Справа № 821/3807/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3807/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

представника позивача - Димченко О.П.,

представника відповідача - Пєріна А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
"Євроклас" до Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 01.09.2014
р.,

встановив:

Приватне підприємство "Євроклас" (далі -
позивач, ПП "Євроклас") звернулося з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі - відповідач,
ДПІ у м.Херсоні), у якому просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
01.09.2014 р. № , яким позивачу
збільшено суму грошових зобов'язань з
податку на додану вартість на 41960,10 грн.,
з яких за основним платежем на 33568,07
грн., за штрафними санкціями на 8392,03 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
винесено на підставі протиправних
висновків відповідача щодо
безтоварності операцій позивача з ТОВ
"Промбуд Маркет", які ґрунтуються на
припущеннях, а не на фактично
встановлених обставинах. Вказує на те,
що підприємством на підставі належним
чином оформлених документів
правомірно відображено у обліку
операції з придбання будівельних робіт
у вказаного підприємства, які
використано у господарській
діяльності. Позивач не може нести
відповідальність за можливі порушення
податкового законодавства його
контрагентами, так як чинне
законодавство не передбачає обов'язку
позивача контролювати господарську
діяльність його контрагентів.
Зазначає, що визнавати договори
недійсними і визначати спрямовані вони
на реальне настання правових наслідків
може тільки суд, а не податковий орган.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
просила їх задовольнити із зазначених
підстав.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позову, зазначивши,
що ПП "Євроклас" протиправно формувало
податковий кредит по господарських
операціях з ТОВ "Промбуд Маркет",
оскільки даний контрагент не має
необхідних матеріальних та трудових
ресурсів для здійснення будівельних
робіт. Надані позивачем акти прийому
виконаних будівельних робіт та довідка
про вартість виконаних будівельних
робіт складені з порушенням вимог ст.9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", оскільки відсутні дані про
посаду та прізвище особи,
відповідальної за здійснення
господарської операції підрядника та
замовника, що не дає можливості
ідентифікувати особу, яка здійснювала
господарську операцію. Просить
відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
докази, суд приходить до висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.08.2014 р.
відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ПП
"Євроклас" з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість по взаємовідносинах з
платником податків ТОВ "Промбуд Маркет"
за січень 2014 року, подальшого
використання, реалізації придбаних
товарно-матеріальних цінностей (робіт,
послуг) та відображення здійснених
фінансово-господарських операцій у
податковій звітності, за результатами
якої складено акт від 14.08.2014 р. №
281/21-03-22-06.

У висновку акта перевірки зазначено, що
встановлено порушення п.44.1 ст.44, п.185.1
ст.185, п.186.1, п.186.2 ст.186, п.198.1, п.198.2, п.198.3,
п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України,
внаслідок чого завищено податковий
кредит за січень 2014 року на загальну
суму ПДВ 41644,07 грн., що призвело до
завищення від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (ряд.19)
за січень 2014 року, яка підлягає
нарахуванню та сплаті до бюджету (ряд.25)
на загальну суму ПДВ 33568,07 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у
м.Херсоні прийнято податкове
повідомлення-рішення від 01.09.2014 р. №
, яким позивачу збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість на 41960,10 грн., з яких за
основним платежем на 33568,07 грн., за
штрафними санкціями на 8392,03 грн.

Як вбачається з акту перевірки
фактичними підставами для
донарахування сум грошових зобов`язань
з податку на додану вартість стали
висновки відповідача щодо
безтоварності операцій позивача з ТОВ
"Промбуд Маркет" та невідповідність
актів приймання виконаних будівельних
робіт вимогам законодавства, оскільки
відсутні дані про посаду та прізвище
особи, відповідальної за здійснення
господарської операції підрядника та
замовника, що не дає можливості
ідентифікувати особу, яка здійснювала
господарську операцію.

З метою надання правової оцінки
спірним правовідносинам, суд зазначає
про наступне.

Правила формування податкового
кредиту врегульовані положеннями
Податкового кодексу України.

Приписами п.п.198.2, 198.3 ст.198 ПК України
визначено, що податковий кредит
платника ПДВ визначається виходячи із
сум ПДВ сплачених (нарахованих)
постачальникам товарів/послуг,
підтверджених належним чином
складеними податковими накладними та
при умові, якщо ці товари/послуги
призначені для використання в
оподатковуваній господарській
діяльності такого платника податку.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до п.2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів.

Водночас статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-XIV
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Згідно ч.2 ст.3 вищевказаного Закону, на
даних бухгалтерського обліку
базується фінансова, податкова,
статистична та інша звітність. Таким
чином первинні документи по
відображенню господарських операцій є
основою для податкового обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

За змістом наведених норм право
платника податків на включення сум ПДВ
до податкового кредиту обумовлено
юридичним складом, до якого входять
такі юридичні факти, як придбання цим
платником податків товарів (послуг) або
основних фондів, призначених для
використання в оподатковуваних
операціях, що відповідають цілям його
господарської діяльності;
підтвердження обліковими,
розрахунковими документами, зокрема
податковою накладною, виписаною
постачальником - платником ПДВ, митною
декларацією (іншими подібними
документами, згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу) суми витрат на
придбання товару (послуг) та ПДВ,
нарахованого (сплаченого) податку в
ціні придбання товару (послуг).

Ці обставини відповідно до ч.1 ст.138 КАС
України входять до предмета
доказування при розгляді судом
адміністративного позову стосовно
правомірності рішення контролюючого
органу про донарахування сум
податкових зобов'язань з ПДВ.

Недоведеність наявності цих чинників,
з якими наведені вище норми
законодавства пов'язують можливість
формування платником податків
податкового кредиту, зокрема,
недоведеність факту придбання товарів
(робіт, послуг) (нездійснення операцій),
позбавляє первинні документи та
податкові накладні юридичної
значимості (сили) для цілей формування
податкового кредиту, а покупця - права
на формування цих податкових вигод,
навіть за наявності правильно
оформлених за зовнішніми ознаками та
формою, але недостовірних первинних
документів (у т.ч. податкових накладних)
та незважаючи на наявність у платника
податку доказів сплати продавцеві
вартості товару (послуг) з ПДВ, якщо рух
коштів не забезпечений зв'язком з
господарською діяльністю позивача.

Ознаками господарської діяльності у
розумінні приписів ст.3 ГК України є
здійснення її суб'єктами
господарювання у сфері суспільного
виробництва; вона спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг;
результати зазначеної діяльності -
продукція, роботи чи послуги - мають
вартісний характер і цінове вираження.

Господарська діяльність здійснюється
у загальній економічній сфері, а тому
має суто економічні властивості, що
неможливе без вартісної оцінки і
взаємооцінки, еквівалентності обміну,
відповідних обчислень і розрахунків.
Тому така ознака результатів
господарської діяльності, як цінова
визначеність, наявна в абсолютній
більшості випадків.

Таким чином, відповідно про
відсутність реального характеру
господарських операцій в залежності
від їх предметності можуть свідчити
доводи податкового органу, зокрема, про
наявність таких обставин:

- неможливість здійснення платником
податку зазначених операцій з
урахуванням часу, місця знаходження
майна або обсягу матеріальних
ресурсів, економічно необхідних для
виробництва товарів, виконання робіт
або послуг, нездійснення особою, яка
значиться виробником товару,
підприємницької діяльності;

- відсутність у платника податку
необхідних умов для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
права на податковий кредит або
бюджетне відшкодування, якщо для
даного виду діяльності також потрібне
здійснення і облік інших господарських
операцій;

- здійснення операцій з
товарно-матеріальними цінностями, які
не вироблялися або не могли бути
вироблені в обсязі, зазначеному
платником податку в документах обліку.

На підтвердження здійснення
господарських операцій з ТОВ "Промбуд
Маркет" позивачем надано господарський
договір підряду від 20.12.2013 р. № 1214-2012/01,
довідки про вартість виконаних
будівельних робіт за січень 2014 року №№
1, 2, 3, податкові накладні від 31.01.2014 р.
№№ 15776, 15777, 15778, акти приймання
виконаних будівельних робіт за січень
2014 року №№ 1, 2, 3.

Однак суд вважає, що вказані документи
не спростовують доводи ДПІ у м.Херсоні
щодо безтоварності цих операцій.

Так, згідно умов договору від 20.12.2013 р. №
1214-2012/01 Підрядник (ТОВ "Промбуд Маркет")
зобов'язується своїми силами або
залученими силами та засобами на
замовлення Замовника (ПП "Євроклас")
провести будівництво складу готової
продукції та здати Замовнику у
встановлений строк відповідно до
проектно-кошторисної документації
комплекс робіт.

Для виконання робіт за договором
Замовник зобов'язується передати
Підряднику затверджену
проектно-кошторисну документацію,
надати йому будівельний майданчик,
прийняти закінчений будівництвом
об'єкт, та оплатити виконані
Підрядником роботи у порядку та на
умовах, обумовлених даним договором
(п.1.2 договору).

Будівельний майданчик, який підлягає
передачі Підрядникові з метою
виконання робіт за цим договором,
розташований за адресою: Херсонська
область, м.Херсон, Бериславське шосе, 37
(п.1.3 договору).

З умов договору слідує, що будівництво
об'єкту здійснюється відповідно до
проектно-кошторисної документації,
однак позивачем до суду її не надано.

З актів приймання виконаних
будівельних робіт за січень 2014 року №№
1, 2, 3 вбачається, що ТОВ "Промбуд Маркет"
здійснило наступні роботи:
облаштування бетонної плити при
будівництві складу готової продукції;
монтаж сендвіч панелей при будівництві
складу готової продукції; внутрішні
роботи при будівництві складу готової
продукції. Між тим перелік виконаних
ТОВ "Промбуд Маркет" робіт суперечить
предмету господарського договору
підряду від 20.12.2013 р. № 1214-2012/01, згідно
п.1.1 якого даний контрагент повинен був
здійснити будівництво складу готової
продукції.

Також суд акцентує увагу на тому, що
предметом договору було будівництво
складу готової продукції за адресою:
м.Херсон, Бериславське шосе, 37.
Позивачем надано до суду договір
Генерального підряду від 26.06.2013 р. №
000005869, який укладений між ПП "Євроклас"
та ТОВ "Данон Дніпро", відповідно до
якого позивач, як Генеральний
підрядник, на замовлення ТОВ "Данон
Дніпро" зобов'язувався здійснити
будівництво складу готової продукції
за адресою: м.Херсон, вул.Бериславське
шосе, 37. Згідно акту за грудень 2013 року
№ 5 ПП "Євроклас" виконало ці роботи у
грудні 2013 року. Тобто, будівельні
роботи, отримання яких позивач
документував від ТОВ "Промбуд Маркет" у
січні 2014 року, були у повному обсязі
виконані самим позивачем у грудні 2013
року.

Доводи представника позивача про те, що
ТОВ "Промбуд Маркет" виступало
субпідрядником при будівництві цього
складу позивачем для ТОВ "Данон Дніпро"
суд не бере до уваги, оскільки по
господарському договору підряду від
20.12.2013 р. № 1214-2012/01 ТОВ "Промбуд Маркет"
виступало підрядником для ПП "Євроклас"
і саме позивач був замовником робіт по
будівництву складу готової продукції.

Окремо суд зазначає, що п.п.7.1, 7.2, 7.3
господарського договору підряду від
20.12.2013 р. № 1214-2012/01 визначено порядок
прийняття позивачем виконаних робіт
від ТОВ "Промбуд Маркет", з яких слідує,
що прийняття об'єкту здійснюється
комісією, призначеною місцевим органом
самоврядування, за Актом про введення
об'єкту в експлуатацію.

Однак позивачем не надано цього акту,
що повністю спростовує твердження ПП
"Євроклас" про виконання ТОВ "Промбуд
Маркет" будівельних робіт.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Надані позивачем акти приймання
виконаних будівельних робіт не містять
відомостей про посаду та прізвище
особи, відповідальної за здійснення
господарських операцій підрядника та
замовника, що не дає можливості
ідентифікувати особу, яка здійснювала
господарські операції. Тому суд
погоджується з доводами відповідача
про те, що акти приймання виконаних
будівельних робіт не є належними
первинними документами у розумінні ст.9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", оскільки за своїм змістом
вони не підтверджують отримання
позивачем будівельних робіт,
економічно доцільних для
господарської діяльності
підприємства, та не свідчать про їх
спрямованість на одержання доходу.

Також обґрунтованими є твердження ДПІ
у м.Херсоні про те, що ТОВ "Промбуд
Маркет" не могло виконувати будівельні
роботи внаслідок відсутності
складських приміщень, автомобільного
транспорту, технічного персоналу,
устаткування, віддаленості
контрагентів один від одного
(місцезнаходження ТОВ "Промбуд Маркет" -
м.Донецьк, а роботи виконувалися у
м.Херсоні).

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що надані позивачем
документи підтверджують лише
документування операції з придбання
будівельних робіт, а сам по собі факт
оформлення документів не є безумовним
свідченням того, що роботи мали місце,
тому наявні у позивача первинні
документи, зокрема, податкові накладні,
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

Відповідно до ст.86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Частиною 1 статті 69 КАС України
встановлено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Оцінюючи подані сторонами докази суд
приходить до висновку, що відповідачем
доведено правомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення, у
зв'язку з чим позовні вимоги ПП
"Євроклас" є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Суд також зазначає, що наслідки
порушення податкового законодавства
повинні застосовуватися незалежно від
того, чи визнані відповідні цивільні чи
господарські зобов'язання недійсними,
оскільки відповідальність за
порушення норм податкового
законодавства є самостійним видом
юридичної відповідальності і
застосовується незалежно від
відповідальності за порушення правил
здійснення господарської діяльності.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні позову
Приватного підприємства "Євроклас" до
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 01.09.2014 р.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 02 жовтня 2014 р.

Суддя

Бездрабко О.І.

кат. 8.3.3