Справа № 344/9352/14-а 2-а/344/531/
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
Справа № 876/7810/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі :

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

представників сторін

представників третіх осіб

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
приватного підприємства ,,Прогрес-Буд
ІФ" на ухвалу Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 28 липня 2014 року про
забезпечення позову у справі за
позовом Івано-Франківської міської
ради до департаменту архітектури та
містобудування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, третя
особа на стороні позивача, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору -
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку ,,Гетьмана
Мазепи, 35А", третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору - ПП
,,Прогрес-Буд ІФ", про визнання
нечинними містобудівних умов і
обмеження забудови земельної ділянки
від 09.03.2011 року № 39,-

В С Т А Н О В И В :

25 червня 2014 року Івано-Франківська
міська рада звернулась до
Івано-Франківського міського суду з
адміністративним позовом до
департаменту архітектури та
містобудування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, в
якому просила визнати нечинними
містобудівні умови і обмеження
забудови земельної ділянки від 09.03.2011
року № 39, видані приватному
підприємству ,,Прогрес-Буд ІФ".

Також позивач просив залучити до
участі в справі об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку ,,Гетьмана Мазепи, 35 А" як третю
особу на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, приватне підприємство
,,Прогрес-Буд ІФ" як третю особу на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору.

10 липня 2014 року об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку ,,Гетьмана Мазепи, 35 А" подало до
Івано-Франківського міського суду
адміністративний позов, в якому
просило залучити об'єднання до
розгляду даної справи в якості третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору. Також просило визнати
нечинними містобудівні умови і
обмеження забудови земельної ділянки
від 09.03.2011 року № 39, видані приватному
підприємству ,,Прогрес-Буд ІФ".

25 липня 2014 року об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку ,,Гетьмана Мазепи, 35 А" подало до
суду клопотання про забезпечення
позову шляхом заборони ПП ,,Прогрес-буд
ІФ" вчиняти певні дії.

Ухвалою від 28 липня 2014 року
Івано-Франківський міський суд
клопотання задовольнив частково та
ухвалив заборонити ПП ,,Прогрес-буд ІФ"
проводити будівельні роботи по
будівництву 8-ми поверхового житлового
будинку з вбудованими приміщеннями
громадського призначення за адресою м.
Івано-Франківськ, вул. Г. Мазепи,35А до
01.10.2014 року та вводити в експлуатацію
об'єкт будівництва-8-ми поверховий
житловий будинок з вбудованими
приміщеннями громадського призначення
за адресою: м. Івано-Франківськ, вул.
Г.Мазепи, 35а до вирішення
адміністративного позову по суті.

В задоволенні інших вимог суд відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, ПП ,,Прогрес-буд ІФ"
подало апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що суд першої інстанції не
навів мотивів, з огляду на які він
дійшов висновку про існування
очевидної небезпеки заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в даній справі або
захист цих прав, свобод та інтересів
стане неможливим. Ні матеріалами
справи , ні клопотанням не підтверджено
які ж саме права позивача чи інтереси
порушено на момент видання оскарженого
дозвільного документу.

Крім того, суд першої інстанції
всупереч приписам ч.3 ст. 117 КАС України
прийняв ухвалу про заборону вчиняти
певні дії приватному підприємству, яке
не є суб'єктом владних повноважень та
не є стороною у справі.

Суд першої інстанції також не звернув
уваги на ті обставини, що позовні
вимоги стосувались визнання нечинними
містобудівних умов та обмеження
земельної ділянки, які не є рішенням
суб'єкта владних повноважень, оскільки
таким є рішення Івано-Франківського
міськвиконкому №462 від 23.09.2008 року, про
що прямо зазначено в текстовій частині
оскаржуваного документа (п.1.4, п.2.2.
Містобудівних умов).

З огляду на викладене апелянт просить
визнати незаконною та скасувати ухвалу
суду першої інстанції про вжиття
заходів забезпечення позову та
постановити нову ухвалу, якою
відмовити в задоволенні клопотання.

Представник ПП ,,Прогрес-буд ІФ" в
судовому засіданні апеляційного суду
підтримав вимоги апеляційної скарги та
просить їх задовольнити в повному
обсязі.

Представники позивача, відповідача,
третьої особи - ОСББ заперечили вимоги
апеляційної скарги та просять залишити
скаргу без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга належить до
задоволення з таких підстав.

Задовольняючи клопотання про
забезпечення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що до
ухвалення остаточного рішення по суті
даного спору існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам Івано-Франківської міської
ради, ОСББ ,,Гетьмана Мазепи 35А",
оскільки у випадку не зупинення
будівництва та не заборони введення
8-ми поверхового житлового будинку в
експлуатацію, об'єкт будівництва буде
закінчений та введений в експлуатацію,
а містобудівні умови і обмеження
забудови земельної ділянки втратять
свою чинність згідно п. 8 ст. 29 Закону
України ,,Про регулювання
містобудівної діяльності".

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, не
відповідають обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права
та є помилковими.

Так, статтею 117 КАС України визначено,
що суд за клопотанням позивача або з
власної ініціативи може постановити
ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень (ч.1).

Адміністративний позов, крім способу,
встановленого частиною третьою цієї
статті, може бути забезпечено
забороною вчиняти певні дії (ч.4).

Враховуючи наведені обставини,
апеляційний суд дійшов висновку, що
вжиття заходів забезпечення позову
можливе лише за клопотанням позивача
або з власної ініціативи суду.

Таким чином, задоволення клопотання
про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову за
клопотанням третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору
суперечить приписам ст. 117 КАС України.

В силу ч.1 ст. 54 КАС України крім прав та
обов'язків, визначених у статті 49 цього
Кодексу, треті особи, які заявляють
самостійні вимоги на предмет спору,
мають права позивача.

Такі права передбачені ч.1 ст. 51 КАС
України, згідно якої крім прав та
обов'язків, визначених у статті 49 цього
Кодексу, позивач має право в будь-який
час до закінчення судового розгляду
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог або відмовитися від
адміністративного позову. Позивач має
право відмовитися від
адміністративного позову у суді
апеляційної чи касаційної інстанції до
закінчення відповідно апеляційного чи
касаційного розгляду. Позивач має
право до початку судового розгляду
справи по суті змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Враховуючи наведені обставини,
апеляційний суд визнає безпідставними
посилання представника ОСББ на приписи
ч.1 ст. 54 КАС України як на право третьої
особи подавати клопотання про
забезпечення позову, оскільки
зазначені норми КАС не містять права
третьої особи звернення з таким
клопотанням.

Норми ст. 117 КАС України є спеціальними
нормами з питань забезпечення позову і
ними чітко визначений порядок
забезпечення позову та єдину особу,
якій належить право звернення з
клопотанням - позивача.

На користь таких висновків
апеляційного суду свідчать норми ч. 1
ст. 118 КАС України, згідно яких
відповідач або інша особа, яка бере
участь у справі, у будь-який час має
право заявити клопотання про заміну
одного способу забезпечення
адміністративного позову іншим або
скасування заходів забезпечення
адміністративного позову.

Таким чином, спеціальними нормами з
питань забезпечення позову, а саме
статтями 117 та 118 КАС України
законодавець чітко визначив коло осіб,
які мають право звернення з
клопотанням про вжиття заходів
забезпечення позову, заміну одного
способу забезпечення
адміністративного позову іншим або
скасування цих заходів.

На думку апеляційного суду, такий
перелік є вичерпним та розширеному
трактуванню не підлягає, як не
підлягають розширеному трактуванню
визначенні частинами 3 та 4 ст. 117 КАС
України два способи забезпечення
позову: зупинення дії оскаржуваного
рішення суб'єкта владних повноважень
та заборона вчиняти певні дії.

Крім того, предметом позову в даній
справі є визнання нечинними
містобудівних умов і обмеження
забудови земельної ділянки від 09.03.2011
року № 39, видані приватному
підприємству ,,Прогрес-Буд ІФ"
департаментом архітектури та
містобудування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, який і
є відповідачем у даній справі.

Згідно з ч.2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до вимог цього Кодексу, і не
може вийти за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки у разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.1 Закону України
,,Про регулювання містобудівної
діяльності" містобудівні умови та
обмеження забудови земельної ділянки
(далі - містобудівні умови та обмеження)
- документ, що містить комплекс
планувальних та архітектурних вимог до
проектування і будівництва щодо
поверховості та щільності забудови
земельної ділянки, відступів будинків
і споруд від червоних ліній, меж
земельної ділянки, її благоустрою та
озеленення, інші вимоги до об'єктів
будівництва, встановлені
законодавством та містобудівною
документацією.

Суд першої інстанції не навів належних
мотивів існування очевидної небезпеки
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі,
оскільки містобудівні умови і
обмеження є документом, який сам по
собі не порушує будь-чиїх прав та
свобод.

У випадку визнання нечинними
містобудівних умов та обмежень
виконання рішення суду завершується
направленням відповідному органу
рішення суду, яке набрало законної
сили.

Таким чином, ухваливши оскаржену
ухвалу та заборонивши третій особі
вчиняти певні дії, суд першої інстанції
фактично вийшов за межі позовних вимог,
не мотивувавши свого рішення.

Також суд першої інстанції вжив
заходів забезпечення позову без
належних доказів продовження третьою
особою - ПП ,,Прогрес-Буд ІФ"
будівництва багатоквартирного будинку
після скасування дозволу (актів
обстеження, складних відповідними
контролюючими органами чи
представниками громади міста), а
обмежився лише поясненнями
представника ОСББ.

За змістом ст. 39 Закону України ,,Про
регулювання містобудівної діяльності"
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів здійснюється
органом державного
архітектурно-будівельного контролю.
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
повертає декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації замовникові
або відмовляє у видачі сертифіката
якщо декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог, не
подані документи, необхідні для
прийняття рішення про видачу
сертифіката.

Таким чином, відсутність у ПП
,,Прогрес-Буд ІФ" дозвільних документів
на виконання підготовчих і будівельних
робіт, які скасовані судовими
рішеннями, що набрали законної сили,
виключає можливість введення в
експлуатацію об'єкта будівництва - 8-ми
поверхового житлового будинку з
вбудованими приміщеннями громадського
призначення за адресою: м.
Івано-Франківськ, вул. Г.Мазепи, 35а.

Підсумовуючи викладене, апеляційний
суд дійшов висновку щодо відсутності
передбачених ст. 117 КАС України підстав
для вжиття заходів забезпечення
позову.

Суд першої інстанції належної оцінки
зазначеним обставинам не дав, а тому
дійшов помилкового висновку щодо
задоволення клопотання про вжиття
заходів забезпечення позову.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу п.3 ч.1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд визнає, що приймаючи оскаржену
ухвалу, суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку щодо наявності
підстав для задоволення клопотання про
забезпечення позову, а тому ухвала
підлягає до скасування.

Оскільки відсутні підстави для
забезпечення позову, апеляційний суд
визнає правильним прийняти нову ухвалу
про відмову у задоволенні клопотання
про забезпечення позову.

Керуючись ч.3 ст. 160, чт.195, ст. 196, п. 6 ч. 1
ст.199, ст. ст. 202, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу приватного
підприємства ,,Прогрес-Буд ІФ
задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 28
липня 2014 року про забезпечення позову у
справі № 344/9352/14-а (2а/344/531/14) скасувати та
прийняти нову ухвалу.

В задоволенні клопотання представника
третьої особи на стороні позивача, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору - об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку ,,Гетьмана
Мазепи, 35А", про забезпечення позову
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а в разі складення ухвали в
повному обсязі відповідно до статті 160
КАС України - з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена 26
вересня 2014 року.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
О.М. Довгополов

Л.Я. Гудим