Справа № 2а-10545-2011
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Коваль
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Мельничука
В.П., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного Фонду
України в м. Умані та Уманському районі
Черкаської області на постанову
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 27 грудня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Умані Черкаської області
про визнання неправомірними дій та
зобов»язання здійснити нарахування і
виплату підвищення до пенсії як дитині
війни ,-

встановив:

28 вересня 2011 року позивач звернулася
до Уманського міськрайонного суду
Черкаської області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Умані Черкаської області
про визнання протиправними дій
відповідача щодо відмови здійснити
перерахунок та виплату щомісячної
державної соціальної допомоги з
підвищенням її розміру як дитині війни
на 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»;
зобов»язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату щомісячної
державної соціальної допомоги, як
дитині війни з підвищенням до 30%
мінімальної пенсії за віком, згідно ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» з урахуванням виплаченої
надбавки.

Постановою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 27 грудня 2011
року позовні вимоги позивача до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Умані Черкаської області про
визнання неправомірними дій та
стягнення підвищення до пенсії як
дитині війни задоволені частково, а
саме: визнано протиправною
бездіяльність відповідача щодо
невиплати позивачці недоотриманої
доплати до пенсії, як дитині війни;
зобов»язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачці,
недоотриманої 30% доплати до пенсії за
віком, як дитині війни виходячи з
розміру 30% мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з 28
березня 2011 року по 22 липня 2011 року з
урахуванням проведених виплат за цей
період.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління Пенсійного Фонду
України в м. Умані та Уманському районі
Черкаської області подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нове рішення яким
відмовити в задоволені позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян «діти
війни» в розумінні ст.1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», а
відтак, на неї повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» особам,
що належать до соціальної категорії
громадян «діти війни», з 01 січня 2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює прожитковому
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України «Про Державний бюджет України»
на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування підвищення до його пенсії
в розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст.6
Закону відповідачем не здійснено, у
зв'язку з чим вона звернулася до суду за
захистом своїх прав.

Всупереч ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України
«Про соціальний захист дітей війни»
має вищу юридичну силу в порівнянні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530. Отже,
відповідач не правомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі ніж це передбачено ст.6
зазначеного Закону.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л
и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м. Умані та
Уманському районі Черкаської області -
залишити без задоволення.

Постанову Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 27 грудня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.Е. Мацедонська

Судді
В.П. Мельничук

І.О. Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.