Справа № 810/1802/14
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2014 року
810/1802/14

Київський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Лисенко В.І., за
участю секретаря судового засідання
Глазун Т.О.,

представник позивача: не з'явився,

представника відповідача: Безух О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного
фонду України у Києво - Святошинському
районі Київської областідоприватного
акціонерного товариства «Управління
механізації і
автотранспорту»простягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій, -
в с т а н о в и
в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління Пенсійного фонду України у
Києво - Святошинському районі
Київської області з позовом до
приватного акціонерного товариства
«Управління механізації і
автотранспорту» про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій у розмірі
49915,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ПАТ «Управління
механізації і автотранспорту»,
всупереч вимогам пункту другого
прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 -
ІV, пункту шостого Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
затвердженої Постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1 та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України від 16.01.2004 № 64, не
відшкодував Управлінню фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які працювали на роботах з
особливо шкідливими і важкими умовами
праці за списком №2.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Водночас, в матеріалах справи
міститься клопотання представника
позивача про розгляд справи без його
участі.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про розгляд справи за відсутності
представника позивача.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував.
Зазначив, що позивачем пред'явлено
вимогу про стягнення з товариства
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії за списком №
2, виплачених громадянину ОСОБА_3 за
період з 01.01.2014 по 27.01.2014 у розмірі 49915,80
грн. Проте, в розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгової пенсії, виплаченої
громадянину ОСОБА_3 розмір щомісячних
фактичних витрат позивачем визначено у
сумі 1503,58 грн. При цьому, в розрахунку
суми позову позивачем вказано, що
заборгованість за січень 2014 року
складає 49915,80 грн.

Разом з тим зазначено, що вказана сума
сформована з урахуванням фактичних
витрат за попередні роки. Проте,
будь-які розрахунки за попередні
періоди на підприємство не
надсилались. Отже, на думку
відповідача, позивачем порушено
процедуру визначення та надіслання
розрахунків, яку встановлено в
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України. Також, відповідач зазначив, що
позивачем порушено встановлений
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України строк для
звернення до суду із даним
адміністративним позовом.

Стверджував, що в позовній заяві
відсутні посилання на норми
законодавства, які б зобов'язували
товариство відшкодовувати витрати на
виплату та доставку пільгової пенсії
громадянину ОСОБА_3, а встановлення
пенсії за списком № 2 не відноситься до
пункту «б» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та не
передбачає автоматичного
відшкодування товариством сплаченої
державою пенсії. Крім цього,
наголошував на тому, що громадянин
ОСОБА_3 ніколи не працював на ПАТ
«Управління механізації і
автотранспорту», оскільки первинна
реєстрація товариства, як юридичної
особи, була здійснена 31.05.1993, в той час,
коли за матеріалами справи громадянин
ОСОБА_3 був звільнений з посади, що
передбачала особливі умови праці, в
січні 1993 року.

За таких обставин, відповідач вважав
вимоги позивача не обґрунтованими та
просив суд у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
таких підстав.

Приватне акціонерне товариство
«Управління механізації і
автотранспорту» є юридичною особою.
Перебуває на обліку в органах
Пенсійного фонду з 01.01.1991 року (а.с.8).

Як убачається з довідки відповідача
від 02.02.2011 № 12, на підставі Наказу
«Украгробуду» від 19.02.1986 № 20 Управління
механізації і автотранспорту
Українського республіканського
будівельного тресту
«Укрелеватормлинбуд» було
перейменовано в трест
«Центрелеватормлинбуд» Управління
механізації і автотранспорту, який у
подальшому на підставі Наказу
Регіонального відділення ФМД України
по м. Києву від 13.09.1999 № 538 у процесі
приватизації перетворено у ВАТ
«Управління механізації і
автотранспорту» (а.с.11).

Судом встановлено, що на підставі
наказу від 23.05.1977 № 199-к громадянин
ОСОБА_3 був прийнятий електрозварником
3-го розряду дільниці будівництва і
капітального ремонту Управління
механізації і автотранспорту
Українського республіканського
будівельного тресту
«Укрелеватормлинбуд».

01 червня 1978 року на підставі наказу від
06.06.1978 йому був присвоєний 4-й розряд
електрозварника, а на підставі наказу
від 18.06.1987 № 146 - 5-й розряд
електрогазозварника.

05 січня 1993 року громадянин ОСОБА_3 був
звільнений з Управління механізації і
автотранспорту тресту
«Центрелеватормлинбуд» (наказ від
05.01.1993 № 2).

У подальшому громадянин ОСОБА_3
звернувся до органів Пенсійного фонду
із заявою про призначення пенсії за
віком на пільгових умовах. Разом з
заявою, серед іншого ним було подано
копію трудової книжки, копію довідки
про розмір заробітної плати для
обчислення пенсії від 28.01.2011 № 02 та
копію довідки про підтвердження
наявного пільгового стажу для
призначення пенсії від 02.02.2011 № 12.
Вказані довідки були підписані
директором підприємства Черноусько
В.Т. та начальником відділу кадрів
Руденко С.М. й скріплені печаткою
підприємства.

На підставі вказаних документів,
відповідно до протоколу від 10.03.2011 №
13558, з 04.02.2011 Управління Пенсійного
фонду України у Києво - Святошинському
районі Київської області призначило
громадянину ОСОБА_3 пенсію за віком на
пільгових умовах за списком №2, до
пільгового стажу був зарахований
пільговий стаж роботи (15 років 07
місяців 12 днів) в Управлінні
механізації і автотранспорту тресту
«Центрелеватормлинбуд».

Відповідно до розрахунку Управління
Пенсійного фонду України у Києво -
Святошинському районі Київської
області, за відповідачем утворилась
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за списком № 2 за період з 01.01.2014
по 27.01.2014 пенсіонеру ОСОБА_3, який
працював на підприємстві відповідача
електрозварником та перебуває на
обліку в органах Пенсійного фонду, сума
витрат становить 49915,80 грн. (а.с.6).

Наявну заборгованість у розмірі 49915,80
грн. відповідачем у добровільному
порядку не сплачено, а тому позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначались
Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон України від
09.07.2003 № 1058-ІV), зокрема: принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
платники страхових внесків, їх права та
обов'язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками тощо.

Крім того, правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначаються
Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України від 09.07.2003
№1058-ІV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи, визначено,
зокрема підпунктами "б"- "з" частини
першої статті 13 Закону України від
05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення".

Проте, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди підпунктом 1 пункту
2 розділу XV "Прикінцеві положення"
Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що вказаним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (статті 27 та 28).

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» підприємства зобов'язані
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», до
досягнення працівниками
загальновстановленого пенсійного
віку. Витрати відшкодовують
підприємства незалежно від форми
власності та господарювання. Якщо
особа має стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на кількох
підприємствах, витрати покриваються
цими підприємствами пропорційно стажу
роботи. При цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
для визначення частки в повному
розмірі, а з попередніх місць роботи
він додається до стажу, необхідного для
призначення пенсії на пільгових
умовах.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1.

В судовому засіданні представник
відповідача зазначив, що громадянин
ОСОБА_3 ніколи не працював на ПАТ
«Управління механізації і
автотранспорту», а відтак,
підприємство не зобов'язано
відшкодовувати витрати на виплату та
доставку його пільгової пенсії.

Проте, як убачається з копії довідки
про підтвердження трудового стажу для
призначення пенсії від 02.02.2011 № 12,
виданої ВАТ «Управління механізації і
автотранспорту», у період з 23.05.1977 по
05.01.1993 громадянин ОСОБА_3 працював
електрозварником в Управлінні
механізації і автотранспорту
Українського республіканського
будівельного тресту
«Укрелеватормлинбуд», яке було
перейменовано в трест
«Центрелеватормлинбуд» Управління
механізації і автотранспорту, який на
підставі наказу Регіонального
відділення ФМД України по м. Києву від
13.09.1999 № 538 у процесі приватизації
перетворено у ВАТ «Управління
механізації і автотранспорту». Дана
довідка підписана директором
підприємства Черноусько В.Т. та
начальником відділу кадрів Руденко С.М.
і скріплена печаткою підприємства.

У судовому засіданні встановлено, що
довідка про підтвердження трудового
стажу для призначення пенсії від 02.02.2011
№ 12, видана підприємством відповідача,
ним не відкликалась та не визнавалась
недійсною.

Таким чином, судом встановлено, що у
період з 23.05.1977 по 05.01.1993 громадянин
ОСОБА_3 дійсно працював на підприємстві
відповідача та виконував роботу, яка
віднесена до списку № 2, що свідчить про
наявність у ПАТ «Управління
механізації і автотранспорту»
обов'язку відшкодовувати витрати на
виплату та доставку його пільгової
пенсії.

Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача про
порушення позивачем встановленого
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України строку для
звернення до суду, слід зазначити
наступне.

Відповідно до частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхові внески - це кошти
відрахувань на соціальне страхування,
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відтак, грошові кошти, які сплачуються
суб'єктами господарювання на
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», є страховими
внесками, у розумінні Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

У свою чергу, частина п'ятнадцята
статті 106 Закону України від 09.07.2003 №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначає, що
строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Таким чином, судом не встановлено
порушення позивачем строку на
звернення до суду.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованими
посилання представника відповідача на
порушення посадовими особами
Управління Пенсійного фонду України у
Києво - Святошинському районі
Київської області процедури
надіслання розрахунків по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, з огляду на
наступне.

Так, порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1.

Відповідно до приписів пункту 6.4
вказаної Інструкції Пенсійний фонд
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які надсилає
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначає
розмір сум до відшкодування на
поточний рік.

Це означає, що витрати Пенсійного фонду
України на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюються щомісячно, тому мають
періодичний характер. В залежності від
певних обставин (досягнення
пенсіонером пенсійного віку, появлення
нових пенсіонерів, зміна розміру
пенсії внаслідок надбавок, доплат тощо)
розмір зобов'язань страхувальників з
відшкодування витрат Пенсійного фонду
кожного місяця може змінюватися, а тому
ці зобов'язання мають обліковуватися
окремо.

При цьому, даною Інстукцією не
передбачено визначення суми витрат на
виплату та доставку пенсій за декілька
років єдиним платежем в одному
розрахунку.

Як убачається з розрахунку суми
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії, за
відповідачем рахується заборгованість
у розмірі 49915,80 грн. за період з 01.01.2014 по
27.01.2014.

Разом з цим, з Листа Управління
Пенсійного фонду України у Києво -
Святошинському районі Київської
області від 15.09.2014 № 8394/02 убачається, що
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії, виплаченої
пенсіонеру ОСОБА_3, нарахована
відповідачу єдиним платежем з моменту
призначення пенсії зазначеній особі,
тобто з 04.02.2011.

Зазначене вище дає суду підстави
вважати, що сума заборгованості,
визначена позивачем в розрахунку
витрат по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгової пенсії у розмірі 49915,80 грн., є
сумою недоїмки, яка утворилась з 04.02.2011,
а не сумою боргу за період з 01.01.2014 по
27.01.2014.

Також, в Листі від 15.09.2014 № 8394/02 позивач
зазначає, що розрахунки по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгової пенсії,
виплаченої пенсіонеру ОСОБА_3, були
надіслані відповідачу несвоєчасно, що
призвело до накопичення суми
відшкодування у розмірі 49915, 80 грн.

Проте, будь -яких доказів на
підтвердження надсилання відповідачу
розрахунків по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії, виплаченої
пенсіонеру ОСОБА_3, Управлінням не
надано.

Тобто, заборгованість з відшкодування
фактичних витрат у розмірі 49915, 80 грн.
утворилась у зв'язку з неналежним
виконанням посадовими особами
позивача покладених на них обов'язків
через порушення процедури надіслання
відповідачу розрахунків, на підставі
яких здійснюється виплата пенсій.

Разом з цим, під час судового розгляду
справи було встановлено, що 11.09.2014
Київським окружним адміністративним
судом розглянута адміністративна
справа № 810/4707/14 за позовом Управління
Пенсійного фонду України у Києво -
Святошинському районі Київської
області до приватного акціонерного
товариства «Управління механізації і
автотранспорту» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до пунктів
«б» - «з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за період лютий
- липень 2014 року.

У даному судовому рішенні встановлено,
що починаючи з лютого 2014 року ПАТ
«Управління механізації і
автотранспорту» своєчасно відшкодовує
Управлінню Пенсійного фонду України у
Києво - Святошинському районі
Київської області витрати на виплату
та доставку пільгової пенсії,
виплаченої пенсіонеру ОСОБА_3

Наведене свідчить, що відповідач на
даний час належним чином виконує свої
зобов'язання з відшкодування витрат
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пільгових пенсій, як того
вимагають положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

А відтак, вищезазначені обставини
дають підстави вважати, що у випадку
вчасного надсилання позивачем
відповідних розрахунків з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій,
підприємство відповідача своєчасно б
сплачувало суми, визначені у таких
розрахунках.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням того, що заборгованість з
відшкодування фактичних витрат у
розмірі 49915, 80 грн. утворилась у ПАТ
«Управління механізації і
автотранспорту» у зв'язку з не
надсиланням відповідачу відповідних
розрахунків починаючи з 04.02.2011, тобто, з
вини позивача, суд не вбачає підстав
для стягнення з підприємства даних
витрат.

А відтак, позовні вимоги Управління
Пенсійного фонду України у Києво -
Святошинському районі Київської
області є необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідач не надав суду доказів
понесення судових витрат, тому судові
витрати присудженню з державного
бюджету на його користь не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 23 вересня 2014 р.