Справа № 804/8849/14
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
05 серпня 2014 р. Справа № 804/8849/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Кіровському районі
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -
ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач)
звернувся до суду з позовною заявою до
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -ДПІ у
Кіровському районі, відповідач), в якій
просить визнати протиправним та
повідомлення-рішення ДПІ у Кіровському
районі № 1806-15 від 03.06.2014 р.
В обгрунтування позовних вимог
зазначено, що 12.01.2010 року позивачем
придбано будівлі і споруди у ОСОБА_4,
які знаходяться на двох земельних
ділянках, щодо яких у ОСОБА_4 були
укладені договори оренди земельних
ділянок від 01.10.2008 р. зі строком дії 5
років та від 06.05.2008 р. зі строком дії 15
років. За користування земельними
ділянками позивач відшкодовував
ОСОБА_4 орендну плату за договором щодо
відшкодування орендної плати за
земельні ділянки у грошовій формі
(гривнях), за мінімальною ставкою
орендної плати, встановленої Законом
України «Про оренду землі», а ОСОБА_4
сплачував оренду плату за земельні
ділянки до бюджету. Оскільки об'єктом
оподаткування є земельна ділянка
відповідно до даних державного
земельного кадастру, а документів, що
посвідчують право позивача на земельні
ділянки не має, то здійснення плати за
землю ОСОБА_4 та відшкодування цих
витрат ОСОБА_3 відбувалось у правовому
режимі. На думку позивача, відповідачем
протиправно винесено спірне податкове
повідомлення-рішення, так як подвійне
стягнення плати за одну і ту саму
земельну ділянку суперечить вимогам
чинного законодавства. В судовому
засіданні представник позивач позовні
вимоги підтримала та просила суд
задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача надав
письмові заперечення, в судовому
засіданні проти позову заперечував,
зазначав про безпідставність позовних
вимог, обґрунтовувуючи свою позицію
тим, що сума земельного податку повинна
сплачуватися ОСОБА_3 після придбання
нерухомого майна, яке знаходиться на
відповідних земельних ділянках, однак,
в порушення ст. 287 Податкового Кодексу
України (далі ПК України), позивач свій
обов'язок не виконував, що стало
підставою для прийняття оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення у
відповідності до ст. 286 ПК України.
Дослідивши письмові докази по справі,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_3 придбав у
ОСОБА_4 будівлі та споруди, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, за
договором купівлі-продажу будівель та
споруд від 12.01.2010 р. посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстраційним № 4.
Придбані будівлі і споруди
знаходяться на земельних ділянках
загальною площею 0, 0683 га кадастровий
відповідно до договору оренди землі
від 06.05.2008 р. (строк дії 15 років),
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстраційним № 1496 та договору оренди
землі від 01.10.2008 р. (строк дії 5 років),
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 01.10.2008 р. за
реєстраційним № 3558. Зазначені вище
договори оренди землі зареєстровані у
ДМВ ДРФ «Центр» ДЗК, про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 09.06.2008
Між позивачем та ОСОБА_4 12.01.2010 р.
укладено договір про компенсацію
витрат по сплаті орендної плати за
користування земельною ділянкою.
ДПІ у Кіровському районі м.
Дніпропетровська прийнято податкове
повідомлення-рішення № 1806-15 від 03.06.2014
р., яким ОСОБА_3 визначено суму
податкового зобов'язання по земельному
податку з фізичних осіб в сумі 9425, 61 грн.
Відповідно до п. п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК
України земельний податок -
обов'язковий платіж, що справляється з
власників ділянок та земельних часток
(паїв), а також постійних
Статтею 269 ПК України визначено, що
платником податку є: власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв), землекористувачі.
У ст. 270 ПК України, передбачено, що
об'єктом оподаткування є: земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні; земельні частки (паї),
які перебувають у власності.
Власники землі та землекористувачі
сплачують плату за землю з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою (ст. 287
Положеннями п. 287.6 ст. 287 ПК України
визначено, що при переході права
власності на будівлю, споруду (їх
частину) податок за земельні ділянки,
на яких розташовані такі будівлі,
споруди (їх частини), з урахуванням
прибудинкової території сплачується
на загальних підставах з дати
державної реєстрації права власності
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 120 Земельного Кодексу
України (далі - ЗК України), у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти; до особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення;
якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.
Таким чином, з моменту переходу до
ОСОБА_3 права власності на будівлі та
споруди, які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_3 отримав право
користування земельними ділянками, на
яких знаходяться зазначені будівлі та
споруди та, відповідно, отримав
обов'язок щодо сплати до бюджету плати
за землю у вигляді податку на землю.
Суд зазначає, що відшкодування
позивачем орендних платежів за землю
ОСОБА_4 не звільняє позивача від
обов'язку щодо сплати податку на землю.
В свою чергу ОСОБА_3 не позбавлений
права на відшкодування з бюджету
безпідставно перерахованих сум
З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені в
судовому засіданні докази, суд
доходить до висновку, що відповідачем
обґрунтовано та об'єктивно було
повідомлення-рішення № 1806-15 від 03.06.2014
р., а тому позовні вимоги ОСОБА_7 не
підлягають задоволенню.
Що стосується питання судових витрат,
суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
Позивачем сплачено суму судового збору
182, 70 грн., тобто 10 відсотків розміру
ставки судового збору - 1827, 00 грн. за
подання адміністративного позову
майнового характеру.
У зв'язку з відмовою у задоволенні
позовних вимог позивача, решта
судового збору в сумі 1644, 30 грн.
підлягає стягненню з позивача.
На підставі викладеного, керуючись
статтями 158-163 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного
Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Державного бюджету України решту
судового збору у розмірі 1644 (одна
тисяча шістсот сорок чотири) гривні 30
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, визначені ст. 186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Постанова в повному обсязі виготовлена
11 серпня 2014 року.

Суддя О.М.
Неклеса