Справа № 760/17408/14-а
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-716/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 року
м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м.
Києва Оксюта Т.Г., розглянувши в порядку
скороченого провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва про
визнання дій незаконними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

19 березня 2014 року управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до ОСОБА_1, в
якому просив стягнути з відповідача
надмірно виплачену пенсію в сумі 39263
грн. 41 коп. на користь управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 квітня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, управлінням подано
апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2014 року
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25.04.2014 року
залишено без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 квітня 2014 року -
залишено без змін.

12 серпня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києві щодо
відмови у призначенні пільгової пенсії
за вислугу років ОСОБА_1;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України зарахувати пільговий
стаж роботи ОСОБА_1 у Публічному
акціонерному товаристві «Інститут
транспорту нафти» у період від 01
листопада 1982 року по 18 квітня 2008 року та
призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію
на пільгових умовах за Списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників з грудня 2011 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, у період
з 18 серпня 2010 року по 30 листопада 2011
року йому нараховувалась пенсія на
пільгових умовах відповідно до п. «б»
статті 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05 листопада 1991 року
за № 1788-ХІІІ та п. 2 розділу XV Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року за № 1058- IV, згідно з якими
право на пенсію за вислугою років мають
працівники експедицій, партій, загонів,
дільниць і бригад безпосередньо
занятих на польових
геологорозвідувальних, пошукових,
топографо - геодезичних, геофізичних,
гідрологічних, лісовпорядних і
розвідувальних роботах чоловіки при
досягненні 55 років та за наявності
стажу не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.

В період з 01 листопада 1982 року по 18
квітня 2008 року позивач працював у
інституті «Південдніпронафтопровід»
(з 12 травня 1994 року інститут
перейменовано у Відкрите акціонерне
товариство «Інститут транспорту
нафти», а з 12 травня 2010 року - у Публічне
акціонерне товариство «Інститут
транспорту нафти»), та має польовий
стаж інженерно-геологічних робіт, який
складає 14 років 1 місяць 8 днів, а тому
призначення пенсії з урахуванням п. «б»
статті 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05 листопада 1991 року
за № 1788-ХІІІ та п. 2 розділу XV Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року за № 1058- IV, є правомірним
та відповідає положенням пенсійного
законодавства України.

18 грудня 2011 року управлінням
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва було
здійснено перевірку, за результатами
якої позивачу було протиправно
відмовлено у нарахуванні та виплаті
пенсії на пільгових умовах за вислугу
років. Про таке рішення ОСОБА_1 дізнався
лише 04 квітня 2013 року, коли отримав
листа від відповідача.

03 липня 2014 року позивачем була подана
до відповідача письмова заява за вх. №
Б - 819 про нарахування та виплату пенсії
за вислугу років.

За результатами поданої заяви 25 липня
2014 року позивачем було отримано лист -
відповідь від 18 липня 2014 року за вих. №
9827/09/6-819, про відмову у задоволенні його
вимог.

Позивач вважає таку відмову
неправомірною у зв'язку з чим просив
позов задовольнити.

Ухвалою суду від 12.08.2014 року позовну
заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва про визнання дій незаконними
та зобов'язання провести перерахунок
пенсії, залишено без розгляду в частині
вимог за період роботи з 01.12.2011 року по
11.02.2014 року.

Ухвалою суду від 12.08.2014 року в справі
було відкрито скорочене провадження.

09.09.2014 року до суду надійшли
заперечення на позовну заяву в яких
представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог
посилаючись на те, що управлінням було
правомірно відмовлено ОСОБА_1 у
призначенні пільгової пенсії за
вислугу років.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа
повинна бути розглянута у порядку
скороченого провадження протягом
таких строків: не пізніше трьох днів з
дня закінчення строку, передбаченого ч.
3 цієї статті, якщо до суду не було
подано заперечення відповідача та за
умови, що справа розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя
розглядає справу в порядку скороченого
провадження одноособово, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. За результатами розгляду
справи у скороченому провадженні
суддя, оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне та
обґрунтоване судове рішення. У разі
недостатності повідомлених позивачем
обставин або якщо за результатами
розгляду поданого відповідачем
заперечення суд прийде до висновку про
неможливість ухвалення законного і
обґрунтованого судового рішення без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі, суд розглядає справу за
загальними правилами цього Кодексу,
про що постановляє ухвалу, яка не
підлягає оскарженню.

Оскільки розгляд справи відбувається в
порядку скороченого провадження,
судове засідання в справі не
проводилось та особи, які беруть участь
у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, прихожу
до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 18 серпня 2010
року по 30 листопада 2011 року
нараховувалась пенсія на пільгових
умовах відповідно до п. «б» статті 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05 листопада 1991 року
за № 1788-ХІІІ та п. 2 розділу XV Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року за № 1058- IV, згідно з якими
право на пенсію за вислугою років мають
працівники експедицій, партій, загонів,
дільниць і бригад безпосередньо
занятих на польових
геологорозвідувальних, пошукових,
топографо - геодезичних, геофізичних,
гідрологічних, лісовпорядних і
розвідувальних роботах чоловіки при
досягненні 55 років та за наявності
стажу не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.

В період з 01 листопада 1982 року по 18
квітня 2008 року позивач працював у
інституті «Південдніпронафтопровід»
(з 12 травня 1994 року інститут
перейменовано у Відкрите акціонерне
товариство «Інститут транспорту
нафти», а з 12 травня 2010 року - у Публічне
акціонерне товариство «Інститут
транспорту нафти»), та має польовий
стаж інженерно-геологічних робіт, який
складає 14 років 1 місяць 8 днів.

З 18 серпня 2010 року управлінням
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва ОСОБА_1
була призначена пенсія за вислугу
років «робітники геоекспедиції».

08 грудня 2011 року управлінням
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва
проведена перевірка документів, на
підставі яких складена довідка № 9 від
11 серпня 2010 року для призначення
пільгової пенсії за вислугу років
ОСОБА_1.

За результатами проведеної перевірки
управлінням Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва складено
акт, яким встановлено, що ОСОБА_1,
працюючого в інституті у відділі
інженерних вишукувань з 01 листопада 1982
року по 18 квітня 2008 року на посадах
інженера, головного інженера
експедиції - назва посади згідно
штатного розкладу, менеджера,
начальника експедиції - назва посади
згідно штатного розкладу станом на 15
лютого 2006 року № 15, табельний № 356,
посадовий оклад 750 грн. В періоди
вказані в довідці № 9 від 11 серпня 2010
року ОСОБА_1 знаходився у відрядженнях
з метою організації та проведення
інженерно-геологічних вишукувань.
Посвідчення про відрядження мають силу
наказу. В посвідченнях вказується
термін відрядження. За результатами
відряджень складаються звіти про
використання коштів наданих на
відрядження. Копії додаються
вибірково. В розрахункових листах під
кодом витрати 11 - відрядна оплата,
значаться суми нараховані за період
перебування у відрядженні.

На підставі складеного акту
управлінням Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва прийнято
розпорядження від 08 грудня 2011 року про
закриття особового рахунку ОСОБА_1 в
зв'язку з безпідставним призначенням
пенсії з 18 серпня 2010 року.

Відповідно до статті 51 Закону України
від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне
забезпечення» (в редакції, яка діяла на
час виникнення спірних правовідносин)
пенсії за вислугу років встановлюються
окремим категоріям громадян, зайнятих
на роботах, виконання яких призводить
до втрати професійної працездатності
або придатності до настання віку, що
дає право на пенсію за віком.

Статтею 52 Закону № 1788-ХІІ «Про пенсійне
забезпечення» встановлено, що право на
пенсію за вислугу років мають
працівники експедицій, партій, загонів,
дільниць і бригад, безпосередньо
зайняті на польових
геологорозвідувальних, пошукових,
топографо-геодезичних, геофізичних,
гідрографічних, гідрологічних,
лісовпорядних і розвідувальних
роботах.

У відповідності до пункту «б» частини
першої статті 55 Закону № 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за вислугу років мають працівники
експедицій, партій, загонів, дільниць і
бригад, безпосередньо зайняті на
польових геологорозвідувальних,
пошукових, топографо-геодезичних,
геофізичних, гідрографічних,
гідрологічних, лісовпорядних і
розвідувальних роботах: чоловіки -
після досягнення 55 років і при
загальному стажі роботи не менше 25
років, з них не менше 12 років 6 місяців
на зазначеній роботі;

При цьому, період роботи безпосередньо
в польових умовах протягом півроку або
більше півроку зараховується за рік
роботи, менше півроку - за фактичною
тривалістю, а на сезонних роботах -
відповідно до статті 61 цього Закону.

Як вбачається з довідки Публічного
акціонерного товариства «Інститут
транспорту нафти» від 11 серпня 2010 року
№ 9, ОСОБА_1 працював у відділі
інженерних вишукувань інституту
«Південдіпронафтопровід» на посаді
інженера з 1 листопада 1982 року (наказ №
279-к від 29 жовтня 1982 року). З 7 вересня 1988
року переведений на посаду головного
інженера експедиції того ж відділу
(наказ № 192-к від 7 вересня 1988 року). З 12
травня 1994 року інститут
«Південдіпронафтопровід»
перейменований у Відкрите акціонерне
товариство «Інститут транспорту
нафти» (наказ № 107 від 29 липня 1994 року). З
1 червня 2000 року переведений на посаду
менеджера відділу інженерних
вишукувань за контрактом (наказ № 86-к
від 1 червня 2000 року). З 13 травня 2002 року
переведений на посаду начальника
експедиції цього відділу (наказ № 79-к
від 17 травня 2002 року). З 18 квітня 2008 року
звільнено з роботи за власним бажанням
на підставі статті 38 Кодексу законів
про працю України (наказ № 50-к від 18
квітня 2008 року). З 12 травня 2010 року
Відкрите акціонерне товариство
«Інститут транспорту нафти»
перейменовано в Публічне акціонерне
товариство «Інститут транспорту
нафти» (наказ № 93-к від 12 травня 2010
року).

В довідці зазначено, що стаж ОСОБА_1 на
польових інженерно-геологічних
роботах складає 14 років 1 місяць 8 днів
та вказано про те, що розрахунки
зроблені на підставі книги реєстрації
відряджень по інституту за період з 1982
року по 2008 рік.

09 вересня 2014 року відповідачем було
подано до суду заперечення на позовну
заяву, зі змісту якої вбачається, що
управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва під час
проведення перевірки прийшло до
висновку про безпідставність видачі
ОСОБА_1 довідки від 11 серпня 2010 року № 9,
у зв'язку з відсутністю в інституті
документів, які б підтверджували
виконання геологорозвідувальних,
пошукових, топографо-геодезичних,
геофізичних, гідрологічних,
лісовпорядних і розвідувальних робіт у
польових умовах та одержання польового
забезпечення, оскільки в періоди,
вказані в довідці ОСОБА_1 перебував у
відрядженнях і отримував кошти на
відрядження, що не дає права на
призначення даного виду пенсії.

Згідно пункту 16 Переліку типових
документів, що утворюються в
діяльності органів державної влади та
місцевого самоврядування, інших
підприємств, установ та організацій, із
зазначенням строків зберігання
документів, затверджених наказом
Головного архівного управління при
Кабінеті Міністрів України від 20 липня
1998 року № 41 (який був чинним на час
виникнення спірних правовідносин)
строк зберігання наказів, розпоряджень
міністерств, інших центральних та
місцевих органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій про
стягнення, відрядження працівників; з
адміністративно-господарських питань
складає три роки.

Крім того, вважаю, що відсутність
польового забезпечення не впливає на
право позивача на пенсію на пільгових
умовах, так як у разі їх невиплати
проводиться збільшення ціни на
пошукові роботи.

Відповідно до статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частиною четвертою статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

При цьому, суд зазначає, що відповідно
до пунктів 37, 38 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1,
орган, що призначає пенсію, розглядає
питання про призначення пенсії,
відстрочку часу її призначення,
перерахунок та відновлення виплати
раніше призначеної пенсії, а також про
переведення з одного виду пенсії на
інший при зверненні особи з
відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду
пенсії на інший, про перерахунок пенсії
й поновлення виплати раніше
призначеної пенсії приймаються
органом, що призначає пенсію, при
наявності в особи всіх необхідних
документів.

Заяви осіб про призначення,
перерахунок, поновлення, переведення з
одного виду пенсії на інший
реєструються в журналі реєстрації
рішень органу, що призначає пенсію.
Особі або посадовій особі органом, що
призначає пенсію, видається розписка
із зазначенням дати приймання заяви, а
також переліку одержаних і відсутніх
документів, які необхідно подати в
трьохмісячний термін з дня прийняття
заяви. Копія розписки зберігається в
пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що
призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення
заяви, відповідність викладених у ній
відомостей про особу даним паспорта та
документам про стаж;

б) здійснює попередню правову
експертизу змісту і належного
оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій
відповідних документів, фіксує й
засвідчує виявлені розходження;

г) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 6),
копія якої зберігається у пенсійній
справі.

Орган, що призначає пенсію, має право
вимагати від підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб
дооформлення в трьохмісячний термін з
дня подання заяви прийнятих і подання
додаткових документів, а також
перевіряти в необхідних випадках
обґрунтованість їх видачі.

З урахуванням наведеного слід
зазначити, що управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
міста Києва було наділене правом
звернутися до Публічного акціонерного
товариства «Інститут транспорту
нафти» в трьохмісячний термін з дня
подання заяви ОСОБА_1 з метою
підтвердження даних, які містяться в
довідці Публічного акціонерного
товариства "Інститут транспорту нафти"
від 11 серпня 2010 року № 9. Проте, своїм
правом відповідач не скористався.

Разом з тим, відповідно до пункту 1
частини першої статті 49 Закону України
від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, яка діяла на
час виникнення спірних правовідносин)
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється, якщо пенсія призначена
на підставі документів, що містять
недостовірні відомості.

Частиною першою статті 50 Закону № 1058-ІV
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлено, що
суми пенсій, виплачені надміру
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних даних, можуть бути
повернуті пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи у
сукупності зібрані у справі докази, суд
вважає дії управління Пенсійного фонду
України в Солом'янському районі м.
Києва щодо відмови у призначенні
пільгової пенсії за вислугу років
ОСОБА_1 неправомірними.

Таким чином, перевіривши підстави для
відмови в перерахунку пенсії із
включенням позивачу всіх складових
заробітної плати, вважаю відмову
відповідача, такою, що суперечить
законодавству, оскільки перерахунок
пенсії повинен здійснюватися з усіх
сум заробітної плати, на які нараховані
страхові внески на загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування.

На підставі наведеного, керуючись
Законом України «Про державну службу»,
Законом України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування», Законом України «Про
оплату праці», Законом України «Про
індексацію грошових доходів
населення»,Законом України «Про
пенсійне забезпечення», Постановою
Кабінету Міністрів України від 31
травня 2000 року №865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 09
березня 2006 року, Постановою Кабінету
Міністрів України «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» від 24 лютого 2003
року, ст.ст.9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 128, 158-163, 167 КАС
України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва про визнання дій протиправними
та зобов'язання провести перерахунок
пенсії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у
Солом`янському районі м. Києва щодо
відмови ОСОБА_1 у проведені перерахунку
пенсії на пільгових умовах за списком
№2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників

Зобов`язати управління Пенсійного
фонду України в Солом`янському районі
м. Києва зарахувати пільговий стаж
ОСОБА_1 у Публічному акціонерному
товаристві «Інститут транспорту
нафти» у період з 01 листопада 1982 року по
18 квітня 2008 року та провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 на пільгових
умовах за Списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників з 12 лютого
2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 73,08
грн.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Солом'янський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя