Справа № 826/5759/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/5759/14
інстанції: Дегтярьова О.В.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Старової Н.Е., Файдюка В.В., при
секретарі - Войтковській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 17 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 15 січня 2014
року №, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Державна продовольчо-зернова
корпорація України" (далі - позивач, ПАТ
"ДПЗК") звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення від 15
січня 2014 року №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
червня 2014 року адміністративний позов
задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення і прийняти нову постанову якою
відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
суд дійшов наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 13.12.2013р. по 25.12.2013р. згідно з нормами пп.
75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 79.1, 79.2 ст. 79 Податкового
кодексу України, на підставі наказу ДПІ
у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 20.12.2013р. № 2941, працівником
податкового органу проведена
позапланова невиїзна перевірка ПАТ
"ДПЗК" з питань дотримання податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ТОВ "Вторметекспорт" за вересень 2013р.,
за результатами якої складений Акт від
26.12.2013р. № 832/26-55-22-07/37243274 (далі - Акт
перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення
вимог п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, що призвело до
заниження позивачем податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
за вересень 2013 року у сумі 314 576,33 грн.

15.01.2014р. ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві на підставі Акту
перевірки прийняла податкове
повідомлення-рішення (форми "Р") за №
, яким згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України та
відповідно до п. 123.1 ст. 123 цього Кодексу,
за порушення вимог ст. 185, п. 198.3, 198.6 ст.
198, п. 201.4, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України, визначило ПАТ "ДПЗК" суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 471 864,00 грн., в
т.ч. 314 576,00 грн. - основний платіж, 157 288,00
грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Основним нормативно-правовим актом, що
регулює спірні правовідносини є
Податковий кодекс України від 02.12.2010
року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс
України, ПК України).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат,
зокрема, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
ПК України)

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факт
здійснення господарської операції.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Питання, пов'язані з формуванням
платником податку на додану вартість
податкового кредиту, врегульовано ст.
198 Податкового кодексу України.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.
Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
За змістом
наведених правових норм податковий
кредит для визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість має бути підтверджений
належним чином оформленими
податковими накладними та складеними
первинними документами, що
відображають реальність господарської
операцій, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника.

Крім того, в інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 02.06.2011 зазначено, що судам
належить звертати особливу увагу на
дослідження обставин реальності
здійснення господарських операцій
платника податку, на підставі яких
таким платником були сформовані дані
податкового обліку. При цьому приймати
на підтвердження даних податкового
обліку можна лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Як вбачається з матеріалів справи, та
встановлено судом першої інстанції,
17.09.2013р. між ПАТ "ДПЗК" (Покупець) і ТОВ
"Вторметекспорт" (Постачальник) було
укладено письмовий договір поставки
№S193ODS-S, відповідно до умов якого
Постачальник зобов'язується передати у
власність Покупця зерно українського
походження врожаю 2013 року (далі - Товар),
а Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити Товар відповідно до умов
даного Договору.

Згідно п. 2.1. Договору поставки товар по
якості повинен відповідати вимогам
вказаним в специфікації для кожної
партії Товару.

Так само кількість, строк та місце
поставки, ціна та загальна вартість
Товару для кожної партії, що
поставляється згідно цього Договору,
визначається в специфікаціях до цього
Договору, які підписуються Сторонами
щодо кожної партії Товару та є
невід'ємними частинами цього Договору.

Відповідно до п. 5.1. Договору поставки
оплата Товару проводиться в
національній валюті шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок Постачальника
протягом строку зазначеного в
специфікаціях до цього Договору після
останньої з подій зазначених нижче:
поставки Товару; визначення його
якості і залікової ваги; пред'явлення
рахунку - фактури; передачі Покупцю
документів, зазначених у пунктах 6.1. та
6.2 цього Договору.

На підтвердження факту реальності
господарських операцій позивачем були
надані суду наступні оригінали та
копії первинних і розрахункових
документів:

- договір поставки від 17.09.2013р. за
№S193ODS-S;

- специфікації №1 від 17.09.2013р., №2 від
23.09.2013р., №3 від 27.09.2013р.;

- рахунки на оплату №719 від 18.09.2013р. на
суму 182480,00 грн. (в т.ч. ПДВ 30413,33 грн.), №723
від 19.09.2013р. на суму 340240,00 грн. (в т.ч. ПДВ
56706,67 грн.), №732 від 22.09.2013р. на суму 746480,00
грн. (в т.ч. ПДВ 124413,33 грн.), №766 від
27.09.2013р. на суму 295698,00 грн. (в т.ч. ПДВ 49283,00
грн.), №767 від 27.09.2013р. на суму 322560,00 грн.
(в т.ч. ПДВ 53760,00 грн.);

- видаткові накладні №1320 від 18.09.2013р. на
суму 182480,00 грн. (в т.ч. ПДВ 30413,33 грн.), №1445
від 19.09.2013р. на суму 340240,00 грн. (в т.ч. ПДВ
56706,67 грн.), №1452 від 22.09.2013р. на суму 746480,00
грн. (в т.ч. ПДВ 124413,33 грн.), №1513 від
27.09.2013р. на суму 295698,00 грн. (в т.ч. ПДВ 49283,00
грн.), №1514 від 27.09.2013р. на суму 322560,00 грн.
(в т.ч. ПДВ 53760,00 грн.);

- податкові накладні від 18.09.2013р. №88 на
суму 182480,00 грн. (в т.ч. ПДВ 30413,33 грн.), від
19.09.2013р. №93 на суму 340240,00 грн. (в т.ч. ПДВ
56706,67 грн.), від 22.09.2013р. №100 на суму 746480,00
грн. (в т.ч. ПДВ 124413,33 грн.), від 27.09.2013р.
№149 на суму 295698,00 грн. (в т.ч. ПДВ 49283,00
грн.), від 27.09.2013р. №150 на суму 322560,00 грн.
(в т.ч. ПДВ 53760,00 грн.), виписаних вказаним
контрагентом на користь ПАТ "ДПЗК";

- журнал реєстрації зважування
вантажів на автомобільних вагах з
01.09.2013р. по 30.09.2013р.

Крім того, позивачем надано копії
товарно-транспортних накладних на
підтвердження транспортування
придбаної позивачем сої врожаю 2013 року,
копії складських квитанцій та журналів
реєстрації зважування вантажів на
автомобільних вагах за 18.09.2013р., 19.09.2013р.,
20.09.2013р., 21.09.2013р., 22.09.2013р та 27.09.2013р., а
також копії платіжних доручень №5896 від
20.09.2013р. на суму 182480,00 грн., №5978 від
23.09.2013р. на суму 340240,00 грн., №6065 від
23.09.2013р. на суму 746480,00 грн., №6478 від
01.10.2013р. на суму 295698,00 грн.

Надані позивачем первинні документи,
відповідають вимогам передбачених ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
України».

Водночас, позивачем надано до суду
першої інстанції копії платіжних
доручень, які підтверджують рух
активів в процесі здійснення
господарських операцій.

Також, ПАТ "ДПЗК" надало суду наступні
документи, які підтверджують факт
реалізації придбаної у ТОВ
"Вторметекспорт" сої, врожаю 2013 року,
економіко-правовий статус позивача та
наявність у нього
адміністративно-господарських
можливостей для здійснення протягом
перевіряємого періоду господарської
діяльності: копію статуту ПАТ "ДПЗК",
копію виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, копію положення про
Головної торгово-експортної філії ПАТ
"ДПЗК", копію штатного розпису Головної
торгово-експортної філії ПАТ "ДПЗК" на
2013 рік, копію положення про філію ПАТ
"ДПЗК" "Одеський зерновий термінал",
копію наказу ДП "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" від 16.02.2011р. №34 "Про утворення
філій ДП "Державна продовольчо-зернова
корпорація України", копію штатного
розпису робітників філії ПАТ "ДПЗК"
"Одеський зерновий термінал" на 2013 рік,
копію Акта приймання - передачі
цілісного майнового комплексу ДП ДАК
"Хліб України" "Одеський портовий
елеватор" від 20.01.2011р. №14, копію
зовнішньоекономічного контракту №371
від 15.08.2013р. з додатковими угодами до
нього, копію ВМД №500060703/2013/605917 щодо
експорту придбаного у ТОВ
"Вторметекспорт" товару, копію
меморіального ордеру №27418 від 29.11.2013р.
на підтвердження отримання оплати за
реалізований по зовнішньоекономічному
контракту №371 товар.

За наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, про протиправність та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 15 січня 2014
року №.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя
Н.Е.Старова

суддя

В.В.Файдюк

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Старова Н.Е.

Файдюк В.В.