Справа № 826/2277/14
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2277/14
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Карпушової
О.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОВ Будінвест" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29.05.2014 у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТОВ
Будінвест" до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві, треті особи: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Укрбудгруп", Благодійний фонд
"Назарянин", за участю прокуратури
Шевченівського району м. Києва про
визнання протиправним та скасування
наказу,-

В С Т
А Н О В И Л А:

ТОВ "ТОВ Будінвест" звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправним та скасування наказу № 6
«Д» від 29.01.2014 «Про анулювання дозволу».

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
29.05.2014 у задоволенні вищевказаного
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою задовольнити позовні вимоги
повністю. Апеляційну скаргу мотивовано
тим, що відповідачем не доведено
належними та допустимими доказами
наявності у Інспекції повноважень та
правових підстав для прийняття рішення
щодо анулювання дозволу на виконання
будівельних робіт.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана постанова
суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку, що оскаржуваний наказ про
анулювання дозволу прийнято
Інспекцією правомірно в межах та у
спосіб передбачений чинним
законодавством України.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «ТОВ Будінвест» є замовником
будівництва багатоквартирного
житлового будинку з підземним гаражем
і приміщенням загальнобудинкового
сервісу та торгівельної сфери
обслуговування за адресою м. Київ, вул.
Артема, б. 84-а.

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві видала ТОВ «ТОВ Будінвест»
дозвіл на виконання будівельних робіт
№ КВ5 від 21.12.2012.

Листом № 7/26-28/3001/05 від 30.01.2014 позивача
повідомлено, що Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві прийнято наказ № 6 «Д» від
29.01.2014, яким анульовано вищезазначений
дозвіл на виконання будівельних робіт.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України, Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» № 3038-VI від
17.02.2011 (далі - Закон № 3038-VI), Порядку
виконання будівельних робіт,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 466 від 13.04.2011 (далі -
Порядок № 466), Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України № 439/2011 від 08.04.2011
(далі - Положення № 439/2011) та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності, що
спрямовані на забезпечення сталого
розвитку територій з урахуванням
державних, громадських та приватних
інтересів регулюються Законом № 3038-VI.

Приписами статті 37 Закону № 3038-VI
врегульовані порядок та підстави
отримання замовником будівництва
дозволу на виконання будівельних
робіт.

Відповідно до частини сьомої статті 29
Закону України "Про планування і
забудову територій" передбачено, що
підставами для відмови у наданні
дозволу на виконання будівельних робіт
є: неподання документів, необхідних для
прийняття рішення про надання такого
дозволу; невідповідність поданих
документів вимогам законодавства;
виявлення недостовірних відомостей у
поданих документах.

Тобто, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві на час видачі ТОВ «ТОВ
Будінвест» дозволу на виконання
будівельних робіт № КВ5 від 21.12.2012
дійшла висновку щодо відсутності
підстав для відмови у наданні дозволу
на виконання будівельних робіт.

В ході розгляду справи в суді першої та
апеляційної інстанцій, Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві зазначено, що під
час прийняття наказу про анулювання
дозволу остання керувалась п. 8
Положення про Інспекцію, затвердженого
наказом № 22 від 02.06.2011, згідно з яким
Інспекція у межах своїх повноважень, на
підставі і на виконання Конституції та
законів України, актів і доручень
Президента України, актів Кабінету
Міністрів України видає накази
організаційно-розпорядчого характеру.
З такими доводами також погодився суд
першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з доводами
відповідача, що Інспекція наділена
повноваженнями приймати накази
розпорядчого характеру, однак
заперечує проти наявності у останньої
повноважень щодо прийняття наказу про
анулювання дозволу з тих підстав, що
об'єкт будівництва збудований на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, оскільки частина шоста
ст. 37 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" № 3038-VI від
17.02.2011 передбачає вичерпний перелік
підстав для анулювання інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю дозволу на виконання
будівельних робіт і не підлягає
розширеному тлумаченню.

Так, відповідно до частини шостої
статті 37 зазначеного Закону дозвіл на
виконання будівельних робіт може бути
анульовано:

1) органом державного
архітектурно-будівельного контролю у
разі:

а) подання замовником заяви про
анулювання дозволу на виконання
будівельних робіт;

б) наявності відомостей про припинення
юридичної особи або підприємницької
діяльності фізичною особою -
підприємцем (замовником), смерті
фізичної особи - замовника або визнання
її безвісно відсутньою;

2) адміністративним судом за позовом
органу державного
архітектурно-будівельного контролю
щодо застосування такого заходу
реагування у разі перешкоджання
проведенню перевірки посадовими
особами органу державного
архітектурно-будівельного контролю,
якщо таке перешкоджання було здійснено
протягом одного року після накладення
штрафу за зазначене порушення.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
має вищу юридичну силу в порівнянні з
наказом № 22 від 02.06.2011, яким затверджено
Положення про Інспекцію та на який
посилається відповідач.

Крім того, згідно п. 26 Постанови КМ
України № 466 від 13.04.2011 "Деякі питання
виконання підготовчих і будівельних
робіт" дозвіл може бути анульовано
Інспекцією, яка його видала, у разі:

- подання замовником заяви про
анулювання дозволу на виконання
будівельних робіт за формою згідно з
додатком 5 (передбачені пунктом 18 цього
Порядку документи, що додаються до
заяви, не подаються);

- наявності відомостей про припинення
юридичної особи або підприємницької
діяльності фізичною особою -
підприємцем (замовником), смерті
фізичної особи - замовника або визнання
її безвісно відсутньою;

- перешкоджання проведенню перевірки
посадовими особами Інспекції, якщо
таке перешкоджання було здійснено
протягом одного року після накладення
штрафу за зазначене порушення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
Інспекція приймаючи оспорюваний
наказ, діяла поза межами правового
поля, оскільки хибно керувалась
нормами Положення про Інспекцію,
затвердженого наказом № 22 від 02.06.2011, не
приймаючи до уваги норми Закону "Про
регулювання містобудівної діяльності",
яким передбачено вичерпний перелік
підстав для анулювання дозволу на
виконання будівельних робіт.

Враховуючи, що відповідачем не надано
доказів наявності підстав для
анулювання дозволу на виконання
будівельних робіт, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Колегія суддів критично ставиться до
посилань відповідача та третіх осіб
про законність і обґрунтованість
оспорюваного наказу № 6 «Д» від 29.01.2014 з
огляду на суспільні інтереси та
інтереси суміжних землекористувачів.
Так, представники відповідача та треті
особи наполягали саме на такій формі
захисту порушеного права, як
анулювання дозволу, не зважаючи, при
цьому, що такі дії не передбачені
Законом, що в системному аналізі
діючого законодавства є фактичною
забороною вчинення державним органом
такої дії, як прямо не передбаченої.

Даний суд вважає за необхідне
зауважити, що діючим законодавством
передбачені інші заходи впливу та
примусу стосовно суб'єктів
містобудівельної діяльності, які
допускають порушення діючого
законодавства при проведенні забудови.

Суд не може захищати права суспільні
інтереси та інтереси суміжних
землекористувачів шляхом виходу за
межі норм чинного законодавства
України, так як органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. Так
як, чинним законодавством чітко
визначені випадки анулювання дозволу
на виконання будівельних робіт, і
відповідачем на вимогу частини другої
ст. 71 КАС України не доведено наявності
підстав, передбачених Законом "Про
регулювання містобудівної діяльності"
для анулювання дозволу на виконання
будівельних робіт, колегія суддів
вважає, що Інспекція вийшла за межі
наданих їй законом повноважень, що
свідчить про необхідність скасування
наказу № 6 «Д» від 29.01.2014 «Про
анулювання дозволу».

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції невірно надана правова
оцінка обставинам справи, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А
Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТОВ
Будінвест" - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29.05.2014 - скасувати
та постановити нову, якою позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОВ Будінвест" до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, треті особи: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Укрбудгруп", Благодійний фонд
"Назарянин", за участю прокуратури
Шевченівського району м. Києва про
визнання протиправним та скасування
наказу задовольнити.

Скасувати наказ Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві № 6 «Д» від 29.01.2014 про анулювання
дозволу.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

О.В. Карпушова

Головуючий суддя

Кучма А.Ю.

Судді:

Аліменко В.О.

Карпушова О.В.