Справа № 817/2095/14
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"24" вересня 2014 р.
Справа № 817/2095/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю представника позивача
ОСОБА_3,

представника відповідача Гнатущенка
В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Зарічненської районної державної
адміністрації Рівненської області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "11" серпня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до
Зарічненської районної державної
адміністрації Рівненської області
про визнання протиправним та
скасування розпорядження, поновлення
на роботі та зобов"язання проведення
виплати середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 24 липня 2014 року звернувся до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Зарічненської районної державної
адміністрації Рівненської області про
визнання протиправним та скасування
розпорядження голови Зарічненської
районної державної адміністрації від
18.07.2014 №103-к про звільнення з посади
начальника управління освіти, молоді
та спорту Зарічненської районної
державної адміністрації, поновлення на
зазначеній посаді з 18.07.2014, зобов"язання
видати розпорядження про поновлення на
роботі та нарахувати та виплатити
середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу з 18.07.2014 по день
поновлення на роботі.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 11 серпня 2014
року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
розпорядження голови Зарічненської
районної державної адміністрації
Рівненської області від 18 липня 2014 року
№103-к "Про звільнення ОСОБА_5.".

Поновлено ОСОБА_5 на посаді начальника
управління освіти, молоді та спорту
Зарічненської районної державної
адміністрації Рівненської області з 18
липня 2014 року.

Зобов'язано Зарічненську районну
державну адміністрацію Рівненської
області нарахувати та виплатити ОСОБА_5
середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу з 18 липня 2014 року по
день поновлення на роботі.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити в
задоволенні позову. В своїй
апеляційній скарзі посилається на те,
що позивач був належним чином
попереджений про наступне вивільнення,
йому була запропонована вакантна
посада головного спеціаліста сектору з
питань оборонної, мобілізаційної та
режимно-секретної роботи апарату
Зарічненської РДА, від якої позивач
відмовився. Зазначає, що запропонована
посада повністю відповідає
професійному рівню позивача - вчитель
праці. Крім того, позивач не звертався
до відповідача з відповідною заявою
щодо призначення його в установленому
порядку на посаду начальника відділу
освіти або на будь-яку іншу вакантну
посаду. Вважає, що рішення суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню.

Позивач в частині відмови в
задоволенні позовних вимог судове
рішення не оскаржує.

Переглянувши судове рішення, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_5 з 12.07.2007 по 23.11.2012
працював на посаді начальника відділу
освіти Зарічненської
райдержадміністрації та з 01.02.2013 по
17.07.2014 на посаді начальника управління
освіти, молоді та спорту Зарічненської
райдержадміністрації.

Розпорядженням голови Зарічненської
райдержадміністрації №103-к 18 липня 2014
року ОСОБА_5 звільнено з посади
начальника управління освіти, молоді
та спорту райдержадміністрації у
зв'язку з відмовою від продовження
роботи внаслідок зміни істотних умов
праці на підставі ст.32, п.6 ст.36, ст.44 КЗпП
України.

Позивач, вважаючи зазначені дії
відповідача протиправними звернувся
до суду за захистом порушеного права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, прийшов до висновку про
визнання протиправним та скасування
розпорядження про звільнення,
поновлення позивача на посаді та
виплату середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком з огляду на наступне.

Однією із гарантій забезпечення права
громадян на працю є передбачений у ст.
5-1 КЗпП України правовий захист від
необґрунтованої відмови у прийнятті на
роботу і незаконного звільнення, а
також сприяння у збереженні роботи.

За змістом ч. 3 ст. 32 КЗпП України у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці допускається зміна
істотних умов праці при продовжені
роботи за тією ж спеціальністю,
кваліфікацією чи посадою.

Змінами в організації виробництва і
праці є, зокрема, ліквідація,
реорганізація або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

У п. 31 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 6 листопада 1992 року № 9
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» роз'яснено, що згідно з ч. 3 ст. 32
КЗпП України в межах спеціальності,
кваліфікації і посади, обумовленої
трудовим договором, зміна істотних
умов праці: систем і розмірів оплати,
пільг, режиму роботи, встановлення або
скасування неповного робочого часу,
суміщення професій, зміна розрядів і
найменування посад та інших -
допускається за умови, що це викликано
змінами в організації виробництва і
праці та що про ці зміни працівник був
повідомлений не пізніше ніж за два
місяці.

Норма ч.4 ст.32 КЗпП України встановлює,
що якщо колишні істотні умови праці не
може бути збережено, а працівник не
згоден на продовження роботи в нових
умовах, то трудовий договір
припиняється за пунктом 6 статті 36
цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України,
підставою для припинення трудового
договору є відмова працівника від
переведення на роботу в іншу
місцевість разом з підприємством,
установою, організацією, а також
відмова від продовження роботи у
зв'язку із зміною істотних умов праці.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 49-2 КЗпП
України, про наступне вивільнення
працівників персонально попереджають
не пізніше ніж за два місяці. При
вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно. Водночас власник або
уповноважений ним орган доводить до
відома державної служби зайнятості про
наступне вивільнення працівника із
зазначенням його професії,
спеціальності, кваліфікації та розміру
оплати праці.

8 квітня 2014 року пп.1.1. розпорядження
голови Зарічненської районної
державної адміністрації №25-к «Про
внесення змін до структури районної
державної адміністрації» створено як
юридичну особу публічного права сектор
у справах молоді та спорту
Зарічненської РДА. Підпунктом 1.2.
припинено управління освіти, молоді та
спорту Зарічненської РДА,
реорганізувавши його шляхом
перетворення у відділ освіти
Зарічненської РДА Рівненської області.

9 квітня 2014 року позивача попереджено
про наступне вивільнення з посади
начальника управління освіти, молоді
та спорту Зарічненської РДА та
запропоновано посаду головного
спеціаліста сектору з питань
оборонної, мобілізаційної та
режимно-секретної роботи апарату
Зарічненської РДА, від якої останній
відмовився 11.04.2014.

18 липня 2014 року розпорядженням голови
райдержадміністрації №103-к позивача
звільнено з посади начальника
управління освіти, молоді та спорту
райдержадміністрації у зв'язку з
відмовою від продовження роботи
внаслідок зміни істотних умов праці на
підставі ст.32, п.6 ст.36, ст.44 КЗпП України.

Судом встановлено, що позивач про
наступне вивільнення з посади був
належним чином попереджений, йому була
запропонована посада головного
спеціаліста сектору з питань
оборонної, мобілізаційної та
режимно-секретної роботи апарату
райдержадміністрації.

Разом із тим встановлено, що позивач, до
свого звільнення, обіймав посаду
державного службовця, ним прийнята
присяга державного службовця,
відповідно, встановлений ранг
державного службовця, має вищу
педагогічну освіту, на державній
службі перебував з 2007 року. Крім того, з
2007 по 2013 займав посаду начальника
відділу освіти Зарічненської РДА, з 2013
по день звільнення займав посаду
начальника управління освіти, молоді
та спорту РДА. Дані обставини свідчать
що позивач має значний досвід роботи на
вказаній посаді. Крім того, його рівень
досвіду підтверджується також
багатьма сертифікатами та грамотами.

Відповідно до змін у структурі і
штатному розписі відповідача утворено
два нових підрозділи - відділ освіти
РДА та сектор у справах молоді і спорту
РДА. Отже, в результаті змін в
організаційній структурі і штатному
розписі відповідача фактично було
здійснено розподіл управління освіти,
молоді та спорту РДА на два підрозділи -
відділ освіти та сектор у справах
молоді та спорту РДА, а відтак утворено
посади начальника відділу освіти та
завідувача сектору у справах молоді та
спорту РДА, при цьому, посаду
начальника відділу освіти позивач вже
обіймав раніше.

Положення про відділ освіти та
положення про сектор у справах молоді
та спорту було розроблено на базі
положення про управління освіти,
молоді та спорту Зарічненської РДА,
тобто лише розділені повноваження
відділу освіти та повноваження у сфері
діяльності молоді та спорту.

Встановлено, що у період з 08.04.2014 по
18.07.2014 були наявні вакантні посади
державних службовців Зарічненської
райдержадміністрації, що
підтверджується листом відповідача
від 04.08.2014 №01/25-1540 (а. с. 61 т.1). Серед цих
вакантних посад є посада начальника
відділу освіти та завідувача сектору у
справах молоді та спорту, однак
позивачу жодна з цих вакантних посад не
пропонувалась, при тому що кожна з цих
посад повністю відповідає
кваліфікації позивача.

Отже, при звільненні позивача з посади,
відповідачем були проігноровані норми
ч.4 ст.32, ч.2, 3 ст.49-2 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
безпідставності посилання відповідача
на те, що позивач не звертався з
особистою заявою щодо призначення його
на посаду начальника відділу освіти
або будь-яку іншу вакантну посаду в РДА,
оскільки згідно ч.4 ст.32, ч.3 ст.49-1 КЗпП
України роботодавець зобов'язаний
запропонувати працівнику, який
вивільнюється, всі наявні вакансії, які
може виконувати працівник, а не одну, як
встановлено в судовому засіданні, і не
лише за місцем його роботи в певному
структурному підрозділі, а всі
вакансії, які є в юридичної особи.

Крім того, позивач мав бажання
працювати на посаді начальника відділу
освіти, тобто, в нових умовах в межах
спеціальності і кваліфікації посади,
яка не була йому запропонована.

Жодних доказів про те, що позивач
відмовився від посади начальника
відділу освіти чи завідувача сектору у
справах молоді та спорту суду не
надано.

Безпідставним є твердження апелянта,
що позивач притягувався до
дисциплінарної відповідальності,
оскільки дана обставина не є підставою
для звільнення ОСОБА_6 Крім того, після
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності у 2011-2012 роках,
останній був у 2013 році призначений на
посаду начальника управління освіти,
молоді та спорту Зарічненської
райдержадміністрації.

Необхідно також зазначити, що статтею 11
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації» встановлено, що
керівники структурних підрозділів
місцевих державних адміністрацій
очолюють відповідні підрозділи і
несуть персональну відповідальність
перед головами відповідних державних
адміністрацій за виконання покладених
на ці підрозділи завдань.

Керівники структурних підрозділів
місцевих державних адміністрацій
призначаються на посаду та
звільняються з посади головами
відповідних державних адміністрацій
за погодженням з органами виконавчої
влади вищого рівня в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення на посади та
звільнення з посад керівників
управлінь, відділів, інших структурних
підрозділів місцевих державних
адміністрацій затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України 29.07.1999 № 1374
(далі Порядок).

Згідно із абз. 2 п.1 Порядку (чинного за
час виникнення спірних правовідносин),
керівники управлінь, відділів, інших
структурних підрозділів районних,
районних у містах Києві і Севастополі
державних адміністрацій призначаються
на посади та звільняються з посад
головами державних адміністрацій за
погодженням з відповідними обласними,
Київською і Севастопольською міськими
державними адміністраціями.

Розпорядження відповідача №103-к від
18.07.2014 про звільнення позивача з
займаної посади не містить погодження
Рівненської обласної державної
адміністрації. Інших доказів щодо
погодження на звільнення позивача з
посади начальника управління освіти,
молоді та спорту суду також не надано.
Тобто, розпорядження про звільнення
позивача із займаної посади видане в
порушення зазначеного вище по тексту
постанови Порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що розпорядження голови
Зарічненської районної державної
адміністрації Рівненської області від
18 липня 2014 року №103-к "Про звільнення
ОСОБА_5" є протиправним та підлягає
скасуванню, а позивач поновленню на
посаді начальника управління освіти,
молоді та спорту Зарічненської
районної державної адміністрації
Рівненської області з 18 липня 2014 року з
виплатою середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу.

В силу вимог ч.2 ст. 71 КАС України
відповідачем не доведено
правомірність прийнятого рішення.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення про задоволення
позовних вимог з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Зарічненської
районної державної адміністрації
Рівненської області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"11" серпня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення
виготовлено "25" вересня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_5 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Зарічненська районна державна
адміністрація Рівненської області
вул.Центральна,11,смт.Зарічне,Рівненськ
а область,34000

4-представник відповідача Гнатущенко
Володимир Іванович вул. Сумська 2, м.
Рівне

5- представник позивача ОСОБА_3 АДРЕСА_2

- ,