Справа № 338/1179/14-а
Суддя: Гутич П.Ф. П. Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1179/14-а

23 вересня 2014 року
смт.
Богородчани

Богородчанський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді
Гутича П.Ф.

з участю секретаря
Остапишин І.Р.

позивачки
ОСОБА_1

та її представника
ОСОБА_2

відповідачки
ОСОБА_3

та її представника
ОСОБА_4

представника
відповідача ОСОБА_5

третьої особи
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Богородчани справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Глибівської сільської ради
Богородчанського району
Івано-Франківської області, ОСОБА_3,
третя особа - ОСОБА_6, про визнання
неправомірною бездіяльності,
незаконним рішення від 30 квітня 2014
року, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із
адміністративним позовом до
Глибівської сільської ради про
визнання протиправною бездіяльності,
що виразилася у невинесенні на розгляд
сесії питання щодо надання дозволу на
облаштування заїзду до земельної
ділянки, на якій розміщений
незавершений будівництвом житловий
будинок, зобов'язання винести це
питання на розгляд сесії. Крім того,
просила визнати незаконним рішення
сесії сільської ради від 30 квітня 2014
року, яким ОСОБА_3 надано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,0203 га.

Позовна заява обґрунтована тим, що
рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 24
вересня 2013 року проведено поділ
незавершеного будівництвом житлового
будинку, розміщеного по АДРЕСА_1, що є
спільною сумісною власністю подружжя.

Рішенням Глибівської сільської ради
від 25 грудня 2013 року їй та ОСОБА_6 надано
дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою на земельну ділянку площею
0,1377 га, на якій розміщений незавершений
будівництвом житловий будинок.

До земельної ділянки, на якій
розміщений житловий будинок, є один
заїзд з боку АДРЕСА_1. Крім
того, до будинку є другий заїзд, яким
користувалася вона та інші жителі села,
однак він не зазначений у Генеральному
плані забудови села.

В зв'язку з поділом житлового будинку
між нею та ОСОБА_6 виникла необхідність
у влаштуванні другого заїзду.

З метою облаштування другого заїзду
неодноразово зверталась із заявою до
Глибівської сільської ради, однак її
заяви на сесії не розглядалися. Остання
така заява подавалася нею 02 червня 2014
року.

Їй стало відомо, що рішенням
Глибівської сільської ради від 30
квітня 2014 року ОСОБА_3 надано
дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0203 га по АДРЕСА_1 для
ведення селянського господарства.
Вважає, що таке рішення суперечить
вимогам закону, оскільки дана земельна
ділянка відноситься до земель житлової
та громадської забудови. Вона межує із
земельною ділянкою, яка виділена під
будівництво та обслуговування її
житлового будинку, і за рахунок неї
можна облаштувати другий заїзд. Тому
просила визнати дане рішення
незаконним, а дії сільської ради щодо
нерозгляду її заяви про влаштування
заїзду неправомірними.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали.

Представник відповідача - Глибівської
сільської ради - позов не визнав та в
судовому засіданні пояснив, що питання
про влаштування другого заїзду до
господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_6
неодноразово розглядалося земельною
комісією та сесією сільської ради.
Рішенням сесії від 25 грудня 2013 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 дано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки з метою
передачі її у спільну власність, як
співвласникам житлового будинку. Після
виготовлення технічної документації
буде вирішуватися питання щодо
влаштування заїзду до земельної
ділянки. Крім того, в даний час існує
заїзд до даної земельної ділянки з
АДРЕСА_1. Він веде до половини житлового
будинку, виділеного у власність
позивачці. Так що існує потреба у
влаштуванні другого заїзду не у неї, а
у ОСОБА_6

Вважає також, що рішення сільської ради
від 30 квітня 2014 року «Про надання
дозволу на виготовлення проекту
відведення земельної ділянки площею
0,0203 га для ведення селянського
господарства ОСОБА_3» відповідає
вимогам закону. ОСОБА_3 раніше
користувалася даною земельною
ділянкою, а питання розпорядження
землями територіальних громад входить
до компетенції сільської ради.

Залучена судом до участі у справі
відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала
та пояснила, що земельною ділянкою
площею 0,0203 га, яка межує з земельною
ділянкою ОСОБА_1, вона користувалася
протягом тривалого часу. Раніше нею
користувався її батько. Тому
звернулася в сільську раду з заявою про
передачу земельної ділянки у
власність. За її заявою сільська рада
прийняла рішення, яким надала їй дозвіл
на виготовлення проекту відведення
земельної ділянки. Вважає, що таке
рішення не порушує права ОСОБА_1

Залучена судом для участі у справі
третя особа ОСОБА_6 вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 безпідставні. Він
пояснив, що до частини будинку,
виділеної ОСОБА_1 судовим рішенням від
24 вересня 2013 року, існує заїзд з
АДРЕСА_1. Заїзд потрібний до частини
будинку, виділеної у власність йому.
Однак такий можна влаштувати з АДРЕСА_1,
а не за рахунок земельної ділянки, якою
користується ОСОБА_3 Для цього потрібно
виконати рішення Саджавської
сільської ради від 11 травня 1990 року про
знесення дерев'яної споруди, яка
розміщена на земельній ділянці, що
виділена під будівництво житлового
будинку. Цим рішенням попередньому
власнику житлового будинку було дано
дозвіл на його перебудову, а старий
будинок і згадана дерев'яна споруда
після завершення будівництва
підлягають знесенню.

Заслухавши пояснення сторін, показання
свідків, суд приходить до висновку, що
позов задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що в
1993 році ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було придбано
незавершений будівництвом житловий
будинок по АДРЕСА_2 (договір
купівлі-продажу від 20 серпня 1993 року).

Рішенням судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 24
вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6
проведено поділ незавершеного
будівництвом житлового будинку.

Рішенням Глибівської сільської ради
від 25 грудня 2013 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 дано дозвіл на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у спільну сумісну
власність площею 0,1377 га для
будівництва і обслуговування даного
будинку.

09 грудня 2013 року, 17 лютого 2014 року
ОСОБА_1 зверталася до Глибівської
сільської ради із заявами про
влаштування заїзду до незавершеного
будівництвом житлового будинку
АДРЕСА_1.

Заяви ОСОБА_1 розглядалися земельною
комісією Глибівської сільської ради,
про що свідчать акти від 10 грудня 2013
року та 12 березня 2014 року. Комісія
дійшла до висновку, що другий заїзд до
господарства не передбачений
генеральним планом розвитку території
населеного пункту с. Глибівка. До
господарського двору існує заїзд з
АДРЕСА_1

Крім того, в акті від 12 березня 2014 року
зазначено, що ОСОБА_6 не бажає
влаштовувати заїзд за рахунок
земельної ділянки, що межує з їхньою
земельною ділянкою і якою користується
ОСОБА_3

В ході розгляду справи в суді 16 вересня
2014 р. Глибівська сільська рада прийняла
рішення про затвердження актів
земельної комісії від 10 грудня 2013 року
та 12 березня 2014 року.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
показав, що працює на посаді начальника
відділу містобудування та архітектури
Богородчанської РДА. Приймав участь в
роботі комісії РДА, яка розглядала
скаргу ОСОБА_1 про влаштування заїзду
до її господарства. Комісія встановила,
що заїзд до половини будинку, яка
виділена у власність ОСОБА_1, існує з
АДРЕСА_1. Заїзд потрібний до половини
будинку, яка передана у власність
ОСОБА_6

Аналогічні показання в судовому
засіданні дали свідки ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, які були членами комісії РДА
по розгляду скарги ОСОБА_1

За таких обставин суд вважає, що заява
ОСОБА_1 розглянута Глибівською
сільською радою в порядку,
передбаченому законом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
незаконним рішення сільської ради від
30 квітня 2014 року про надання дозволу на
виготовлення проекту відведення
земельної ділянки ОСОБА_3 суд
вважає безпідставними, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.12 ЗК України, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб належить до повноважень
сільських, селищних та міських рад.

Даним рішенням не порушені права
позивачки, оскільки вона в судовому
засідання не заперечувала, що за
рахунок вищенаведеної земельної
ділянки можливо влаштувати заїзд до
частини будинку, виділеної у власність
ОСОБА_6, а не до її частини будинку.

ОСОБА_6 проти влаштування такого
заїзду заперечував та пояснив що до
його частини будинку можна влаштувати
заїзд з АДРЕСА_1. При цьому необхідно
знести дерев'яну споруду. Це
передбачено і в плані відводу
земельної ділянки під будівництво
житлового будинку, виданому ОСОБА_10 на
підставі рішення Саджавської
сільської ради від 11 травня 1990 року та
рішення райвиконкому від 13 червня 1990
року.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна
особа має право звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Оскільки діями та рішеннями
Глибівської сільської ради не порушено
прав ОСОБА_1, то й немає підстав для
задоволення її позову.

На підставі ст.ст.12, 118 ЗК, керуючись
ст.ст.159, 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Глибівської сільської ради
Богородчанського району
Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про
визнання неправомірною бездіяльності,
незаконним рішення сільської ради від
30 квітня 2014 року, зобов'язання вчинити
дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня отримання її копії.

Головуючий