог
законодавства і висловлені позивачем
припущення про його нікчемність є
безпідставними.

З огляду на вищенаведене, вірним є
висновок суду першої інстанції про те,
що договірні відносини між ТОВ НВФ
"ЕЛЕРОН" з ТОВ "Мега-Групп" жодним чином
не впливають на можливий висновок про
нікчемність договору №42-ЭТ на
продукцію науково-технічного
призначення.

В свою чергу, позивачем не доведено
наявності протиправного умислу та мети
при укладенні відповідачами договорів,
не надано доказів на підтвердження
факту порушення відповідачами
встановленого порядку здійснення
підприємницької діяльності, ухилення
від сплати податків, наявності
заподіяної державі шкоди.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для висновку про нікчемність
правочинів від 02 квітня 2009 року №41-ЭТ
та від 07 квітня 2009 року № 41-ЭТ на
продукцію науково-технічного
призначення, у зв'язку з чим, підстави
для стягнення отриманих за договором
коштів - відсутні.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 лютого 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 19.09.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.