Справа № 826/12598/14
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації

до

Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві

про

скасування постанови ВП №44172853 від 18.08.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, (надалі - позивач), звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, (надалі - відповідач), про скасування постанови ВП №44172853 від 18.08.2014 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було протиправно винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу ВП №44172853 від 18.08.2014 р., чим порушено законні права та інтереси позивача.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, на судові засідання не з’являвся, письмових заперечень на позовну заяву не надавав.

Необхідність у заслуховуванні свідка чи експерта у справі відсутня, так само, як і відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Приймаючи до уваги викладене, розгляд справи здійснюється у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2014 року в адміністративній справі №826/3818/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Девелопер" до Дарницької районної державної адміністрації у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити дії позов задоволено частково, зобов'язано Дарницьку районну в місті Києві державну адміністрацію повторно розглянути заяву TOB "Фірма "Девелопер" від 30.01.2014 року № 02/19 про присвоєння поштової адреси багатоквартирному житловому будинку на ділянці № 10 комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів № 2, 3, 4 житлового масиву Осокорки-Північні у Дарницькому районі м. Києва з урахуванням рішення Господарського суду м. Києва від 14.02.2012 р. у справі № 5011- 38/629-2012, залишеного в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 11.02.2013 року та винести розпорядження про присвоєння поштової адреси новозбудованому житловому будинку на ділянці № 10 мікрорайонів №2, 3, 4, житлового масиву Осокорки-Північні у Дарницькому районі м. Києва.

28.07.2014 р. відповідачем було прийнято Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44172853 по примусовому виконанню виконавчого листа №826/3818/14, виданого 02.07.2014 р. Окружним адміністративним судом м. Києва.

Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про накладення штрафу ВП №44172853 від 18.08.2014 року (надалі – Постанова про накладення штрафу від 18.08.2014 р.) за невиконання рішення суду накладено на позивача штраф у розмірі 680,00 грн.

Вважаючи зазначену вище Постанову про накладення штрафу від 18.08.2014 р. такою, що порушує законні права та інтереси позивача, останній звернувся за їх захистом до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України “Про виконавче провадження”, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 статті 11 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 89 Закону України “Про виконавче провадження” закріплено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.25 Закону України “Про виконавче провадження”, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно вимог ч.1 ст.31 Закону України “Про виконавче провадження”, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів справи вбачається, що Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №44172853 була отримана позивачем 31.07.2014 р. Суд звертає увагу, що п.2 резолютивної частини даної постанови боржника зобов’язано добровільно виконати рішення суду в семиденний строк з дати внесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2014 року у справі № 826/3818/14, була виконана позивачем з порушенням встановленого в Постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №44172853 строку - 28.07.2014 р., що підтверджується Розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомості - багатоквартирному житловому будинку в Дарницькому районі міста Києва №490 від 28.08.2014 р.

Суд не погоджується з твердженнями позивача про обов’язок відповідача зупинити виконавче провадження у зв’язку із зверненням до суду за роз’ясненням судового рішення, оскільки ст.37 Закону України “Про виконавче провадження” визначено вичерпний перелік підстав для обов’язкового зупинення виконавчого провадження, та зазначена стаття Закону України “Про виконавче провадження” не містить такої підстави як звернення до суду за роз’ясненням судового рішення.

Крім того, суд звертає увагу, що Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.08.2014 р. у задоволенні заяви про роз'яснення Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2014 року у справі № 826/3818/14 відмовлено, при цьому в мотивувальній частині даної ухвали зазначено, що резолютивна частина рішення не потребує додаткового роз’яснення, оскільки є об’єктивно зрозумілою та такою що може бути виконана без додаткового її роз’яснення.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем було допущено невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2014 року у справі № 826/3818/14, а тому, відповідачем було правомірно прийнято Постанову про накладення штрафу від 18.08.2014 р.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене в сукупності, керуючись вимогами ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови ВП №44172853 від 18.08.2014 р. відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Ю.Т. Шрамко