Справа № 2а-4437/10/1770
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
Справа № 15925/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Поліклініки № 3 Рівненської
міської ради на ухвалу Рівненського
окружного адміністративного суду від 15
вересня 2010 року про залишення без
розгляду позовної заяви у справі за
позовом Поліклініки № 3 Рівненської
міської ради до Державної інспекції з
контролю за цінами в Рівненській
області про скасування рішення та
припису, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2010 року Поліклініка № 3 Рівненської
міської ради звернулась до суду з
позовом до Державної інспекції з
контролю за цінами в Рівненській
області, яким просила скасувати
рішення відповідача від 30.07.2010 року № 219
про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни цін
та припис від 29.07.2010 року № 220 про
виконання законних вимог щодо усунення
порушень державної дисципліни цін.

Ухвалою Рівненського окружного
адміністративного суду від 15 вересня
2010 року позовну заяву залишено без
розгляду.

Ухвала мотивована тим, що оскільки
позивач не надав доказів часу
отримання оскаржуваних рішення про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін від
30.07.2010 року та припису про виконання
законних вимог щодо усунення порушень
державної дисципліни цін від 29.07.2010
року, у суду є підстави вважати, що
позовна заява про скасування вказаних
рішення і припису подана після
закінчення строку, передбаченого ч. 5
ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідно до
якої для звернення до
адміністративного суду щодо
оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень, на підставі якого ним може
бути заявлено вимогу про стягнення
грошових коштів, встановлюється
місячний строк.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив
позивач, вважає, що при її
постановленні суд неповно з'ясував
обставини, що мали значення для
вирішення питання пропущення чи
непропущення ним строку звернення до
суду. Просить ухвалу скасувати і
направити справу на розгляд до суду
першої інстанції.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що Поліклініка № 3
подавала заперечення на акт перевірки,
на підставі якого були винесені
оскаржувані припис і рішення,
відповідь на яке отримала 25.08.2010 року,
отже, місячний строк звернення до суду
з даним позовом не пропущено.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(тут і далі в редакції чинній на час
постановлення оскаржуваної ухвали)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з ч. 5 цієї статті для звернення
до адміністративного суду щодо
оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень, на підставі якого ним може
бути заявлено вимогу про стягнення
грошових коштів, встановлюється
місячний строк.

Відповідно до ст. 100 цього Кодексу
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи, що у випадку несплати
позивачем економічних санкцій,
застосованих оскаржуваним рішенням,
Державна інспекція з контролю за
цінами в Рівненській області в
подальшому має право заявити у
встановленому законодавством порядку
вимогу про їх примусове стягнення,
колегія судів вважає правильним
висновок суду першої інстанції про те,
що до спірних правовідносин в частині
оскарження рішення відповідача про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін
підлягає застосуванню саме місячний
строк, передбачений наведеною вище
нормою.

Разом з тим, на думку колегії суддів,
суд першої інстанції безпідставно
застосував місячний строк звернення до
суду до позовної вимоги про скасування
припису відповідача про виконання
законних вимог щодо усунення порушень
державної дисципліни цін, оскільки
невиконання позивачем вимог цього
припису у Державної інспекції з
контролю за цінами в Рівненській
області не виникає права заявлення
вимоги про стягнення грошових коштів,
тому до вимоги про скасування
зазначеного припису підлягає
застосуванню загальний строк
звернення до адміністративного суду,
передбачений ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, - шість місяців.

Крім того, відповідно до змісту
наведених норм визначальною умовою
початку перебігу строку звернення до
суду є момент, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак суд першої інстанції не
встановив, коли позивач отримав
оскаржуване рішення відповідача та
обставин, які могли вплинути на
своєчасне звернення до суду з позовом
про оскарження цього рішення, а лише
формально вказав в ухвалі, що позивач
не надав доказів часу отримання
оскаржуваних рішення та припису.

Зокрема, суд не надав жодної оцінки
факту подання позивачем заперечення на
акт перевірки, за результатами якої
відповідач прийняв оскаржуване
рішення та видав припис, хоча, як
вбачається з матеріалів справи,
позивач додав до позовної заяви
заперечення та відповідь на них.

Крім того, суд першої інстанції,
незважаючи на відсутність будь-яких
відомостей щодо дня отримання ним
копій оскаржуваних рішення та припису,
вирішив дане питання на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі,
не з'ясувавши належним чином вказаної
обставини, зокрема, не витребував у
сторін доказів щодо направлення та
вручення позивачу зазначених рішень
відповідача.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про відсутність поважних
причин пропуску Поліклінікою № 3
Рівненської міської ради строку
звернення до суду з даним позовом є
необґрунтованим, що суперечить вимогам
ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувана
ухвала постановлена з порушенням норм
процесуального справа та за неповного
з'ясування судом обставин, що мають
значення для вирішення питання про
пропущення позивачем строку звернення
до суду, тому її слід скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199,
ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Поліклініки № 3
Рівненської міської ради задовольнити.

Ухвалу Рівненського окружного
адміністративного суду від 15 вересня
2010 року про залишення позовної заяви
без розгляду у справі № 2а-4437/10/1770 за
позовом Поліклініки № 3 Рівненської
міської ради до Державної інспекції з
контролю за цінами в Рівненській
області про скасування рішення та
припису - скасувати і направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький