Справа № 810/5042/14
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року 17 год. 51 хв.
810/5042/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Панченко Н.Д.,
за участю секретаря судового засідання
Корецького І.О.,

представника позивача: Котенка
В.О.,

представника відповідача:
Литвиненка С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві адміністративну
справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Сервіс-Тара»доДержавної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській
областіпровизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішенняВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сервіс-Тара» (далі -
ТОВ «Сервіс-Тара» або позивач)
звернулось до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області (далі - ДПІ у
Києво-Святошинському районі або
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 13.08.2014 №.

В обґрунтування позовних вимог
позивач вказує на відсутність
порушення ним вимог податкового
законодавства, оскільки договірні
відносини щодо поставки товарів між
ним та між ним та Приватним
підприємством «Хілтон Тайм» (далі - ПП
«Хілтон Тайм») мали реальний характер -
товар поставлено, отримано й оплачено
позивачем. Зазначені факти
підтверджуються документально,
господарські операції належним чином
відображені у бухгалтерському обліку
та податковій звітності.

Як зазначає позивач, відповідачем
не надано жодного доказу на
підтвердження фіктивності
(безтоварності) договору, укладеного
між позивачем та ПП «Хілтон Тайм», а
викладені в акті перевірки висновки
ґрунтуються виключно на неможливості
проведення зустрічної звірки ПП
«Хілтон Тайм», без надання оцінки
наданих позивачем до перевірки
первинних документів.

Разом з цим, на думку позивача,
зазначені обставини не можуть
слугувати доказом порушення позивачем
вимог податкового законодавства,
оскільки дії ДПІ у
Києво-Святошинському районі щодо
проведення зустрічної звірки ПП
«Хілтон Тайм», результати якої
оформлені актом від 11.07.2014 №347/22-03/38679764
та щодо коригування показників
податкової звітності ПП «Хілтон Тайм»
на підставі вказаного акта визнані
протиправними у судовому порядку.

Тому, за твердженням позивача,
рішення податкового органу є
незаконним, оскільки при його
прийнятті відповідачем невірно
встановлено факти та застосовано норми
закону.

Представник позивача у судовому
засіданні 24.09.2014 позов підтримав,
просив задовольнити позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач правом на подання
письмових заперечень проти
адміністративного позову не
скористався.

Разом з цим, представник
відповідача у судовому засіданні 24.09.2014
заперечував проти позову та просив суд
відмовити у задоволенні позовних
вимог. В обґрунтування заперечень
вказав, що оскаржуване рішення
прийняте з урахуванням вимог чинного
законодавства, оскільки відповідач
діяв в межах повноважень, наданих йому
законами України та підзаконними
нормативно-правовими актами.

Заслухавши пояснення
представників сторін та свідка,
розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

ТОВ «Сервіс-Тара»,
ідентифікаційний код 38559201,
місцезнаходження: 08150, Київська
область, Києво-Святошинський район, м.
Боярка, вул. Садова, буд. 14-А,
зареєстроване як юридична особа 08.01.2013.
Як платник податків позивач узятий на
податковий облік у податковому органі
з 09.01.2013 за №13.

Позивач, відповідно до свідоцтва
про реєстрацію платника податку на
додану вартість № 200114993, яке видане
01.03.2013 ДПІ у Києво-Святошинському
районі, є платником податку на додану
вартість (том І а.с.140).

Видами діяльності ТОВ
«Сервіс-Тара» є оптова торгівля
відходами та брухтом; надання інших
інформаційних послуг, н.в.і.у;
транспортне оброблення вантажів;
складське господарство; вантажний
автомобільний транспорт;
неспеціалізована оптова торгівля.

24 липня 2014 року на підставі
наказу ДПІ у Києво-Святошинському
районі від 24.07.2014 № 712, повідомлення від
24.07.2014 №7915/10/22-3 посадовою особою ДПІ у
Києво-Святошинському районі проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «Сервіс-Тара» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ПП «Хілтон Тайм» (код за ) за
березень 2014 року.

За результатами перевірки
складений акт від 24.07.2014 №381/22-03/38559201
(надалі - Акт перевірки), який містить
висновки про порушення позивачем:

- пункту 185.1 статті 185.1 статті 185, пункту
188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті
198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового
кодексу України, в результаті чого
позивачем занижено податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість за березень 2014 року на суму
95526,00 грн.

Висновок податкового органу про
заниження сум податкових зобов'язань,
пов'язується із порушенням позивачем
встановленого порядку формування
податкового кредиту за операціями з
придбання товарів у ПП «Хілтон Тайм»,
що ґрунтується на даних перевірки ПП
«Хілтон Тайм».

В обґрунтування правомірності
спірного рішення відповідач зазначив,
що 11.07.2014 працівниками ДПІ у
Києво-Святошинському районі складено
акт № 347/22-03/38679764 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«Хілтон Тайм» з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
взаємовідносинах із
контрагентами-покупцями та
контрагентами-постачальниками за
березень, квітень та травень місяці 2014
року», яким встановлено відсутність
підприємства за місцезнаходженням та
безтоварність господарських операцій
ПП «Хілтон Тайм» по взаємовідносинах з
платниками податків за вказані
періоди.

У зв'язку з неможливістю
проведення перевірки ПП «Хілтон Тайм»,
посадові особи ДПІ у
Києво-Святошинському районі дійшли
висновку про відсутність у ПП «Хілтон
Тайм» первинних та інших документів
бухгалтерського та податкового обліку,
відсутність фізичних та технічних
можливостей, кваліфікованого
персоналу для здійснення
задекларованих господарських
операцій, що свідчить про фіктивність
діяльності вказаного підприємства.

А відтак, єдиною підставою для
висновків податкового органу про
заниження позивачем податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість є факт неможливості
проведення зустрічної звірки
контрагента позивача - ПП «Хілтон Тайм»
та наявність, на думку податкового
органу, порушень правил ведення
господарської діяльності
постачальниками товарів (робіт, послуг)
ПП «Хілтон Тайм» по ланцюгу постачання.

Тобто, право позивача на
формування податкового кредиту
поставлено у залежність від
добросовісності осіб по ланцюгу
постачання ПП «Хілтон Тайм» із своїми
контрагентами, з якими позивач навіть
не перебував у будь-яких
правовідносинах.

Зважаючи на зазначені обставини,
посадова особа ДПІ у
Києво-Святошинському районі дійшла
висновку, що сума податку на додану
вартість сплачена позивачем за
господарськими операціями з ПП «Хілтон
Тайм» включена до складу податкового
кредиту безпідставно.

На підставі Акта перевірки,
відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України,
ДПІ у Києво-Святошинському районі
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 13.08.2014 №
, згідно з яким позивачеві
збільшено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість на суму
115658,00 грн., у тому числі, за основним
платежем - 92526,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) -
23132,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним
податковим повідомленням-рішенням,
позивач скористався своїм правом
оскаржити його у судовому порядку,
звернувшись із даним позовом до суду.

У ході з'ясування обставин справи
і перевірки їх доказами судом
встановлено, що між покупцем - ТОВ
«Сервіс-Тара» та продавцем - ПП «Хілтон
Тайм» укладено договір купівлі-продажу
від 03.03.2014 №30314, відповідно до якого
продавець зобов'язується передати, а
покупець прийняти та оплатити товар -
поліетиленовий ящик, бандажна стрічка,
стрейч плівка (пункт 1 договору) (том І
а.с.65-68).

Відповідно до пояснень
представника позивача, перед
укладенням договору з метою
запобігання укладенню правочинів з
недобросовісними суб'єктами
господарювання він учинив низку дій
щодо перевірки наявності спеціальної
податкової правосуб'єктності та
добросовісності ПП «Хілтон Тайм», а
саме, позивачем було запитано та
отримано від контрагента документи про
наявність державної реєстрації та стан
юридичної особи контрагента в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців; наявність
державної реєстрації як платника
податку на додану вартість.

Лише після отримання всіх
документів позивачем були укладені
відповідні договори.

У зв'язку з цим, судом встановлено,
що позивачем було вжито всіх
необхідних від нього заходів стосовно
перевірки наявності спеціальної
податкової правосуб'єктності ПП
«Хілтон Тайм», наявності дефектів у
його правовому статусі (відсутність
реєстрації як платника податку на
додану вартість, відсутність у
відповідних посадових осіб чи інших
представників повноважень на
складання первинних, розрахункових
документів, податкових накладних тощо)
в офіційно оприлюднених даних щодо
анульованих свідоцтв платника податку
на додану вартість, що ведеться
Державною податковою службою України.

На підтвердження поставки
товарів від ПП «Хілтон Тайм» позивачем
до перевірки та матеріалів справи
надані:

- рахунки-фактури від 05.03.2014 №7, від
06.03.2014 №9, №10, від12.03.2014 №15, №16, від 14.03.2014
№24, від 19.03.2014 №26, від 21.03.2014 №32, від
26.03.2014 №39, від 28.03.2014 №44, від 31.03.2014 №50,
№51;

- видаткові накладні від 05.03.2014 №7,
від 06.03.2014 №9, №10, від12.03.2014 №15, №16, від
14.03.2014 №24, від 19.03.2014 №26, від 21.03.2014 №32,
від 26.03.2014 №39, від 28.03.2014 №44, від 31.03.2014
№50, №51;

- товарно-транспортні накладні
від 05.03.2014 №7, від 06.03.2014 №9, №10, від12.03.2014
№15, №16, від 14.03.2014 №24, від 19.03.2014 №26, від
21.03.2014 №32, від 26.03.2014 №39, від 28.03.2014 №44,
від 31.03.2014 №50, №51(том І а.с.69, 70, 72, 73, 75, 76,
78, 79, 81, 82, 84, 85, 87, 88, 90, 91, 93, 94, 96, 97, 99, 100, 102,
103, 149-160).

За результатами господарських
операцій ПП «Хілтон Тайм» видано на
користь ТОВ «Сервіс-Тара» податкові
накладні від 05.03.2014 №7, від 06.03.2014 №9, №10,
від12.03.2014 №15, №16, від 14.03.2014 №24, від
19.03.2014 №26, від 21.03.2014 №32, від 26.03.2014 №39,
від 28.03.2014 №44, від 31.03.2014 №50, №51(том І
а.с.71, 74, 77, 80, 83, 86, 89, 92, 95, 98, 101, 104).

Розрахунки між позивачем та ПП
«Хілтон Тайм» здійснювались у
безготівковій формі, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи платіжними дорученнями (том І
а.с.105-108).

У ході розгляду справи
представник відповідача жодних
заперечень щодо форми і змісту наданих
позивачем письмових документів не
висловив. Доказів, які б вказували на
недійсність чи підробку первинних
документів або їх невідповідність
нормативно-правовим актам відповідач
суду не надав.

Всі зазначені двосторонні
документи підписані уповноваженими
особами сторін та скріплені їх
печатками.

Крім того, судом встановлено, що
перелічені вище первинні документи
містять усі необхідні реквізити, для
надання їм юридичної сили та
доказовості.

Як вбачається зі змісту Акта
перевірки, жодних податкових
правопорушень в діях позивача
відповідачем не виявлено. Надані
позивачем до заперечень до Акта
перевірки документи відповідачем не
проаналізовано.

Акт перевірки не містить жодних
посилань на те, що установчі документи,
свідоцтво про державну реєстрацію та
свідоцтво платника податку на додану
вартість ТОВ «Сервіс-Тара» та ПП
«Хілтон Тайм» були скасовані чи
визнані недійсними за рішенням суду, як
на дату укладання чи виконання
договорів, так і на дату складання
податкових накладних.

Таким чином, на момент здійснення
господарських операцій та видання
податкових накладних, позивач та його
контрагент були платниками податку на
додану вартість, які зареєстровані
відповідно до положень статті 183
Податкового кодексу України.

Статус позивача та його
контрагента, як платників податку на
додану вартість, не заперечувався
сторонами.

Відповідач не заперечував та не
спростував той факт, що податкові
накладні, виписані контрагентом
позивача, відповідають вимогам статті
201 Податкового кодексу України та
наказу Міністерства доходів і зборів
України 30.01.2014 №10 "Про затвердження
Форми податкової накладної та Порядку
заповнення податкової накладної",
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30.01.2014 за №185/24962.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що сума податкового кредиту
позивачем сформовано на підставі
належним чином оформлених податкових
накладних.

Жодного доказу того, що суми
податку на додану вартість по
податкових накладних, виписаних ПП
«Хілтон Тайм», не включені позивачем до
податкового кредиту відповідних
періодів, не відображені у реєстрі
отриманих податкових накладних суду не
надано.

Крім цього, на неодноразову вимогу суду
відповідач не надав жодних доказів
того, що контрагент позивача не
звітувався до податкового органу, не
відображав результати господарських
операцій з позивачем та не сплатив до
бюджету обов'язкових платежів.

У зв'язку з цим, у суду не виникає
сумнівів щодо належного відображення
результатів господарських операцій
між позивачем та його контрагентом у
податковій звітності.

У силу положень пункту 198.2 статті 198
Податкового кодексу України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше, або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.10
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який поставляє товари (послуги), на
вимогу їх отримувача, та є підставою
для нарахування податкового кредиту.

Таким чином, право платника
податку на податковий кредит пов'язано
з виникненням визначеної законом події
та наявністю належним чином
оформленого документа, який засвідчує
суму сплаченого (нарахованого) податку
на додану вартість по дійсній операції,
пов'язаній з господарською діяльністю
платника податку.

За змістом положень Податкового
кодексу України наявність
господарських операцій з придбання
товарів (робіт, послуг), призначених для
використання у власній господарській
діяльності платника податків, є
визначальною умовою для виникнення у
платника податку права на формування
податкового кредиту.

Як вже зазначалось судом,
податкові зобов'язання було визначено
позивачеві у зв'язку з формуванням
податкового кредиту за рахунок сум
податку, сплачених контрагенту у
складі вартості придбаних товарів.

Оскільки, на думку податкового
органу, товари фактично не
поставлялись, а учасниками правочину
переслідувалась мета мінімізації
податкових зобов'язань, угода є
безтоварною, та, як наслідок,
формування податкового кредиту за ними
вчинено позивачем незаконно.

Таким чином, вирішення даної
справи залежить від доведеності
тверджень податкового органу про
безтоварність господарських операцій,
які покладено в основу висновків про
безтоварність угоди та оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Суд зазначає, що про відсутність
реального характеру відповідних
операцій можуть свідчити підтверджені
доказами доводи податкового органу,
зокрема, про наявність таких обставин:
неможливість здійснення платником
податку зазначених операцій з
урахуванням часу, місця знаходження
майна або обсягу матеріальних
ресурсів, економічно необхідних для
виробництва товарів, виконання робіт
або послуг, нездійснення особою, яка
значиться виробником товару,
підприємницької діяльності;
відсутність у платника податку
необхідних умов для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів; облік для цілей
оподаткування тільки тих
господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
права на податковий кредит або
бюджетне відшкодування, якщо для
даного виду діяльності також потрібне
здійснення і облік інших господарських
операцій; здійснення операцій з
товарно-матеріальними цінностями, які
не вироблялися або не могли бути
вироблені в обсязі, зазначеному
платником податку в документах обліку.

З метою забезпечення повного та
об'єктивного розгляду справи суд,
відповідно до ухвали від 29.08.2014 про
закінчення підготовчого провадження
та призначення справи до судового
розгляду витребував у відповідача,
зокрема, письмову інформацію про те, чи
задекларовані податкові зобов'язання,
які виникли у ПП «Хілтон Тайм» за
результатами господарських відносин з
ТОВ «Сервіс-Тара», а також інформацію
про наявність у нього основних фондів
виробництва (власних чи орендованих),
управлінського персоналу тощо; форму №
1ДФ ПП «Хілтон Тайм»; письмову
інформацію про наявність
заборгованості у ПП «Хілтон Тайм» щодо
сплати податків, зборів, обов'язкових
платежів.

Однак, відповідачем вказаних
вимог ухвали суду не виконано,
запитуваних документів не надано та не
повідомлено про причини неможливості
їх надання.

Разом з цим, як вбачається із
змісту Акта перевірки, податковими
органами не перевірявся контрагент
позивача ПП «Хілтон Тайм» на предмет
наявності у нього необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
економічної діяльності, зокрема,
основних фондів виробництва, наявності
матеріальних ресурсів,
кваліфікованого персоналу тощо.

Висновок про відсутність
будь-яких можливостей для здійснення
господарської операції зроблений на
підставі інформації про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«Хілтон Тайм».

Разом з цим, жодних доказів про
наявність в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців записів про
відсутність ПП «Хілтон Тайм» за
місцезнаходженням суду не надано.

Крім цього, з метою забезпечення
повного та всебічного розгляду справи
у судовому засіданні був допитаний
свідок - директор ПП «Хілтон Тайм»
ОСОБА_3, який пояснив, що господарські
операції щодо поставки ТОВ
«Сервіс-Тара» товарів мали реальний
характер, усі первинні документи зі
сторони ПП «Хілтон Тайм» підписувались
особисто ним.

Також ОСОБА_3 зазначив, що штатна
чисельність працюючих осіб ПП «Хілтон
Тайм» складає три особи, кількість яких
цілком відповідає обсягу наявних у ПП
«Хілтон Тайм» господарських операцій.

Крім цього, свідок зазначив, що
твердження податкового органу про
відсутність ПП «Хілтон Тайм» за
місцезнаходженням не відповідає
дійсності, у зв'язку з чим, дії
податкового органу щодо проведення
зустрічної звірки ПП «Хілтон Тайм»
оскаржені підприємством у судовому
порядку. Так, постановою Київського
окружного адміністративного суду від
18.09.2014 справа №810/4418/14 позов ПП «Хілтон
Тайм» задоволено, визнано
протиправними дії ДПІ у
Києво-Святошинському районі щодо
проведення зустрічної звірки ПП
«Хілтон Тайм» та зобов'язано
податковий орган відновити податкові
показники підприємства в
інформаційний базах даних податкового
органу.

А відтак, суд констатує, що
відповідачем не надано жодного доказу
неможливості здійснення позивачем та
його контрагентом зазначених операцій
з урахуванням часу, місця знаходження
майна або обсягу матеріальних
ресурсів; відсутність у платника
податку необхідних умов для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів.

Вивчивши надані документальні
підтвердження, судом не встановлено
відсутності мети у позивача щодо
реального настання правових наслідків
та укладення правочинів задля
заниження об'єкту оподаткування і
несплати податків.

Факт придбання позивачем товарів
підтверджується документально,
господарські операції належним чином
відображені у бухгалтерському і
податковому обліку позивача та його
податковій звітності, а право на
включення до податкового кредиту суми
податку на додану вартість, сплаченої у
складі вартості придбаних товарів,
посвідчується належним чином
оформленими податковими накладними.

Згідно з пунктом 2 статті 3 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999 № 996-XIV бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем не встановлено
порушень позивачем вимог вищевказаних
норм законодавства.

Суд звертає увагу також на те, що
документи та інші дані, що спростовують
або підтверджують реальність
здійснення господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції.

При цьому, сама собою наявність
або відсутність окремих документів, а
так само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.

Водночас, факт вчинення певних
господарських операцій та
правомірність подальшого відображення
(проведення) їх у бухгалтерському та
податковому обліку, можливо
досліджувати лише на підставі вивчення
та дослідження первинних документів
платника податків, наявність та
законність складення яких, як фактично,
так і юридично, буде підтвердженням
здійснення таких операцій.

Як встановлено судом, усі наявні у
матеріалах справи документи дають
змогу визначити, які саме товари
поставлялись, за якою ціною, між якими
контрагентами та надано належні докази
використання придбаних товарів у
власній господарській діяльності.

Так, позивач зазначив, що придбані у ПП
«Хілтон Тайм» товари були використані
у ході виконання позивачем
господарських зобов'язань перед ПАТ
«Карлсберг України» по збору та
пакетуванню скляної тари, на
підтвердження чого надав договір від
01.07.2013 №01354-20 13-Т (том І а.с.109-119).

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку про підтвердження позивачем
належними доказами факту використання
у власній господарській діяльності
придбаного у ПП «Хілтон Тайм» товару.

Суду не надано жодних доказів того, що
товари, які були придбані позивачем у
ПП «Хілтон Тайм», придбавались у інших
контрагентів або обліковувались на
складах позивача до укладення
правочину, який, на думку відповідача,
містить ознаки безтоварності.

Також, як вбачається з матеріалів
справи та не заперечувалось
відповідачем, придбання товарів у ПП
«Хілтон Тайм» було обумовлено
здійсненням позивачем діяльності,
зазначеної у КВЕД.

З дослідженого Акта перевірки позивача
вбачається, що посадові особи
податкового органу факти поставки
товарів не перевіряли, безпосереднього
аналізу фінансово-господарських
документів не робили, а відобразили в
акті перевірки лише суб'єктивні
висновки посадових осіб податкового
органу щодо контрагента позивача.

А відтак, суд вважає, що висновки
податкового органу про фіктивність
господарських операцій між позивачем
та його контрагентом є формальними та
не об'єктивними, оскільки ґрунтуються
не на первинних документах та
результатах співставлення даних
бухгалтерського і податкового обліку,
як то передбачено пунктом 73.5 статті 75
Податкового кодексу України, а на
неможливості проведення самої звірки з
контрагентом позивача та інших
обставинах, які не мають
безпосереднього значення для
формування податкових зобов'язань та
податкового кредиту.

Ураховуючи вищезазначені обставини та
наявні у матеріалах справи докази, суд
дійшов висновку, що укладений між
позивачем та ПП «Хілтон Тайм» правочин
відповідає вимогам чинного
законодавства України, має своїм
наслідком зміну у майновому стані
учасників правочину, є економічно
виправданим, факт виконання
господарських зобов'язань сторін
підтверджується первинними
документами бухгалтерської та
податкової звітності, які є належними
та достатніми доказами того, що
господарські операції фактично
відбулися, а операції між позивачем та
його контрагентом враховані
відповідно до їх дійсного економічного
змісту, обумовлені розумними
економічними причинами (цілями
ділового характеру) та відповідають
меті здійснення господарської
діяльності.

Відповідно до частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На виконання цих вимог
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав суду жодних
доказів, які спростовували б
твердження позивача, а відтак, не довів
правомірності свого рішення.

Водночас, позивач під час
судового розгляду довів суду належними
та достатніми доказами факт придбання
товарів. Надані позивачем докази є
переконливими і достатніми для
беззаперечного висновку суду щодо
реальності господарської операції та
використання придбаних товарів у
власній господарській діяльності з
урахуванням видів діяльності за КВЕД.

Слід також зазначити, що обов'язок
сплачувати податки і збори та
відповідальність за порушення чинного
законодавства є персоніфікованими. Це
означає, що на особу не може
покладатися відповідальність за
правопорушення, вчинені іншими
особами.

Таким чином, в основу притягнення
позивача до податкової
відповідальності не може бути
покладено висновок акта про
неможливість проведення зустрічної
звірки його контрагента без фактичного
встановлення порушень податкового
законодавства самим позивачем.

З огляду на зазначене, беручи до
уваги докази наявні у матеріалах
справи у їх сукупності зважаючи на те,
що первинні документи, складені
позивачем та його контрагентом у ході
господарських операцій, відповідають
вимогами чинного законодавства,
необхідним для надання їм юридичної
сили та доказовості; твердження про
відсутність факту поставки товарів
спростовується наявними матеріалами
справи; суду не надано належних та
достатніх доказів, які б свідчили про
наявність законодавчо визначених
обставин, що позбавляли б позивача
права на формування податкового
кредиту, не доведено його
недобросовісності суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Жодних заяв з приводу
відшкодування судових витрат
позивачем суду не заявлено, у зв'язку з
цим судові витрати розподілу не
підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 13.08.2014 № .

Повернути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервіс-Тара»
понесені судові витрати у формі
судового збору у розмірі 231 (двісті
тридцять одна) грн. 32 коп. згідно
платіжного доручення від 22.08.2014 №735.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Панченко Н.Д.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 29 вересня 2014 р.