Справа № 826/6362/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 серпня 2014 року №
826/6362/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва, у складі колегії суддів:
Головуючого Судді Добрянської Я.І.,
Суддів: Головань О.В., Кротюка О.В,
розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України в порядку письмового
провадження адміністративну справу:

за позовомДержавного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» до
відповідача Міністерства освіти і
науки Українипровизнання протиправною
бездіяльності та стягнення фактично
понесених витрат

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач Державне
територіально-галузеве об'єднання
«Південно-Західна залізниця»
звернувся в Окружний адміністративний
суд міста Києва з позовом до
відповідача Міністерства освіти і
науки України про визнання
протиправною бездіяльності та
стягнення фактично понесених витрат.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15.05.2014 р. суддею
Добрянською Я.І. було відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/6363/14 та призначено попереднє
судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26.06.2014 р. суддею
Добрянською Я.І. було закінчено
підготовче провадження та призначено
адміністративну справу № 826/6362/14 до
судового розгляду на 21.08.2014 р. колегією
суддів у складі: Головуючого Судді
Добрянської Я.І., Суддів: Головань О.В.,
Кротюка О.В.

В судовому засіданні 21.08.2014 р.
представник позивача заявлені у
позовній заяві позовні вимоги
підтримав повністю та просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність
Міністерства освіти і науки України в
частині невиконання вимог пункту 2
постанови Кабінету Міністрів України
від 5 квітня 1999 р. № 541 «Про затвердження
Порядку надання пільгового проїзду
студентам вищих навчальних закладів
І-IV рівнів акредитації та учням
професійно-технічних навчальних
закладів у міському й приміському
пасажирському транспорті та
міжміському автомобільному і
залізничному транспорті територією
України (із змінами і доповненнями), а
саме, не передбачення під час
формування проекту відповідного
бюджету на наступний рік коштів за
фактично понесені Південно-Західною
залізницею витрати, пов'язані з
наданням студентам вищих навчальних
закладів І-IV рівнів акредитації та
учням професійно-технічних навчальних
закладів пільгового проїзду
залізничним транспортом у 2013 році;

- стягнути з Міністерства освіти і
науки України на користь Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» 47 127 416,37
грн. витрат, які понесла залізниця на
пільговий проїзд студентів вищих
навчальних закладів І-ІV рівнів
акредитації та учнів
професійно-технічних навчальних
закладів у залізничному транспорті
територією України в 2013році та 560,28 грн.
судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог представник позивача зазначив,
що протягом січня-грудня 2013 року
Державним територіально-галузевим
об'єднанням «Південно-Західна
залізниця» було надано відповідачу
Міністерству освіти і науки України
послуги по перевезенню студентів на
суму 60 351 416,37 грн., проте як відповідачем
проводились відшкодування збитків на
перевезення пільгових категорій
громадян не в повному обсязі, а саме:
Міністерство освіти і науки України
компенсувало Державному
територіально-галузевому об'єднанню
«Південно-Західна залізниця» лише 13 224
000 грн., у зв'язку з чим (неналежним
виконанням відповідачем умов
договору), заборгованість відповідача
перед позивачем за перевезення
пільгових категорій громадян за 2013 рік
становить 47 127 416,37 грн. та є несплаченою
на час розгляду даної адміністративної
справи, а отже, має бути стягнута з
відповідача на користь позивача в
судовому порядку.

Відповідачем, у свою чергу, до
канцелярії суду були подані письмові
заперечення на позовну заяву, в яких
Міністерство освіти і науки України
просить суд відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог повністю з
тих підстав, що за змістом договору,
укладеному між позивачем та
відповідачем щодо надання студентам
навчальних закладів пільгового
проїзду залізничним транспортом в 2013
році, обов'язок перерахувати залізниці
кошти у Міністерства виникає лише
після отримання коштів на відповідні
цілі з Державного казначейства
України, а оскільки, у 2013 році Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» за бюджетною програмою КПКВК
2201200 МОНмолодьспорту затверджені
бюджетні призначення за загальним
фондом в такому самому обсязі, як і у 2012
році, а саме тільки в сумі 38 млн. гривень
(конкретно на Південно-західну
залізницю розподілено лише 13 224,0 тис.
грн.), то Міністерство належним чином
виконало договірні зобов'язання
(договір ПЗ/Л-135271/НЮ від 08.02.2013 року)
перед Державним
територіально-галузевим об'єднання
«Південно-Західна залізниця», проте як
неотримання коштів з Державного
бюджету України не створює у
Міністерства обов'язку щодо їх
перерахування позивачу, а тому і
примусове виконання зазначеного
обов'язку (про що позивач пред'явив
позов) є неможливим.

Однак, в судове засідання 21.08.2014 р.
відповідач не прибув та не скерував
свого представника, хоча останній
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце судового засідання,
докази чого містяться в матеріалах
справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Зважаючи на викладене, а саме не
прибуття всіх сторін по справі (в
даному випадку відповідача
Міністерства освіти і науки України) в
судове засідання 21.08.2014 р., що були
повідомлені належним чином, суд
ухвалив продовжити розгляд даної
адміністративної справи № 826/6362/14 в
порядку письмового провадження, без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, проти чого також не
заперечив представник позивача.

Отже, розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, на виконання постанови
Кабінету Міністрів України від 5 квітня
1999 р. № 541 «Про затвердження Порядку
надання пільгового проїзду студентам
вищих навчальних закладів І-ІV рівнів
акредитації та учням
професійно-технічних навчальних
закладів у міському й приміському
пасажирському транспорті та
міжміському автомобільному і
залізничному транспорті територією
України», між позивачем Державним
територіально-галузевим об'єднанням
«Південно-Західна залізниця» та
відповідачем Міністерством освіти і
науки України було укладено зазначений
в позовній заяві договір про
розрахунки за надані послуги по
перевезенню залізницею студентів
вищих навчальних закладів І-ІV рівнів
акредитації та учнів
професійно-технічних навчальних
закладів у залізничному транспорті
територією України в 2013 році №
ПЗ/Л-135271/НЮ від 08.02.2013 року (строком дії з
01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.)

Однак, як наголошує позивач у своїй
позовній заяві, протягом січня-грудня
2013 року Державним
територіально-галузевим об'єднанням
«Південно-Західна залізниця» було
надано відповідачу Міністерству
освіти і науки України послуги по
перевезенню студентів на суму 60 351 416,37
грн., проте як відповідачем проводились
відшкодування збитків на перевезення
пільгових категорій громадян не в
повному обсязі, а саме: Міністерство
освіти і науки України компенсувало
Державному територіально-галузевому
об'єднанню «Південно-Західна
залізниця» лише 13 224 000 грн., у зв'язку з
чим (неналежним виконанням
відповідачем умов зазначеного
договору), заборгованість відповідача
перед позивачем за перевезення
пільгових категорій громадян за 2013 рік
становить 47 127 416,37 грн. та залишається
несплаченою, а отже, на переконання
Залізниці, має бути стягнута з
відповідача на користь позивача в
судовому порядку.

З даного приводу, позивач звернувся за
захистом своїх порушених, на його
думку, прав та інтересів в судовому
порядку до Окружного
адміністративного суду м. Києва.

Проаналізувавши наявні матеріали
справи, дослідивши всі необхідні
докази у справі, та заслухавши
пояснення представників сторін, а
також вивчивши норми чинного
законодавства з приводу даного спору,
суд прийшов до висновку про те, що
позовні вимоги позивача не підлягають
задоволенню, зважаючи зокрема на
наступне.

Відповідно пунктів 2, 3 зазначеного
договору № ПЗ/Л-135271/НЮ від 08.02.2013 року
про розрахунки за надані послуги по
перевезенню залізницею студентів
вищих навчальних закладів І-ІV рівнів
акредитації та учнів
професійно-технічних навчальних
закладів у залізничному транспорті
територією України в 2013 році,
укладеного між Державним
територіально-галузевим об'єднанням
«Південно-Західна залізниця» та
Міністерством освіти і науки України,
відповідач (Міністерство освіти і
науки України) зобов'язане під час
формування проекту Державного бюджету
України передбачати окремим рядком
кошти на витрати, пов'язані з наданням
студентам навчальних закладів
пільгового проїзду залізничним
транспортом в 2013 році не нижче фактично
виконаних перевезень у минулому році,
перераховувати різницю між повною та
пільговою вартістю проїзного
документу.

Тобто, за змістом вказаного договору,
обов'язок перерахувати Залізниці кошти
у Міністерства виникає лише після
отримання коштів на відповідні цілі з
Державного казначейства України.

В даному випадку, вирішуючи заявлені
позовні вимоги суд, передусім, має
враховувати, що за змістом ст. 19
Конституції України, ст. 14 Цивільного
кодексу України, п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13 червня 2007
року № 8 «Про незалежність судової
влади», не допускається постанови
судових рішень, які зобов'язують до
вчинення дій, які не є обов'язковими для
відповідача за законом.

Отже, неотримання коштів з Державного
бюджету України не створює у
Міністерства обов'язку щодо їх
перерахування позивачу, а тому і
примусове виконання зазначеного
обов'язку (про що позивач пред'явив
позов), на думку суду, є неможливим.

Так, у даному випадку, у 2013 році Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» за бюджетною програмою КПКВК
2201200 МОНмолодьспорту були затверджені
бюджетні призначення за загальним
фондом в такому самому обсязі, як і у 2012
році, а саме у сумі 38 млн. гривень.

З даного приводу МОНмолодьспорт листом
від 26.07.2012 р. № 10/1-610 направило запит на
адресу Міністерства інфраструктури
України та «Укрзалізниці» щодо
підготовки та надання бюджетного
запиту до проекту Державного бюджету
на 2013 рік за бюджетною програмою КПКВК
220120 до 02.08.2012 року.

Листом від 07.08.2012 року № 8467/11/10-12
Міністерство інфраструктури України
на виконання листа МОНмолодьспорту
(від 26.07.2012 року № 10/1-610) щодо підготовки
бюджетних запитів повідомило, що з
метою зменшення збитковості від
пільгових перевезень студентів та
учнів професійно-технічних навчальних
закладів у Державному бюджеті України
на 2013 рік необхідно передбачити
бюджетні призначення на перевезення
вищезазначених категорій громадян з
урахуванням реальних потреб у
перевезеннях:

- по залізничному транспорту - 202,6 млн.
грн.;

- по річковому та морському транспорту -
306 тис. гривень.

Відповідно до бюджетного запиту
видатків за бюджетною програмою КПКВК
2201200 на пільговий проїзд студентів та
учнів у залізничному транспорті на 2013
рік «Укрзалізницею» визначено потребу
в сумі 202,6 млн. гривень.

Зважаючи на таке, МОНмолодьспорт
листом від 04.05.2012 року №1/12-2884 подало
Міністерству фінансів бюджетний запит
до проекту Державного бюджету України
на 2013 рік за бюджетною програмою КПКВК
2201200 у сумі 238 млн. гривень.

Відповідно до бюджетного запиту, сума
коштів, яка не забезпечена доведеним
граничним обсягом у 2013 році становила
164,6 млн. гривень.

Проте, бюджетну пропозицію
Міністерство освіти і науки України
отримало лише в розмірі, який був у 2012
році, а саме - тільки в сумі 38 млн.
гривень.

З даного приводу, МОНмолодьспорт
листом від 08.01.2013 року № 1/11-60 направило
запит до «Укрзалізниці» щодо надання
розподілу зазначених коштів за
бюджетною програмою КПКВК 2201200 в сумі 38
млн. грн., передбачених кошторисом на 2013
рік.

На виконання листа МОНмолодьспорту від
08.01.2013 року № 1/11-60, «Укрзалізниця»
подала розподіл доведеного
фінансування за бюджетною програмою
КПКВК 2201200 на 2013 рік в сумі 38 млн. грн. у
розрізі Залізниць (лист від 06.02.2013 року
МЦЗЕ- 11/241):

Залізниці Кошти на
компенсацію, тис. грн.Донецька2
850,0Придніпровська5 738,0Південна6
308,0Південно-Західна13 224,0Одеська3
610,0Львівська6 270,0Всього:38 000,0У
вищезазначеному листі «Укрзалізниця»
повідомила відповідача, що бюджетні
кошти у сумі 38 млн. грн. не забезпечують
в повному обсязі вартість надання
послуг, які будуть надані Залізницями
на пільгове перевезення студентів та
учнів у 2013 році.

Так, у 2012 році Залізницями було надано
послуг з перевезення студентів та
учнів на загальну суму 160,6 млн. грн.,
проте як компенсовано лише 38 млн. грн.
або 23,7 відсотка.

Крім того, «Укрзалізниця» зазначила, що
на 2013 рік заявлена нею потреба у
фінансуванні пільгових перевезень
студентів та учнів становить у сумі 202,6
млн. гривень.

Як і у 2012 році для зменшення
збитковості Залізниць від пільгових
перевезень студентів та учнів
«Укрзалізниця» звернулась до
МОНмолодьспорту вийти з ініціативою до
Уряду щодо виділення залізничному
транспорту у 2013 році додаткових коштів
на компенсацію за пільгові перевезення
студентів та учнів у сумі 164,6 млн.
гривень.

З даного приводу, МОНмолодьспорт
зверталось до Міністерства фінансів
України (лист від 22.08.2012 року № 1/12-6566) та
до Голови Комітету Верховної Ради
України з питань науки і освіти (лист
від 28.09.2012 року № 1/10-3056) щодо показників
проекту Державного бюджету України на
2013 рік.

Так, провівши детальні розрахунки
відповідно до інструктивного листа
Міністерства фінансів України і
ретельно проаналізувавши розмір
запланованих граничних обсягів
видатків на 2013 рік та порівнявши їх з
потребою, МОНмолодьспорту дійшло до
висновку, що за умови затвердження
доведених сум, реалізація переважної
більшості заходів є нереальною.

Виходячи з цього, МОНмолодьспорту
повідомило про необхідну суму
додаткових асигнувань, зокрема: за
бюджетною програмою КПКВК «Пільговий
проїзд студентів вищих навчальних
закладів і учнів професійно-технічних
училищ у залізничному, автомобільному
та водному транспорті» в сумі 164,6 млн.
грн. - для оплати послуг «Укрзалізниці»
у 2013 році та погашення заборгованості
за минулі роки та з метою уникнення
позовів, арешту рахунків
МОНмолодьспорту та блокування його
діяльності, а також додаткових витрат
бюджетних коштів на сплату державного
мита за рахунок Міністерства.

Також, МОНмолодьспорту листом від
15.01.2013 року № 1/12-334 подало Мінфіну на
затвердження паспорт бюджетної
програми на 2013 рік за бюджетною
програмою КПКВК 2201200, який затверджено
спільним наказом МОНмолодьспорту та
Мінфіну від 12.02.2013 року № 139/209.

Згідно із пунктом 6 Паспорту бюджетної
програми на 2013 рік, за КПКВК 2201200 метою
бюджетної програми визначено пільгове
перевезення студентів вищих
навчальних закладів і учнів
професійно-технічних училищ.

До результативних показників, що
характеризують виконання бюджетної
програми до Паспорту включено
показники: затрат - витрати на
перевезення студентів та учнів - 38 млн.
грн.; продукту - кількість перевезених
студентів та учнів - 2 657,3 тис. чол.;
ефективності - середня вартість однієї
поїздки - 14, 30 гривень.

Кошторисом видатків на 2013 рік за
бюджетною програмою КПКВК 2201200 Першим
заступником Міністра Сулімою Є.М. було
затверджено видатки за загальним
фондом за КЕКВ 2730 «Інші виплати
населенню» у загальній сумі 38 млн.
гривень.

За змістом ст.ст. 23, 47, 51 Бюджетного
кодексу України, будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.

Міністерство освіти і науки, як
розпорядник бюджетних коштів може
розпорядитися лише тими коштами, що
надійшли йому з Державного бюджету
України на цілі за кодами бюджетної
класифікації.

Міністерство освіти і науки не має
повноважень щодо управління
виконанням Державним бюджетом України,
це є виключною компетенцією Кабінету
Міністрів України.

Міністерство освіти і науки як
розпорядник бюджетних коштів бере
бюджетні зобов'язання та провадить
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами.

Отже, обов'язок у Міністерства освіти і
науки України компенсувати позивачу
спірні кошти може виникнути лише у разі
отримання відповідних бюджетних
асигнувань для цієї мети, проте як цей
факт станом на час розгляду даної
адміністративної справи по суті ще не
настав, чого не було допустимими
доказами по справі спростовано
позивачем.

Зважаючи на зазначене, пред'явлення
позову про стягнення спірних коштів
саме до Міністерства освіти і науки
України до фактичного отримання
останнім таких коштів з Державного
бюджету України - є передчасним,
оскільки виконання Міністерством
зобов'язань в межах ще неотриманих
бюджетних асигнувань суперечить
змісту спірних правовідносин, які в цій
частині носять публічно-правовий
характер (регулюються Бюджетним
кодексом України) і позбавлені
цивільно-правового змісту.

Як підтверджується наявними
матеріалами справи, та зазначеного не
було жодним чином спростовано
позивачем, Міністерство освіти і науки
України коштів з держбюджету для
компенсації позивачу не отримувало, а
відтак, згідно з законом правових
підстав для примусового виконання
Міністерством фінансових зобов'язань
перед позивачем немає (тобто у зв'язку
із відсутністю обов'язку неможливе й
його примусове виконання в натурі).

Так, Міністерство може нести
відповідальність, а отже й бути
зобов'язаним (відповідачем у справі) до
певних дій рішенням суду, лише у межах
бюджетних асигнувань, наданих йому
відповідно до бюджетних призначень,
які встановлено законом про Державний
бюджет.

Також варто враховувати, що
розпорядники коштів Державного
бюджету України мають право брати
бюджетні зобов'язання, необхідність
виконання зобов'язання минулих років,
узятих на облік в органах Державного
казначейства України, в межах
виділених їх асигнувань.

Зобов'язання, взяті розпорядниками
коштів Державного бюджету України без
відповідних бюджетних асигнувань, не
вважаються бюджетними зобов'язаннями і
не підлягають оплаті за рахунок
бюджетних коштів. Взяття таких
зобов'язань є бюджетним
правопорушенням.

Отже, позовні вимоги позивача до
Міністерства освіти і науки
пред'явлені з недотриманням норм
Бюджетного кодексу України та інших
положень законодавства, які
передбачають порядок використання
бюджетних асигнувань, лише після
отримання яких виникає у Міністерства
обов'язок їх сплатити позивачу.

Як підтверджується наявними
матеріалами справи, Міністерство
освіти і науки України кожен рік робить
бюджетні запити по різних цільових
програмах, в тому числі і по пільговому
перевезенню студентів до Міністерства
Фінансів України, з обґрунтуванням
видатків та наявним боргам.

В даному випадку, по бюджетній програмі
КПКВК 2201200 у Міністерства дебіторської
заборгованості перед Державним
територіально-галузевим об'єднання
«Південно-Західна залізниця» (договір
ПЗ/Л-135271/НЮ від 08.02.2013 року) немає,
оскільки «Укрзалізниці» відповідачем
була перерахована вся сума, яка була
отримана з державного бюджету на
вказані цілі, а саме 38 млн. грн.

Крім того, як вбачається з наявних
матеріалів справи, та наведеного не
було жодними доказами спростовано
позивачем, Державному
територіально-галузевому об'єднанню
«Південно-Західна залізниця» перед
підписанням договору на 2013 рік (№
ПЗ/Л-135271/НЮ від 08.02.2013 року) було
достовірно відомо скільки коштів
виділяється з державного бюджету на 2013
рік на відшкодування пільгового
проїзду позивачу, а саме 13 224 0000 грн., а
також достовірно відомо (враховуючи
аналогічну практику минулих років), що
обов'язок перерахувати Залізниці кошти
у Міністерства виникає лише після
отримання коштів на відповідні цілі з
Державного казначейства України, а
неотримання коштів з Державного
бюджету України не створює у
Міністерства обов'язку щодо їх
перерахування позивачу, а тому і
примусове виконання зазначеного
обов'язку (про що позивач пред'явив
даний позов), фактично є неможливим.

Згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, позивач не довів суду
обґрунтованості заявлених ним
позовних вимог, що були спростовані
відповідачем, зважаючи на що, суд
дійшов до висновку про наявність
підстав для відмови в
адміністративному позові.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В адміністративному позові
відмовити.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий Суддя
Я.І. Добрянська

Судді
О.В. Головань

О.В. Кротюк

Дата складання та підписання в повному
обсязі постанови - 22.08.2014 р.