Справа № 2-а-8555/08
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"17" вересня 2014 р.
Справа № 2-а-8555/08

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
у м.Житомирі апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області на ухвалу Рівненського
окружного адміністративного суду від
"07" серпня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Дубровицькому районі
Рівненської області про стягнення
допомоги дітям війни ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду із
заявою про зміну способу виконання
рішення суду, прийнятого за наслідками
розгляду адміністративної справи
№2-а-8555/08 за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі про стягнення
допомоги дитині війни.

Ухвалою Рівненського окружного
адміністративного суду від 07.08.2014 року
подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції задоволено.

Змінено спосіб виконання постанови
апеляційного суду Рівненської області
від 29.06.2010 року за позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України у
Дубровицькому районі про зобов'язання
нарахувати та виплатити соціальну
допомогу дитині війни.

Визначено спосіб виконання рішення
суду: стягнуто з управління Пенсійного
фонду України у Дубровицькому районі
Рівненської області на користь ОСОБА_3
підвищення до пенсії, як дитині війни у
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст.6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" за
період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з
22 травня по 31 грудня 2008 року включно в
сумі 1419 (одна тисяча чотириста
дев'ятнадцять) грн. 10 коп.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України у
Дубровицькому районі Рівненської
області, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду та прийняти нову
- про відмову у задоволенні подання.

Розглянувши справу в порядку,
визначеному п.2 ч.2 ст.197 КАС України,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 19.06.2009 року
позов задоволено частково. Зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити на
користь позивачки соціальну допомогу
дитині війни за період з 09.07.2007р. по
31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. в сумі 1426
грн. 13 коп.

Рішенням колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області від 29.06.2010 року
постанову від 19.06.2009 року було змінено,
виключивши із резолютивної частини
слова "в сумі 1426 грн. 13 коп.".

25.11.2013 р. постановою державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дубровицького
районного управління юстиції відкрито
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа, виданого на
підставі зазначеного судового рішення.

Листом від 02.12.2013 року №4326/07 боржником
повідомлено державного виконавця, що
рішення суду в частині виплати коштів
не може бути виконано з незалежних від
нього поважних причин, а саме, в
кошторисних призначеннях на поточний
рік відсутні кошти, які за своїм
призначенням, передбачають вказані в
рішенні виплати, зазначені виплати
здійснюються за рахунок коштів
державного бюджету України, формування
та використання якого не входить до
компетенції боржника.

Одночасно з цим, боржником було
нараховано та включено у додаткові
відомості на виплату пенсії ОСОБА_3 в
лютому 2014 року кошти в сумі 1419,10 грн.,
про що надано відповідну довідку від
04.08.2014 року за вих.№926/07.

Саме вказані обставини стали підставою
для задоволення судом першої інстанції
заяви про зміну способу і порядку
виконання судового рішення відповідно
до вимог ст. 263 КАС України.

Проте, колегія суддів не погоджується з
вказаним висновком, виходячи з
наступного.

Згідно з ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Зазначена норма кореспондується з ч.1
ст.36 Закону України "Про виконавче
провадження", відповідно до якої, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звертатися до суду, який видав
виконавчий документ із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Отже, виходячи з приписів зазначених
правових норм, підставою для
застосування правил цих норми є
обставини, що перешкоджають належному
виконанню судового рішення в
адміністративній справі. Зокрема, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що виконання постанови суду фактично
можливе, хоча й за певних умов, а саме,
за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.11
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Однак, звертаючись до суду з поданням
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду, державним виконавцем
всупереч ч.1, ч.2 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" не було вжито
заходів щодо встановлення відсутності
коштів на рахунку у відповідача. Самого
посилання на лист управління
Пенсійного фонду без надання доказів,
зокрема, розпорядження щодо здійснення
перерахунку пенсії на виконання
рішення, доказів щодо наявності на
розрахункових рахунках кошторисних
призначень на виплату вказаних доплат
до пенсії, є недостатньою підставою для
задоволення подання.

Також, задовольняючи заяву про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення, суд першої інстанції не
звернув увагу та не врахував
відмінності між позовною вимогою, як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача від способу виконання
судового рішення, як одного з його
заходів, чим змінив постанову суду по
суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

За приписами п.2 ч.4 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Отже, зобов'язання, покладені на
відповідача постановою суду, є
позовними вимогами як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача,
які суд задовольнив.

Як вбачається з матеріалів справи,
обставини, які стали підставою для
зміни способу та порядку виконання
судового рішення за своєю правовою
природою є додатковою позовною вимогою
про стягнення коштів, яка не була
предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржувана
ухвала суду першої інстанції підлягає
скасуванню з постановленням нової - про
відмову у задоволенні заяви про зміну
способу виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 201, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області задовольнити.

Ухвалу Рівненського окружного
адміністративного суду від "07" серпня
2014 р. скасувати та постановити нову.

Відмовити Відділу державної
виконавчої служби Дубровицького
районного управління юстиції в
задоволенні подання про зміну способу
та порядку виконання судового рішення
апеляційного суду Рівненської області
по справі за позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області
вул.Миру,8,м.Дубровиця,Рівненська
область,34100

4-третій особі: - ,