Справа № 445/1994/13а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
Справа № 876/5880/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Золочівському районі
Львівської обл. на ухвалу
Золочівського районного суду
Львівської обл. від 04.11.2013р. про зміну
способу виконання судового рішення в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Золочівському районі
Львівської обл. про визнання дій
протиправними, зобов'язання нарахувати
і виплатити підвищення до пенсії як
дитині війни, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 01.11.2013р.
заяву Відділу державної виконавчої
служби Золочівського районного
управління юстиції задоволено; змінено
спосіб виконання постанови
Золочівського районного суду
Львівської обл. від 10.06.2011р., стягнувши з
Управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської обл.
на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії
в розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком, передбаченої ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 04.11.2010р. по
28.02.2011р., з врахуванням ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум, що становить 618 грн. 66
коп. (а.с.13-14).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її
оскаржив відповідач Управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської обл.,
який у апеляційній скарзі просить
судову ухвалу скасувати, покликаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання про
зміну способу виконання судового
рішення (а.с.23-26).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що задоволені судом позовні вимоги
ОСОБА_2 є обраним способом захисту його
прав та інтересів; у своїй заяві орган
державної виконавчої служби фактично
просить змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог, та вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
грошових коштів, яка не була предметом
розгляду в суді першої інстанції.
Задовольняючи заяву про зміну способу
виконання судового рішення, суд не
врахував відмінностей між позовною
вимогою та способом виконання судового
рішення, чим фактично змінив постанову
суду по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Також на даний час виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа, виданого по справі, закрито.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення, з
наступних підстав.

Як слідує із змісту оскаржуваної
ухвали, підставою для задоволення
заяви Відділу державної виконавчої
служби Золочівського районного
управління юстиції про зміну способу
виконання судового рішення в
адміністративній справі слугували
приписи ст.263 КАС України, спірна сума
заборгованості нарахована пенсійним
органом, через що рішення суду виконано
частково.

Між тим, такі висновки суду першої
інстанції суперечать вимогам
процесуального закону, з наступних
підстав.

Як слідує з матеріалів справи,
постановою Золочівського районного
суду Львівської обл. від 10.06.2011р. у
справі № 2а-1101/11 зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської обл.
провести нарахування та виплату
підвищення до пенсії як дитині війни
ОСОБА_2 за період з 04.11.2010р. по 31.12.2010р.
включно та із 01.01.2011р. по 28.02.2011р. включно
у розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком, згідно ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», з врахуванням ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
врахуванням виплачених сум за цей
період.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2013р.
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської обл.
залишено без задоволення, а постанову
Золочівського районного суду
Львівської обл. від 10.06.2011р. в справі №
2а-1101/11 - без змін.

Пенсійним органом проведено
перерахунок належного ОСОБА_2
підвищення до пенсії на суму 618 грн. 66
коп., що стверджується листом
Управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської обл. №
6970/0340 від 15.10.2013р. (а.с.5 і на звороті).

22.10.2013р. Відділ державної
виконавчої служби Золочівського
районного управління юстиції
звернувся до суду із заявою, в якій
просив змінити спосіб виконання
постанови Золочівського районного
суду Львівської обл. від 10.06.2011р. на
стягнення з пенсійного органу
підвищення до пенсії як дитині війни за
спірні періоди в сумі 618 грн. 66 коп.
(а.с.1).

Свої вимоги обґрунтовував
неможливістю здійснення виплат зі
сторони боржника, при цьому пенсійним
органом проведено нарахування суми
спірних пенсій.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами п.2 ч.4 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Золочівського районного суду
Львівської обл. від 10.06.2011р. та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив
частково.

За таких обставин орган державної
виконавчої служби фактично просить
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. При цьому, в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.ст.198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Окрім цього, ч.1 ст.263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи убачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене,
колегія суддів приходить до
переконання про те, що судом першої
інстанції помилково прийнято рішення
про задоволення заяви Відділу
державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції про зміну способу виконання
судового рішення в розглядуваній
справі, через що оскаржувана ухвала не
відповідає вимогам ст.263 КАС України.

Окрім цього, 27.06.2014р. на адресу
апеляційного суду надійшла заява
Управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської обл. №
3906/06-17 від 25.06.2014р., згідно якої ОСОБА_2
померла ІНФОРМАЦІЯ_1., що засвідчується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 (а.с.35-36). У зв'язку з викладеним
пенсійним органом заявленого
клопотання про закриття провадження у
справі.

Згідно п.5 ч.1 ст.157 КАС України суд
закриває провадження у справі, зокрема,
у разі смерті або оголошення в
установленому законом порядку
померлою особи, яка була стороною у
справі, якщо спірні правовідносини не
допускають правонаступництва, або
ліквідації підприємства, установи,
організації, які були стороною у
справі.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми
заробітної плати, пенсії, стипендії,
аліментів, допомог у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю,
відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, інших
соціальних виплат, які належали
спадкодавцеві, але не були ним одержані
за життя, передаються членам його сім'ї,
а у разі їх відсутності - входять до
складу спадщини.

Вказана норма стосується нарахованих
сум соціальних виплат, які належали
спадкодавцю, однак не були одержані ним
за життя. У разі нарахування вказаних
сум спадкоємець, який претендує на їх
отримання, вправі вирішити спір про їх
спадкування в порядку цивільного
судочинства шляхом пред'явлення
відповідного позову.

У розглядуваному випадку в матеріалах
справи наявні докази проведення
спірних нарахувань підвищення до
пенсії ОСОБА_2 до часу смерті останньої.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів приходить до переконливого
висновку про те, що розглядувані спірні
правовідносини допускають
правонаступництво, а відтак правових
підстав для закриття провадження у
справі не убачає.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.199 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду і постановити нову ухвалу.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що ухвала суду постановлена з
порушенням норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання про зміну способу виконання
судового рішення, а відтак вона
підлягає скасуванню з постановленням
нової ухвали про відмову в задоволенні
заяви Відділу державної виконавчої
служби Золочівського районного
управління юстиції про зміну способу
виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.160, 195-197, п.6 ч.1 ст.199, п.4 ч.1
ст.202, п.3 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської обл.
задоволити частково.

Ухвалу Золочівського районного суду
Львівської обл. від 04.11.2013р. про зміну
способу виконання судового рішення в
адміністративній справі № 445/1994/13 (№
6-а/445/38/13) - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні заяви Відділу державної
виконавчої служби Золочівського
районного управління юстиції про зміну
способу виконання судового рішення у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Золочівському районі
Львівської обл. про визнання дій
протиправними, зобов'язання нарахувати
і виплатити підвищення до пенсії як
дитині війни, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька