Справа № 134/1335/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 134/1335/14-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Крижопільському районі на постанову
Крижопільського районного суду
Вінницької області від 31 липня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Крижопільському районі
Вінницької області про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Крижопільського районного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Крижопільському районі
Вінницької області про визнання
протиправним рішення про відмову в
призначенні позивачу пенсії за віком
на пільгових умовах на підставі пункту
"б" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення"; зобов'язання
відповідача призначити та виплатити
позивачу пенсію за віком на пільгових
умовах з 27.05.2014, з дати звернення до
Пенсійного фонду з заявою про
призначення пенсії.

Постановою Крижопільського районного
суду Вінницької області від 31 липня 2014
року ухвалено позов задовольнити
повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції управління Пенсійного фонду
України у Крижопільському районі
Вінницької області подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Крижопільського районного
суду Вінницької області від 31 липня 2014
року та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні
адміністративного позову.
Аргументуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що суд
першої інстанції при ухваленні
оскарженого рішення не звернув увагу,
що враховуючи документи, що містяться в
пенсійній справі ОСОБА_2, прийнято
рішення про відмову в призначенні
пільгової пенсії, так як відсутні
первинні підтверджуючі документи, які
б дали змогу перевірити та врахувати
пільговий стаж роботи, надання за таку
роботу доплат до тарифних ставок та
додаткових відпусток, як компенсацій,
що підтверджували б право заявника на
пенсію по віку на пільгових умовах, в
тому числі і проведення атестації
робочого місця.

Позивач не скористався правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України щодо надання письмових
заперечень на апеляційну скаргу.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

У відповідності до положень частини 6
статті 12 та частини 1 статті 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
суду апеляційної інстанції вважає, що в
задоволенні апеляційної скарги
необхідно відмовити з таких підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
згідно із записів трудової книжки
позивача, останній з 1982 року по цей час
працює на посаді
електрозварювальника в ПАТ "ПК Поділля"
і його трудовий стаж на зазначеній
посаді становить більше 30 років.

В травні 2014 позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Крижопільському районі Вінницької
області із заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах за
Списком №2, на що отримав відмову у
зв'язку відсутністю первинних
документів, що підтверджували б
роботу повний робочий день в шкідливих
умовах праці, надання за роботу в таких
несприятливих умов доплат до тарифних
ставок та додаткових відпусток, як
компенсацій (а.с.5).

Суд першої інстанції при ухваленні
оскарженої постанови виходив з
обґрунтованості позовних вимог
позивача, а відтак наявності підстав
для задоволення адміністративного
позову.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів суду
апеляційної інстанції погоджується,
виходячи з наступного.

Згідно з пунктом "б" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць - мають право
на пенсію на пільгових умовах за
віком, незалежно від місця роботи:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Відповідно до пункту 3 Порядку
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію
пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
№383 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01.12.2005 №1451/11731, при
визначенні права на пенсію за віком,
на пільгових умовах, застосовуються
Списки, що чинні на період роботи
особи.

На виконання статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" прийнято
Постанову Кабінету Міністрів України
№ 162 від 11 березня 1994 року, якою
затверджений Список № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників з
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах. Розділом XXXII списку 2
зазначеної постанови унормовано, що
робота електрозварником дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 637 від 12 серпня 1993 року (далі за
текстом - Порядок), передбачено також,
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, даних за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. За пунктом 20 порядку у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. Згідно пункту 23
Порядку документи, що подаються
підтвердження трудової діяльності,
повинні бути підписані посадовими
особами і засвідчені печаткою.

Згідно трудової книжки, позивач з 1982
року працював на посаді
електрозварювальника ручного
зварювання 4 розряду в ПАТ "Продовольча
компанія "Поділля", що є
правонаступником ВАТ "Крижопільський
цукровий завод".

Виконання роботи на посаді
електрозварювальника ручного
зварювання, визначено в переліку
професій що відносяться до Списку №2.

Також факт роботи позивача у вказаний
період на посаді електрозварювальника
ручного зварювання підтверджується
показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції звертає увагу, що відповідно
до статті 62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" основним
документом, що підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

З урахуванням вищевикладених норм
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини сторін, та
встановлених обставин даної справи,
колегія суддів суду апеляційної
інстанції дійшла висновку про
правомірність заявлених позивачем
вимог, які підтверджуються належними
доказами, а тому обґрунтовано
задоволені судом першої інстанції.

Доводи пенсійного органу, що позивач,
відповідно до Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року №637, зобов'язаний був
надати уточнюючу довідку підприємства
про період його роботи за Списком №2 є
помилковими, оскільки вказаний порядок
поширюється саме на випадки
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній.

Що стосується доводів апелянта про не
проведення атестації робочого місця
позивача, то вони не беруться судом
апеляційної інстанції до уваги
оскільки з виписки з протоколу
№545/06-4б/02 від 02.06.2014 випливає, що
підставою для відмови позивачу в
призначенні пенсії на пільгових умовах
є відсутність первинних документів,
що підтверджували б роботу повний
робочий день в шкідливих умовах праці,
надання за роботу в таких
несприятливих умов доплат до тарифних
ставок та додаткових відпусток, як
компенсацій.

Крім того, варто зазначити таке.
Відповідно до змісту наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України "Про затвердження
Порядку застосування Списків № 1 та № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах" № 383 від 18.11.2005
року, до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21.08.1992 року.

За правилами пункту 4 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року № 442, атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться в строки, передбачені
колективним договором, але не рідше
одного разу на 5 років. Якщо атестація з
21.08.1992 року не проводилась чи за
результатами атестації, вперше
проведеної після 21.08.1997 року, право не
підтвердилось, до пільгового стажу
зараховується лише період робіт із
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці на даному підприємстві, в
установі чи організації до 21.08.1992 року
включно.

Частиною другою пункту 4 зазначеного
Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, законодавцем покладено обов'язок
проведення атестації робочих місць на
керівників підприємств, а тому її
несвоєчасне проведення не може
позбавити громадян їх конституційного
права на соціальний захист щодо
вирішення питань надання пенсій за
віком.

Враховуючи вищезазначене, суд
апеляційної інстанції вважає
необґрунтованими посилання
відповідача як на підставу для
задоволення апеляційної скарги не
проведення атестації робочих місць на
підприємстві, оскільки дана обставина
не може слугувати причиною для не
включення періоду роботи до пільгового
стажу.

Апелянтом не надано достатніх та
належних доказів в підтвердження
доводів апеляційної скарги, у зв'язку з
чим остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції при ухваленні
оскарженого рішення правильно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
виключну юридичну оцінку, та прийняв
законне і обґрунтоване рішення, з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для задоволення вимог апеляційної
скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Крижопільському районі залишити без
задоволення, а постанову
Крижопільського районного суду
Вінницької області від 31 липня 2014 року -
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.