Справа № 820/7324/14
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 р.Справа № 820/7324/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Зеленського В.В. , Старостіна
В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Куп'янської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 31.07.2014р. по
справі № 820/7324/14

за позовом Куп'янської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

до Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області

про визнання дій неправомірними та
скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Куп'янська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області (далі - відповідач), в якому
просив суд визнати дії відповідача
щодо винесення постанови про
скасування процесуального документу
ВП №42031183 від 03.04.2014р. та постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП №42031183 від 03.04.2014р.
неправомірними, визнати незаконною та
скасувати постанову відповідача про
скасування процесуального документу
ВП №42031183 від 03.04.2014р. та постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП №42031183 від 03.04.2014р.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 31 липня 2014
року відмовлено в задоволенні позову.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 31.07.2014 року
по справі № 820/7324/14 та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального права, а
саме, ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження», що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обґрунтування,
викладені в апеляційній скарзі.

Представники сторін в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином.

На підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що на виконанні у відділі
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області перебувало
виконавче провадження ВП № 42031183 з
виконання виконавчого листа №820/3186/13-а
виданого 30.10.2013 Харківським окружним
адміністративним судом про
застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, код ЄДР
НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1
штрафної санкції у розмірі восьми
тисяч мінімальних заробітних плат
(8944000,00 грн.) з конфіскацією грального
обладнання.

Державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області Хлоповим А.В. 11.02.2014
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа №820/3186/13-а виданого
30.10.2013 Харківським окружним
адміністративним судом про
застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, код ЄДР
НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1
штрафної санкції у розмірі восьми
тисяч мінімальних заробітних плат (8 944
000,00 грн.) з конфіскацією грального
обладнання.

17 лютого 2014 виконавче провадження ВП №
42031183 передано для подальшого виконання
старшому державному виконавцю відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області Пугач Н.В., будь-які
інші виконавчі дії не проводились.

27 березня 2014 начальником відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області Матвієнко Д.С.
проведено перевірку законності,
правильності та своєчасності
виконання виконавчого провадження ВП
№ 42031183 яким встановлено, що у
пред'явленому до виконання виконавчому
документі суд не вказав будь-яких
заходів примусового виконання
винесеного ним рішення. Таким чином,
виконання даного виконавчого
документу у встановленому Законом
України "Про виконавче провадження"
порядку не вбачається можливим. На
підставі вищевикладеного дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області Хлопова А.В.
стосовно відкриття виконавчого
провадження ВП № 42031183 визнано такими,
що суперечать Закону України "Про
виконавче провадження".

Постановою про перевірку зазначеного
виконавчого провадження було
скасовано постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області Хлопова А.В. про відкриття
виконавчого провадження ВП № 42031183 від
11.02.2014 та зобов'язано державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області Пугач Н.В винести постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа №820/3186/13-а виданого 30.10.2013
Харківським окружним адміністративним
судом про застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, код ЄДР
НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1
штрафної санкції у розмірі , восьми
тисяч мінімальних заробітних плат (8 944
000,00 гри.) з конфіскацією грального
обладнання.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки чинним Законом
України "Про виконавче провадження" не
передбачено такого виду заходів
примусового виконання рішень як
"застосування фінансових санкцій", а
отже дії відповідача щодо винесення
постанови про скасування
процесуального документу ВП №42031183 від
03.04.2014р. та постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№42031183 від 03.04.2014р. є правомірними, а
постанова про скасування
процесуального документу ВП №42031183 від
03.04.2014р. та про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП №42031183 від
03.04.2014р. є такими що винесені у
відповідності до вимог чинного
законодавства України.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Згідно ст.14.1.175. Податкового кодексу
України (далі - ПК України) податковий
борг - сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.14.1.265. ПК України
штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Матеріалами справи встановлено, що
згідно виконавчого листа №820/3186/13-а
виданого 30.10.2013 Харківським окружним
адміністративним судом було прийнято
рішення про застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 штрафної
санкції у вигляді штрафу у розмірі
восьми тисяч мінімальних заробітних
плат (8944000,00 грн.) з конфіскацією
грального обладнання.

Згідно ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження» заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника;
звернення стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; вилучення у боржника і
передача стягувачеві певних предметів,
зазначених у рішенні; інші заходи,
передбачені рішенням.

Суд першої інстанції, виходячи із
аналізу законодавчих норм, вірно
зазначив, що законодавцем не
передбачено такого порядку
примусового виконання судового
рішення як застосування фінансових
санкцій, а передбачив лише звернення
стягнення, вилучення, інші заходи,
передбачені рішенням.

Також, колегія суддів звертає увагу на
те, що відповідно до пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Із змісту наведеної законодавчої норми
випливає, що Податковим кодексом
України встановлено особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу. Органами
стягнення за такими рішеннями, які
здійснюють процедуру їх примусового
виконання, є контролюючі органи в
розумінніПодаткового кодексу України.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу передбачений главою
12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 N 22.

Цей механізм передбачає оформлення
інкасового доручення для примусового
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу. При цьому судове
рішення, на підставі якого з платника
податків стягуються кошти, відповідно
до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до
банку не подається. Натомість
реквізити відповідного судового
рішення зазначаються в самому
інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення
податкового боргу кошти відсутні,
контролюючий орган відповідно до
абзацу другого пункту95.3 статті 95
Податкового кодексу України
звертається до суду з позовом про
надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Таке погашення
здійснюється на підставі зазначеного
рішення суду та прийнятого на його
підставі рішення органу доходів і
зборів шляхом продажу майна платника
податків на публічних торгах та/або
торгівельними організаціями в порядку,
визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95
Податкового кодексу України.

Отже, чинне законодавство передбачає
окремий порядок примусового виконання
судових рішень про стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу.
При цьому органи державної виконавчої
служби до цієї процедури не
залучаються. Відповідно в
розглядуваних випадках немає підстав
для відкриття виконавчого провадження
в порядку, передбаченомуЗаконом
України від 21.04.99 N 606-XIV "Про виконавче
провадження".

З огляду на викладене, в
адміністративних судах відсутні
підстави для видачі виконавчих листів
про примусове виконання судових рішень
у порядку статей 257 та 258 Кодексу
адміністративного судочинства
України, тому що процедура погашення
податкового боргу є самостійною
процедурою, яка регулюється окремими
нормами, а саме Податковим кодексом
України, а не законодавством про
виконавче провадження.

Таким, чином, аналізуючи наведені
фактичні обставини справи, позовні
вимоги щодо визнання дій відповідача
щодо винесення постанови про
скасування процесуального документу
ВП №42031183 від 03.04.2014р. та постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП №42031183 від 03.04.2014р.
неправомірними, визнання незаконною та
скасування постанови відповідача про
скасування процесуального документу
ВП №42031183 від 03.04.2014р. та постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП №42031183 від 03.04.2014р.
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно із
статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем,
як під час розгляду справи у суді
першої інстанції так і під час її
апеляційного перегляду, не було надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження обґрунтованості
заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом
владних повноважень та заперечуючи
проти позову, довів правомірність
власних дій, які є предметом оскарження
позивачем.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що в спірних
відносинах відповідач діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а також з
використанням повноважень з метою, з
якою ці повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено), добросовісно та
розсудливо.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Харківського
окружного адміністративного суду від
31.07.2014 року по справі № 820/7324/14
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта, позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Куп'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 31.07.2014р. по
справі № 820/7324/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц
А.О.Судді(підпис) (підпис) Зеленський
В.В. Старостін В.В.