Справа № 2а-3545/10/1670
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 р. Справа №
2а-3545/10/1670Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Міністерства внутрішніх справ
України на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
18.01.2011р. по справі № 2а-3545/10/1670

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ
України

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

22.07.2010 року позивачка, ОСОБА_1,
звернулася до суду з позовом до
Міністерства внутрішніх справ України
про визнання протиправними рішення та
дій відповідача, пов'язаних з
порушенням законодавства при
звільненні; визнання протиправними
рішення та дій відповідача, пов'язаних
зі скасуванням щомісячної надбавки за
високі досягнення в праці в розмірі 50
відсотків відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 09
березня 2006 року № 268, встановленої
наказом МВС від 06.05.2008 року № 840-0/с та
зобов'язання відповідача здійснити в
подальшому перерахунок усіх належних
позивачу до виплати сум з урахуванням
зазначеної надбавки; зобов'язання
відповідача усунути порушення прав
шляхом здійснення перерахунку і
виплати недорахованої з причини
скасування надбавки заробітної плати у
розмірі 5930 грн. 16 коп. за квітень,
травень, червень 2010 року, та за
загальною методикою розрахунку
відповідно донарахувати суму
відпускних виплат за 2010 рік;
зобов'язання відповідача нарахувати і
виплатити у відповідності із
положенням статті 117 КЗпПУ
середньомісячний заробіток за весь
час затримки у виплаті належних
позивачу як звільненому працівникові
сум, а саме з 17.06.2010 по день фактичної
виплати; визнання протиправними дій
відповідача, пов'язаних з не
присвоєнням чергового рангу
державного службовця, зобов'язання
присвоїти 8-й ранг державного службовця
з моменту винесення судового рішення
та зобов'язання скасувати протиправне
рішення про застосування
дисциплінарного стягнення у вигляді
невідповідності займаній посаді
шляхом внесення запису до особової
справи на підставі рішення суду;
стягнення з відповідача компенсації
моральної шкоди у розмірі 8000 грн. 00 коп.,
зобов'язання відповідача, відповідно
до статті 25 Закону України "Про міліцію"
публічно вибачитись за порушення прав
і законних інтересів, у разі визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності посадових осіб
відповідача згідно статті 166 Кодексу
адміністративного судочинства України
постановити окрему ухвалу щодо
притягнення їх до відповідальності.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.01.11 року
по справі № 2а-3545/10/1670 зазначений позов
задоволено частково.

Зобов'язано Міністерство внутрішніх
справ України виплатити на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за весь час
затримки повного розрахунку при
звільненні по день фактичного
розрахунку а саме: з 17.06.2010 року по 11.08.2010
року в розмірі 5125 (п'ять тисяч сто
двадцять п'ять) гривень 38 копійок.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що постанову винесено
з порушенням норм процесуального та
матеріального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України дана
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню із
зміною постанови з наступних підстав.

У відповідності до частини 1 статті 116
Кодексу законів про працю України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Згідно із частиною 1 статті 117 КЗпП
України в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в статті 116 цього
Кодексу, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звільнили із займаної посади
наказом від 15.06.2010 року № 1033 о/с з 17.06.2010
року. Належну ОСОБА_1 суму коштів було
виплачено 11.08.2010 року шляхом
перерахування на пластикову картку до
банку в розмірі 9383,13 грн., що
підтверджується відомістю та не
заперечується відповідачем.

Із фактичних обставин справи
вбачається, що з боку відповідача мало
місце несвоєчасність виплати ОСОБА_1
належної їй при звільненні суми, що
тягне обов'язок власника провести на
користь працівника виплату середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
необґрунтованість тверджень
відповідача, що не своєчасність
проведення розрахунків зі звільненими
працівниками склалася через
несвоєчасність звернення самих
працівників за таким розрахунком, а
також у зв'язку з недостатнім
фінансуванням державою видатків
Міністерства, оскільки відсутність
коштів не є поважною причиною
невиконання своїх зобов'язань.

Така позиція повністю кореспондується
із практикою Європейського суду з прав
людини, застосування якої передбачене
статтею 17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини".

Так, у рішенні по справі "Кечко проти
України" (Заява № 63134/00) Страсбург, 8
листопада 2005 року, Європейський суд з
прав людини констатував, що не приймає
аргумент Уряду щодо бюджетних
асигнувань, оскільки органи державної
влади не можуть посилатись на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Правовідносини, що виникають в процесі
реалізації права на отримання
заробітної плати найманого працівника
засновані на принципі юридичної
визначеності. Зазначений принцип не
дозволяє державі посилатись на
відсутність певного нормативного акта,
який визначає механізм реалізації прав
та свобод громадян, закріплених у
конституційних та інших актах.

За практикою Європейського суду з прав
людини реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актів національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органами державної влади на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань судом не
приймається до уваги.

Доводи відподача відносно того, що
ОСОБА_1 звернулася за остаточним
розрахунком лише 07.07.2010 року, колегією
суддів до уваги не приймаються,
оскільки норма про виплату коштів не
пізніше наступного дня після звернення
працівника застосовується в разі, якщо
працівник в день звільнення не
працював, що в даному випадку не мало
місця, до того ж грошові кошти були
перераховані позивачу на картковий
рахунок в банку, а не особисто видано по
розрахунковій відомості, а тому
відповідачу нічого не заважало
здійснити виплату шляхом
перерахування на картку належних
позивачу коштів в день звільнення
17.09.2010 року, враховуючі при цьому, що
наказ про звільнення прийнятий 15.06.2010
року.

При визначенні розміру середнього
заробітку, який підлягає виплаті
позивачці за час затримки розрахунку
при звільненні по день фактичного
розрахунку, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення
середньої заробітної плати (надалі -
Порядок), затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.02.1995
року № 100 обчислення середньої
заробітної плати для оплати часу
щорічної відпустки, додаткових
відпусток у зв'язку з навчанням,
творчої відпустки, додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей,
або для виплати компенсації за
невикористані відпустки провадиться
виходячи з виплат за останні 12
календарних місяців роботи, що
передують місяцю надання відпустки або
виплати компенсації за невикористані
відпустки.

Працівникові, який пропрацював на
підприємстві, в установі, організації
менше року, середня заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
фактичний час роботи, тобто з першого
числа місяця після оформлення на
роботу до першого числа місяця, в якому
надається відпустка або виплачується
компенсація за невикористану
відпустку.

У всіх інших випадках збереження
середньої заробітної плати
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Згідно з п. 8 Порядку нарахування
виплат, що обчислюються із середньої
заробітної плати за останні два місяці
роботи, провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до довідки Департаменту
фінансового забезпечення та
бухгалтерського обліку МВС України від
07.09.2010 року № 15/4-1453 заробітна плата
ОСОБА_1 становила: квітень - 2713, 36 гри.,
травень - 2739,96 гри.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів зазначає, що середньоденна
заробітна плата ОСОБА_1 повинна
обраховуватися наступним чином:

- заробітна плата позивача за 2 місяці
перед звільненням: 2713, 36 грн. (квітень) +
2739,96 грн. (травень) = 5453,32 грн.

- число календарних днів за 2 місяці
перед звільненням: 30 днів (квітень) + 31
день (травень) = 61 день

- середньоденна заробітна плата
позивача складає: 5453,32 грн. : 61 день = 89
грн. 39 коп.

Отже, середньоденна заробітна плата
ОСОБА_1 за останні 2 місяці перед
звільненням становила 89 грн. 39 коп.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що заробітна плата
державним службовцям виплачується не
за фактично відпрацьовані робочі дні, а
за календарні дні.

Як наслідок, застосування при
розрахунку кількості робочих днів у
період з 17.06.2010 року по 11.08.2010 року є
необгрунтованим.

Кількість календарних днів за період з
17.06.2010 року (дата звільнення позивачки)
по 11.08.2010 року (дата повного розрахунку
при звільненні) складає 55 днів.

Отже, середній заробіток за весь час
затримки повного розрахунку при
звільненні по день фактичного
розрахунку, а саме з 17.06.2010 року по 11.08.2010
року, становить 4916 грн. 45 коп. (89 грн. * 55
днів)

У відповідності до ч.1 ст.201 КАС України
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права є підставою для
зміни постанови суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.01.11 року
по справі № 2а-3545/10/1670 підлягає зміні в
частині визначення суми середнього
заробітка за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні, а саме з 5125
грн. 38 копійок. на 4916 грн. 45 коп.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.201, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства
внутрішніх справ України -
задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.01.11 року
по справі № 2а-3545/10/1670 змінити в частині
визначення суми середнього заробітка
за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні, замінивши
суму 5125 (п'ять тисяч сто двадцять п'ять)
гривень 38 копійок. на 4916 грн. (чотири
тисячі дев'ятсот шістнадцять) 45 коп.

В іншій частині постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
18.01.11 року по справі № 2а-3545/10/1670 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П’янова Я.В. Чалий І.С.