Справа № 146/920/14-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 146/920/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Семко Г.В.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Ватаманюка Р.В. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Томашпільському районі Вінницької
області на постанову Томашпільського
районного суду Вінницької області від
26 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Томашпільському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання до вчинення дій,
посилаючись на те, 30 вересня 2010 року він
перебуває на обліку в Управлінні
пенсійного фонду України у
Томашпільському районі і як суддя у
відставці одержує щомісячне грошове
довічне утримання в розмірі 90 %
заробітку судді. При виході у відставку
його заробіток складав 9080 гривень і
відповідно заробітку йому щомісячно
виплачується довічне грошове
утримання в розмірі 8172 грн.

Відповідно до постанови
Томашпільського районного суду
Вінницької області від 23 червня 2014 року
адміністративний позов задоволено
частково: визнано протиправною
відмову відповідача у перерахунку
щомісячного довічного утримання судді
у відставці ОСОБА_2 відповідно до вимог
ч. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій
і статус суддів"; зобов'язано
відповідача провести перерахунок та
виплату щомісячного довічного
утримання судді у відставці ОСОБА_2
відповідно до вимог ч. 3 ст. 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" з урахуванням заробітної плати,
працюючого судді з 18.12.2013 року по день
припинення такого права без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання;
зобов'язано відповідача нарахувати та
виплатити одноразово позивачу різницю
між перерахованим та фактично
виплаченим довічним грошовим
утриманням з 18.12.2013 року по день
припинення такого права. В задоволенні
адміністративного позову в іншій
частині відмовлено.

Не погодившись з вказаною постановою
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є професійним суддею у
відставці.

Згідно протоколу 129372 від 08.10.2010 року УПФ
позивачу було призначено довічне
грошове утримання судді у відставці.
Позивач звертався до відповідача з
заявою про перерахунок довічного
грошового утримання, проте йому було
відмовлено, посилаючись на те, що
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці стосується
лише суддів Конституційного Суду
України.

Згідно наданої до матеріалів справи
довідки Апеляційного суду Вінницького
області від 20.03.2014 року № 332/5/2014
заробітна плата, яка враховується при
призначенні (перерахунку) довічного
грошового утримання суддям у
відставці, складає - 24116,40 грн.

Так, однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.
При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Законом України "Про судоустрій і
статус суддів" від 07.07.2010 року
урегульовані правові засади
організації судової влади, загальний
порядок забезпечення діяльності судів
та інші питання судоустрою і статусу
суддів.

Зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" закріплені
гарантії незалежності суддів, згідно з
якою незалежність судді
забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" судді,
який вийшов у відставку, при досягненні
пенсійного віку виплачується пенсія на
умовах, передбачених статтею 37 Закону
України "Про державну службу", або за
його вибором, щомісячне довічне
грошове утримання.

Частиною 3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання, збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Разом з тим, ч. 4 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
передбачено, що у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок.

Згідно зі ст. 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" суддівська
винагорода складається з посадового
окладу та доплат за вислугу років,
перебування на адміністративній
посаді в суді, науковий ступінь, роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Отже, розмір довічного грошового
утримання безпосередньо пов'язаний із
розміром заробітної плати суддів
відповідних судів.

В свою чергу, Конституційний Суд
України у мотивувальній частині
рішення від 14.12.2011 року № 18-рп/2011
зазначив, що щомісячне довічне грошове
утримання судді є самостійною
гарантією незалежності судді та
складовою його правового статусу.
Правова природа щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
та щомісячного грошового утримання
працюючого судді є однаковою, а самі ці
поняття - однорідними та
взаємопов'язаними. Щомісячне грошове
утримання судді, який, маючи право на
відставку, продовжує працювати на
посаді судді, встановлюється у зв'язку
з виконанням ним своїх обов'язків щодо
здійснення незалежного,
неупередженого та справедливого
правосуддя, а щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці є
належним утриманням цього судді після
припинення виконання ним своїх
професійних обов'язків та особливою
формою його соціального забезпечення.

Водночас, норми статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" безпосередньо пов'язують
виплату довічного грошового утримання
судді у відставці з грошовим
утриманням судді, який працює на
посаді, яку займав позивач до виходу у
відставку, що зумовлює проведення
перерахунку довічного грошового,
утримання судді у відставці при зміні
розміру суддівської винагороди
працюючого судді.

Вимогами ч. 5 ст. 109 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" визначено,
що за суддею звільненого за його заявою
у відставку зберігається звання судді
та гарантії недоторканості,
встановлені для суддів до виходу у
відставку. Відтак, працюючі судді та
судді у відставці судів загальної
юрисдикції не повинні ставитися у менш
вигідне становище в питання пенсійного
забезпечення, а саме - нарахування та
виплати довічного грошового утримання
суддям у відставці порівняно з суддями
Конституційного Суду України.

Слід зазначити, що твердження
відповідача про те, що Законом України
"Про судоустрій і статус суддів" не
передбачено проведення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання суддям, які виплачуються
органами Пенсійного фонду України, є
безпідставними, оскільки згідно п. 1.2. ч.
1 Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у містах від 30.04.2002 року № 8-2,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 21 травня 2002 року,
відповідач у своїй діяльності
керується Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, Положенням
про Пенсійний фонд України,
затвердженим Указом Президента
України від 01 березня 2001 року №121,
постановами правління та наказами
Фонду, наказами та розпорядженнями
регіональних управлінь.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про пропущення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 99 КАС
України, право позивача на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці у
відповідності до ч. 3 ст. 138 Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів" відповідно нових умов оплати
праці суддів, працюючих на відповідних
посадах підлягає захисту за період з
18.12.2013 року, оскільки позов подано до
суду 18.06.2014 року.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тобто прийнята
постанова відповідає матеріалам
справи та вимогам закону і підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Томашпільському районі Вінницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Томашпільського районного
суду Вінницької області від 26 червня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно ст. 212 КАС
України.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Смілянець Е. С.