Справа № 2а-17464/09/2670
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А.,
Желтобрюх І.Л.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного
адміністративного суду м.Києва від 26
червня 2014 року у справі за заявою
ОСОБА_2 про перегляд постанови за
нововиявленими обставинами у
адміністративній справі №2а-17464/09/2670 за
його позовом до Генеральної
прокуратури України про поновлення на
роботі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
м.Києва із заявою про перегляд
постанови за нововиявленими
обставинами у справі №2а-17464/09/2670 за
його позовом до Генеральної
прокуратури України про поновлення на
роботі. Свою заяву мотивував тим, що
йому стало відомо в середині квітня 2014
року, що у кримінальній справі №24-66
(судова справа №1-5/12) відносно ОСОБА_3 та
ще 16 співучасників скоєння злочинів,
04.03.2013 року Голосіївським районним
судом м.Києва винесено обвинувальний
вирок. Зазначених осіб за скоєння
злочинів, передбачених ст. 143 ч. 2 КК
України в редакції 1960 р., за ч. З ст. 28, ч. 2
ст. 358, ч. 4 ст. 190 в редакції 2001 року, в
тому числі за ознаками повторності як
заволодіння індивідуальним (чужим)
майном так і за ознаками повторності
підробки документів, засуджено до
різних строків покарання. Стверджував,
що вказаною вище справою підтверджено
кваліфікуючу ознаку повторності
скоєння злочинів, а не продовжуваності
заволодіння грошовими коштами
громадян та підробки документів як
зазначено в наказі №115к Генерального
прокурора України від 02.11.2009 pоку,
відповідно до якого ОСОБА_2 притягнуто
до дисциплінарної відповідальності.
Саме в цьому наказі Генерального
прокурора України були вказані не
відповідні об'єктивним встановленим
обставинам відомості щодо повторності
вчинення злочинів, а не їх
продовжуваності, які негативно
вплинули на прийняття судових рішень
відносно останнього. Таким чином,
вважає вирок Голосіївського районного
суду м.Києва у справі №1-5/12 від 04.03.2013
року нововиявленою обставиною. Просив
суд скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від
13.04.2010 pоку, визнати протиправними та
скасувати накази Генерального
прокурора України №1152-к від 02.11.2009 pоку,
№15-к від 22.01.2010 pоку, поновити ОСОБА_2 на
посаді, з якої він був звільнений.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м.Києва від 26 червня 2014 року
відмовлено у задоволенні заяви про
перегляд постанови за нововиявленими
обставинами.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права та постановити
нову, якою заяву задоволити.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення суду, суд першої
інстанції виходив з того, що не може
бути виявленою обставиною вирок
Голосіївського районного суду м.Києва
від 04.03.2013 року у кримінальній справі
№24-66 (судовий № 1-5/13), на який
посилається заявник, оскільки дана
обставина була відома заявнику під час
розгляду справи судами першої та
апеляційної інстанції.

Колегія суддів з таким висновком суду
першої інстанції погоджується з
наступних підстав.

Відповідно до п.1 частини другої статті
245 Кодексу адміністративного
судочинства України, постанова або
ухвала суду, що набрала законної сили,
може бути переглянута за
нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

За своєю правовою природою
нововиявленими обставинами є фактичні
дані, що в установленому порядку
спростовують факти, які було покладено
в основу судового рішення.

Нововиявлена обставина - це юридичний
факт, який передбачений нормами права і
тягне виникнення, зміну або припинення
правовідносин; юридичний факт, що має
істотне значення для вирішення даної
конкретної справи; юридичний факт, який
існував на момент звернення заявника
до суду з позовом і під час розгляду
справи судом; юридичний факт, який не
міг бути відомий ані особі, яка заявила
про це в подальшому, ані суду, що
розглядав справу, якби нововиявлена
обставина була відома суду під час
винесення судового рішення, то вона
обов'язково вплинула б на остаточні
висновки суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявник зазначав, що при поставлені у
цій справі рішень судами першої та
апеляційної інстанцій не було
враховано істотну для справи
обставину, що на той момент не була і не
могла бути відома ані заявнику, ані
суду, зокрема, яка негативно вплинула
на юридичну оцінку фактів.

Такою обставиною заявник вважає вирок
Голосіївського районного суду м.Києва
від 04.03.2013 року у кримінальній справі
№24-66 (судовий № 1-5/13), яким 17 осіб
засуджено до різних строків покарання
за вчинення злочинів, передбачених ч.4
ст.190 КК України в редакції 1960 року, ч.3
ст.28, ч.2 ст.358, ч.4 ст.190 КК України в
редакції 2001 року, в тому числі за
ознаками повторності заволодіння
індивідуальним (чужим) майном та
підробки документів.

На його думку, такий вироку суду
свідчить про наявність постанови про
порушення кримінальної справи за
кожним епізодом скоєння злочину, а,
отже, спростовує зазначені у наказі від
02.11.2009 №1152к доводи Генерального
прокурора України про безпідставність
складення слідчим 539 карток обліку руху
кримінальних справ форми 1.

Крім того, вважає, що у зазначеному
наказі Генерального прокурора України
вказано відомості щодо
продовжуваності злочинів, які не
відповідають фактичним обставинам
справи (мала місце повторність
вчинення злочинів), а це свідчить про
фальшивість документів.

В силу положень п.1 ч.2 ст. 245 КАС України,
необхідними умовами нововиявлених
обставин, є те, що вони існували на час
розгляду справи; ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов'язки осіб, які беруть у ній участь.

При цьому, слід зауважити, що необхідно
розрізняти нові докази та докази, якими
підтверджуються нововиявлені
обставини, оскільки нові докази не
можуть бути підставою для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами.

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінюватися адміністративним судом у
процесі розгляду справи.

Також встановлено, що обставини, на які
позивач посилається як на
нововиявлені, були предметом розгляду
в суді першої, апеляційної та
касаційної інстанції, а згідно з
пунктом 1 частини 2 статті 245 КАС
підставою для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є, зокрема, істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Отже, колегія суддів погоджується з
позицією суду першої інстанції щодо
того, що вирок Голосіївського
районного суду м.Києва від 04.03.2013 року у
кримінальній справі №24-66 (судовий №
1-5/13), на який посилається заявник, не
може бути прийнятий судом як
нововиявлена обставина, оскільки дана
обставина була відома заявнику під час
розгляду справи судами першої та
апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 253 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд може скасувати постанову
чи ухвалу у справі і прийняти нову
постанову чи ухвалу або залишити заяву
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення. При ухваленні нового
судового рішення суд користується
повноваженнями суду відповідної
інстанції.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним та є
таким, що не відповідають обставинам
справи.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
суддею суду першої інстанції ухвалено
судове рішення з додержання норм
процесуального та матеріального права,
в зв'язку з чим вимоги апеляційної
скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а ухвалу Окружного
адміністративного суду м.Києва від 26
червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 30
вересня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 25
вересня 2014 року.

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Желтобрюх І.Л.

Твердохліб В.А.