Справа № 346/4489/13-а
Суддя: Калинюк О. П.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/4489/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі:

головуючого-судді
Калинюка О.П.

з участю: секретаря
Томин О.А.

представника позивача
адвоката ОСОБА_1

представника відповідача
Лаврія С.Д.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань в м. Коломиї адміністративну
справу за позовом ОСОБА_3 до
Івано-Франківської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про скасування постанови в справі про
порушення митних правил, -

в с т а н о
в и в :

16.07.2013 року позивач звернувся до
Коломийського міськрайонного суду
із зазначеним адміністративним
позовом.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 14.06.2013 року заступником
начальника Івано-Франківської митниці,
який є начальником управління боротьби
з контрабандою та митними
правопорушеннями, Боднарчуком B.Д.
винесено постанову в справі про
порушення митних правил №102/20600/13,
згідно з якою позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.3 ст.470 Митного кодексу України (далі -
МК України) та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 8 500 грн. Вказана
постанова винесена на підставі
протоколу про порушення митних правил
від 20.05.2013 року, складеного головним
інспектором оперативного відділу
служби боротьби з контрабандою та
порушеннями митних правил Івано-
Франківської митниці Яковівим В.І.
Позивач також зазначає, що про
вказані документи він дізнався та
ознайомився з ними лише 08.07.2013 року,
тобто після повернення додому з
Чеської Республіки. Він вважає
зазначену постанову незаконною з
таких підстав.

В оскаржуваній постанові вказано,
що 10.10.2012 року позивач ввіз на митну
територію України через митний пост
«Краківець» Львівської митниці у
митному режимі «транзит» автомобіль
марки «Skoda Octavia», р.н. «НОМЕР_1», кузов
НОМЕР_2, та всупереч вимогам митного
законодавства України не вивіз у
визначений строк вказаний автомобіль
за межі митної території України.
Однак, на думку позивача, вказані
обставини не відповідають дійсності,
оскільки 10.10.2012 року він не ввозив в
Україну жодних транспортних засобів
та взагалі в зазначену дату не
перетинав Державного кордону України
будь-яким чином, оскільки знаходився в
Україні за місцем свого проживання.
Тому позивачу невідомо звідки в
Івано-Франківської митниці з'явились
відомості про перетин ним 10.10.2012 року
державного кордону України. Поряд з тим
позивач зазначив, що 07.10.2012 року він на
автомобілі вказаних марки та моделі
(номерний знак та номер кузова не
пам'ятає) в'їхав в

Україну. Вказаний автомобіль він взяв
у користування у свого знайомого на
ім'я ОСОБА_7 - громадянина Республіки
Польщі. В той же день на цьому
автомобілі позивач виїхав за межі
України в Республіку Польща та
повернув автомобіль. Тому позивач
вважає, що його безпідставно
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.3 ст.470 МК
України, оскільки згідно з правилами ч.1
ст.45 цього Кодексу підставою для
вказаної відповідальності є порушення
митних правил. Крім того, позивач
вважає, що ч.1 ст. 467 МК України
порушення, передбачене ст..470 цього
Кодексу, не віднесено до триваючих. А
тому від 10.10.2012 року і до дня
накладення адміністративного
стягнення (14.06.2013 року) минув
передбачений ч.1 ст.467 МК України
шестимісячний строк, протягом якого
може бути накладене стягнення.

На підставі наведеного та,
посилаючись на положення ст.289
КУпАП, ст.531 МК України, ст.19 КАС
України, позивач просить поновити
встановлений законом строк для
оскарження зазначеної постанови,
оскільки про неї він дізнався лише
08.07.2013 року та у 10-денний з того дня
звернувся з даним позовом,
оскаржувану постанову скасувати, а
справу про адміністративне
правопорушення закрити.

Заперечуючи проти позовних вимог,
відповідач подав до суду письмові
заперечення, в яких зазначає, що
позивачем пропущені передбачені ч.4
ст.529 МК України та ст. 289 КУпАП строки
оскарження постанови в справі про
порушення митних правил, оскільки
оскаржувана постанова винесена 14.06.2013
року, а даний позов подано лише 16.07.2013
року. Однак, у відповідності до
інформації УДППЗ «Укрпошта» копія
оскаржуваної постанови отримана
позивачем особисто 20.06.2013 року. А
тому відсутні підстави для
поновлення зазначеного строку.
Відповідач також вказує, що не
відповідають дійсності твердження
позивача про те, що 10.10.2012 року він не
перетинав державний кордон України та
не ввозив на територію України
вищевказаний автомобіль, оскільки у
листі Львівської митниці від 12.04.2013
року №5.4/36-4614-ЕП вказано, що 10.10.2012
року саме позивач ввіз на митну
територію України через митний пост
"Краківець" Львівської митниці у
митному режимі «транзит» зазначений
автомобіль. Вказаний факт також
підтверджується відповідними листами
Держмитслужби України та
Івано-Франківської митниці.
Відповідач звертає увагу суду і на те,
що в ч.1 ст.467 МК України наведено не
вичерпний перелік порушень триваючих
митних правил. А тому працівником
відповідача при винесенні
оскаржуваної постанови та накладенні
стягнення на позивача дотримано
шестимісячний строк з дня виявлення
порушення (26.03.2013 року), оскільки дане
порушення митних правил належить до
триваючих, адже ввезений позивачем
автомобіль не вивезено з території
України і на час розгляду даної
справи. Тому відповідач в задоволенні
позову просить відмовити.

В судовому засіданні представник
позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав з підстав, вказаних в
позовній заяві. Він також просить
врахувати письмову відповідь
адміністрації Державної прикордонної
служби України від 24.07.2014 року, згідно
з якою 10.10.2012 року державний кордон
України на вищевказаному автомобілі
перетинав громадянин Республіки
Польща ОСОБА_7, а не позивач. Тому
представник позивача просить
поновити строк на звернення до суду
та повністю задовольнити позовні
вимоги.

Представник відповідача Лаврій
С.Д. в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав з підстав, вказаних у
вищенаведених письмових запереченнях,
та в задоволенні позову просить
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, приходить до наступних
висновків.

Частиною 1 статті 458 МК України
визначено, що порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений цим Кодексом та іншими
актами законодавства України порядок
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
пред'явлення їх органам доходів і
зборів для проведення митного контролю
та митного оформлення, а також
здійснення операцій з товарами, що
перебувають під митним контролем або
контроль за якими покладено на органи
доходів і зборів цим Кодексом чи іншими
законами України, і за які цим Кодексом
передбачена адміністративна
відповідальність.

Судом встановлено, що оскаржуваною
постановою в справі про порушення
митних

правил №102/20600/13, винесеною заступником
начальника Івано-Франківської митниці
Боднарчуком В.Д. 14.06.2013 року, позивача
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.3 ст.470 МК
України. В оскаржуваній постанові
вказано, що 10.10.2012 року позивач ввіз на
митну територію України через митний
пост «Краківець» Львівської митниці у
митному режимі «транзит» автомобіль
марки «Skoda Octavia», р.н. «НОМЕР_1», кузов
НОМЕР_2, та повинен був вивезти
зазначений автомобіль за межі митної
території України до 19.10.2012 року,
однак, не здійснив цього. За вказане
порушення митних правил на позивача
накладено стягнення у виді штрафу в
розмірі 500 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 8 500 грн. (а.с.6,7). Вказане
стягнення є мінімальним.

Винесенню вказаної постанови
передувало складення 20.05.2013 року
протоколу про порушення митних правил,
в якому вказано, що відомості про
зазначене порушення зазначені в
листах Держмитслужби України від 10.04.2013
року №20/1-11/03656-еп та Львівської митниці
від 12.04.2013 року №5.4/36-4614 (а.с.8,9,42,47).

Згідно з доповідною запискою старшого
інспектора ОВ СБК та ПМП
Івано-Франківської митниці Зіняка М.Б.
від 26.03.2013 року того дня виявлено
ознаки порушень позивачем митного
законодавства, передбачені ст.470 МК
України (а.с.49).

Ч.3 ст.470 МК України передбачена
відповідальність за перевищення
встановленого статтею 95 цього Кодексу
строку доставки товарів, транспортних
засобів комерційного призначення,
митних або інших документів на ці
товари більше ніж на десять діб, а так
само втрата цих товарів, транспортних
засобів, документів чи видача їх без
дозволу органу доходів і зборів.

Відповідно до положень ч.1 ст.522 МК
України справи про порушення митних
правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475,
477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються
органами доходів і зборів.

Згідно з ч.1 ст.467 МК України якщо
справи про порушення митних правил
відповідно до статті 522 цього Кодексу
розглядаються органами доходів і
зборів, адміністративне стягнення за
порушення митних правил може бути
накладено не пізніше, ніж через шість
місяців з дня вчинення правопорушення,
а у разі розгляду органами доходів і
зборів справ про триваючі порушення
митних правил, у тому числі передбачені
статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не
пізніше, ніж через шість місяців з дня
виявлення цих правопорушень.

Таким чином, даючи системний та
логічний аналіз ч.1 ст.467 МК України, суд
приходить до висновку, що в цій нормі не
зазначено вичерпний перелік порушень
митних правил, які відносяться до
триваючих, і вона поширюється на всі
правопорушення, розгляд яких у
відповідності до ч.1 ст.522 МК України
здійснюється органами доходів і
зборів, і, зокрема, на такі триваючі
порушення, які передбачені ст.ст. 469,
477-481, 485 вказаного Кодексу.

Правопорушення, передбачене ч.3 ст.470
МК України, вважається вчиненим з дня,
який наступає після закінчення
вказаного в ст.95 цього Кодексу
терміну. Однак, цим днем вказане
порушення митних правил не
обмежується, а особа, яка порушила
зазначений термін, і надалі
продовжує його порушувати,
безперервно перебуваючи в такому
стані. Тому суд вважає, що зазначене
порушення є триваючим. Вказаний
висновок також випливає із
роз'яснень, наведених в листі
Міністерства доходів і зборів України
від 30.08.2013 року №16666/7/99-99-24-03-09-17.

За таких обставин суд вважає
безпідставним твердження позивача
про порушення працівником
відповідача шестимісячного строку
накладення стягнення, адже вчинене
позивачем порушення було виявлене
26.03.2013 року, а стягнення накладене 14.06.2013
року, тобто в межах зазначеного
строку.

Оцінюючи відповідь адміністрації
Державної прикордонної служби
України від 24.07.2014 року №55/809, на яку
посилається представник позивача,
судом встановлено, що 08.10.2012 року
позивач ОСОБА_3 в'їжджав в Україну
через пункт пропуску «Лужанка» на
автомобілі марки «Skoda Octavia» р.н.
«НОМЕР_1». З ним в якості пасажира їхав
ОСОБА_10. Того ж дня близько 19 год. 20 хв.
вказаний автомобіль через пункт
пропуску «Краківець» виїхав з митної
території України під керуванням
громадянина Республіки Польщі ОСОБА_7,
пасажиром зазначено позивача ОСОБА_3
10.10.2012 року даний автомобіль під
керуванням ОСОБА_7 знову в'їхав в
Україну (а.с.117).

При цьому суд критично оцінює
вказану відповідь, оскільки із
відповіді, наданої

раніше вказаним органом на запит
адвоката, вбачається, що 08.10.2012 року
позивач в'їхав в Україну, виїхав та
того з дня знову в'їхав в Україну
(а.с.83).

На підставі вказаних відповідей суд
приходить до висновку, що зазначеним
автомобілем користувалися і
громадянин Республіки Польщі ОСОБА_7, і
позивач, а також до висновку про
надуманість і неправдивість
тверджень позивача про те, що він
приїхав в Україну 07.10.2012 року і з того
часу, в тому числі 10.10.2012 року,
знаходився за місцем проживання в
с.Мишин Коломийського району.

Суд також бере до уваги, що в
обґрунтування позовних вимог позивач
вказує як реабілітуючі (відсутність
події правопорушення), так і
нереабілітуючі (закінчення строку
накладення стягнення) підстави. А тому
його позиція є непослідовною.

Відповідно до правил ч.1 ст.71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Однак, позивач вказаного обов'язку
не виконав, та судом не встановлено
жодних передбачених ст.531 МК України
підстав для скасування або зміни
постанови про накладення
адміністративного стягнення за
порушення митних правил.

Тому позовні вимоги суд вважає
необґрунтованими.

Поряд з тим, враховуючи доводи ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12.05.2014
року, винесеної в даній справі, те, що
позивач 06.07.2013 року в'їхав в Україну,
суд вважає за необхідне поновити
позивачу встановлений строк для
звернення до суду з даним позовом.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 6, 11, 12, 69-71, 86, 158 - 163, 171-2 КАС
України, ст.467, 522, 529, 531 МК України, ст.289
КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_3 строк
звернення до адміністративного суду.

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні
його адміністративного позову до
Івано-Франківської митниці
Міністерства доходів та зборів України
про скасування постанови в справі
про порушення митних правил №102/20600/13,
винесеної 14.06.2013 року заступником
начальника Івано-Франківської митниці
Боднарчуком В.Д., про притягнення
ОСОБА_3 до відповідальності за ч.3 ст.470
Митного кодексу України та
накладення штрафу в розмірі 8500
гривень.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Постанова в повному
обсязі виготовлена 29 вересня 2014 року

Суддя
Калинюк О. П.