Справа № 824/2752/14-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 р.
справа № 824/2752/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі
головуючого судді Анісімова О.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом
Кіцманської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Кіцманська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області (далі - позивач або ДПІ)
звернулась до суду з адміністративним
позовом, у якому просить стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- відповідач або ОСОБА_1) заборгованість
у сумі 222,60 грн.

Представник позивача надав клопотання,
відповідно до змісту якого просить
розглянути справу у порядку письмового
провадження. Відповідач про день, час
та місце слухання справи по суті
повідомлений належним чином, що
підтверджується відміткою про
вручення рекомендованого поштового
відправлення, однак до суду його
представник не з'явився будь-яких
клопотань чи заяв суду не надав. За
таких обставин, суд, керуючись
положеннями ч.ч.4,6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) вважає за можливим
розглянути справу у порядку письмового
провадження за наявними у справі
доказами.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за результатами
проведеної перевірки відповідача,
податковим органом винесено податкове
повідомлення-рішення № від 25.12.2012
р., яким відповідачеві донараховано
грошове зобов'язання. Дане грошове
зобов'язання є узгодженими, однак
відповідач у строки встановлені
законом його не погасив, внаслідок чого
воно набуло статус податкового боргу.
На адресу відповідача податкову вимогу
не надсилалось, оскільки загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподаткованих
мінімумів доходів громадян.

Відповідач про свою правову позицію
щодо предмету спору суд не повідомила.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно
та повно з'ясувавши обставини справи,
об'єктивно оцінивши докази, що мають
юридичне значення для вирішення спору
по суті, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 01.08.2007 р.
Оршовецькою сільською радою ОСОБА_1
видано свідоцтво про право власності
на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії ЧВ №6/1-14
001406.

31.07.2008 р. між ОСОБА_1 (продавець) та
фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2(покупець) укладено договір
купівлі-продажу права власності на
майнові права засвідчені майновим
сертифікатом, відповідно до якого
продавець продав, а покупець купив
належне продавцю на підставі свідоцтва
про право власності на майновий пай
члена колективного
сільськогосподарського підприємства у
пайовому фонді майна СВК "Агрофірма
"Оршівська", відповідно до списку осіб,
які мають право на майновий пай,
затвердженого зборами співвласників
від 17.04.2001 р., частка якого визначена в
розмірі 802,00 грн.

25.02.2011 р. Шепетівська об'єднана державна
податкова інспекція Хмельницької
області надіслала листа начальнику
Державної податкової інспекції у
Кіцманському районі в якому зазначила,
що Шепетівською ОДПІ в період з 19.04.2010 р.
по 19.05.2010 р. проведено планову виїзну
документальну перевірку ВАТ
"Шепетівська реалбаза хлібопродуктів",
перевірений період становить з 01.04.2008 р.
по 31.12.2009 р..

Вказаним листом повідомлено позивача
про те, що ВАТ "Шепетівська реалбаза
хлібопродуктів" 24.07.2008 р. уклала договір
комісії №1 з фізичною
особою-підприємцем ФОП ОСОБА_2 про те,
що останній зобов'язується за
дорученням ВАТ "Шепетівська реалбаза
хлібопродуктів", за винагороду вчинити
угоди з купівлі у співвласників
майнових паїв (належних майнових прав
на пайове майно) СВК
"Агрофірма"Оршівська". У подальшому
згідно вищевказаного договору комісії
ВАТ "Шепетівська реалбаза
хлібопродуктів" перераховано на
рахунок ФОП ОСОБА_2 кошти для
проведення закупівлі майнових паїв у
громадян.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що з 17.12.2012 р. по 19.12.2012 р.
посадовими особами ДПІ проведено
позапланову невиїзну перевірку з
питань нарахування, утримання та
сплати (перерахування) до бюджету
податку на доходи фізичних осіб -
фізичної особи ОСОБА_1.

За результатами перевірки складено акт
перевірки від 19.12.2012 р. №1724/1275/1700/НОМЕР_1,
яким задокументовано наступні
порушення:

- пп. "а" п.18.1 ст. 18 Закону України № 889-VI
від 22.05.2003 р. "Про податок з доходів
фізичних осіб" (далі - Закон № 889) та
п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 № 2755-VІ ( далі - ПК України),
внаслідок чого відповідачеві
донараховано податкове зобов'язання з
податку з доході фізичних осіб в сумі
222,60 грн.

Відповідно до п.п.54.3.1, п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54
ПК України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо: платник
податків не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію; дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Положенням п.58.1 ст. 58 ПК України
встановлено, що у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

У зв'язку із зазначеним, на підставі
вказаного вище акта перевірки
податковим органом винесено податкове
повідомлення-рішення форми "Р" від
25.12.2012 р. № , яким відповідачу
нараховано суму грошового зобов'язання
за платежем податок на доходи фізичних
осіб на загальну суму 222,60 грн. Вказане
податкове повідомлення-рішення
надіслане відповідачеві та ним не
оскаржене, а тому у розумінні ПК
України є узгодженими.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4
- 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Разом з цим, ОСОБА_1 узгоджену суму
грошового зобов'язання, визначеного
податковим повідомленням-рішенням
форми "Р" від 25.12.2012 р. № , у строки
встановленні ПК України не сплатила, а
тому вона набула статус податкового
боргу.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення. На
адресу відповідача податкову вимогу не
надсилалось, оскільки загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподаткованих
мінімумів доходів громадян

Відповідно до п.87.11. ст.87 ПК України
орган стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України та ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, проте
відповідач не надав доказів по сплаті
заборгованості.

Оскільки позивачем доведено
обґрунтованість заявлених вимог, а
відповідач не надав заперечень чи
доказів відсутності боргу, суд вважає
позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Кіцманської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості у розмірі 222
(двісті двадцять дві) грн. 60 коп. -
задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2 ) до
місцевого бюджету (рахунок Оршівської
сільської ради №0148)
заборгованість у розмірі 222 (двісті
двадцять дві) грн. 60 коп.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
О.В. Анісімов