Справа № 2а-3463/10/0370
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 серпня 2014 року м. Київ
В/800/3863/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючої:Блажівської
Н.Є.,Суддів: Вербицької О. В., Кошіля
В. В., Сіроша М. В., Цвіркуна Ю. І.

перевіривши заяву Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області про перегляд
постанови Вищого адміністративного
суду України від 11 червня 2014 року

у справі № 2а-3463/10/0370 (К/800/64332/13 -
номер справи у Вищому

адміністративному суді
України)

за позовом Фізичної
особи-підпиємця ОСОБА_6

до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління

Міндоходів у Волинській
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Луцька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Волинській області
звернулась до Верховного Суду України
із заявою про перегляд постанови
Вищого адміністративного суду України
від 11 червня 2014 року у вказаній справі.

Згідно статті 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 2392 та 240
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряє відповідність заяви
вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом;

3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
1711 цього Кодексу.

У заяві про перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від 11
червня 2014 року заявник посилається на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, а саме: підпункту
4.1 статті 4 Закону України «Про податок
на додану вартість».

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копію ухвали Вищого
адміністративного суду України від 19
листопада 2009 року по справі № 2/60-2А у
якій, на його думку, вказана норма права
застосована інакше, ніж у даній справі.

Між тим, відповідно до положень статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України, заява про
перегляд судового рішення може бути
подана виключно за наявності таких
складових: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах. Зокрема, така
складова як подібність правовідносин,
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, як об'єкта та
предмета правового регулювання, а
також умов застосування правових норм
(наприклад часу, місця, підстав
виникнення, припинення та зміни
відповідних правовідносин). У той же
час, зміст правовідносин визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України
наведеної заявником як приклад
неоднакового застосування судом норм
матеріального права, вбачається, що
зміст правовідносин, яка у ній
розглядалася, відмінний від того, який
є у даній справі.

Вимоги статті 237 Кодексу
адміністративного України визначають
виключними мотивами подання заяви про
перегляд судових рішень неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень саме у подібних
правовідносинах.

В той же час, як вбачається зі змісту
поданої заяви та доданої як приклад
неоднакового застосування судом норм
матеріального права ухвали Вищого
адміністративного суду України,
неоднакове застосування судом норм
матеріального права у подібних
правовідносинах відсутнє.

Постанова Вищого адміністративного
суду України від 11 червня 2014 року
відповідає позиціям Верховного Суду
України, викладеним у постановах від 29
жовтня 2010 року у справі №
21-9а/10 за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ротарі-Магік» до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції про скасування
податкового повідомлення-рішення та
від 12 березня 2012 року у справі № 21-380а11
за позовом Фізичної особи-підприємця
до Луцької об'єданої державної
податкової інспекції про визнання
незаконними податкових
повідомлень-рішень.

За таких обставин, підстави для допуску
справи до провадження для перегляду
судового рішення Верховним Судом
України у даній адміністративній
справі відсутні.

З огляду на наведене, керуючись
статтями 236-239, 2391, 2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Луцькій об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області в допуску для перегляду
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 11 червня 2014 року у справі
№ 2а-3463/10/0370.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча Н.Є. Блажівська Судді О. В.
Вербицька В. В. Кошіль М. В. Сірош Ю. І.
Цвіркун