Справа № 2а/0470/4898/12
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року
м. Київ К/800/30346/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Юрченко В.П. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2013
року

у справі № 2а/0470/4898/12

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юнігрейн
Україна Груп»

до Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі

м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області

Державної податкової
служби

про визнання
протиправними дій та скасування
податкового

повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Юнігрейн Україна
Груп» (надалі також - позивач, ТОВ
«Юнігрейн Україна Груп») звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
(надалі також - відповідач, ДПІ), в якому
просило визнати протиправними дії
щодо незастосування під час перевірки
та розрахунку штрафних санкцій пункту 7
підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних
положень Податкового кодексу України,
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від 20
квітня 2012 року №, яким визначено
суму штрафу в розмірі 119 206,14
грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 4
липня 2012 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 квітня 2013 року апеляційну скаргу
ТОВ «Юнігрейн Україна Груп» задоволено
частково. Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 4 липня 2012
року скасовано. Позов ТОВ «Юнігрейн
Україна Груп» задоволено частково.
Скасовано податкове
повідомлення-рішення від 20 квітня 2012
року № . Провадження по справі в
частині вимог про визнання
протиправними дій ДПІ щодо
незастосування під час перевірки та
розрахунку штрафних санкцій пункту 7
підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних
положень Податкового кодексу України
закрито.

Відповідач в касаційній скарзі,
вказуючи на допущені судом апеляційної
інстанції порушення вимог
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору, просить постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 23 квітня 2013
року в частині задоволених позовних
вимог скасувати.

Позивач не оскаржував вказане судове
рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
Вищий адміністративний суд України
звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Фактичною підставою прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення від 20 квітня 2012
року №, яким на підставі пункту
126.1 статті 126 Податкового кодексу
України визначено суму штрафу в
розмірі 119 206,14 грн., стали висновки
відповідача, викладені в акті
камеральної перевірки від 4 квітня 2012
року №236/15-2/33409637, про
недотримання позивачем вимог пункту 50.1
статті 50 розділу ІІ Податкового
кодексу України (надалі також - ПК
України; тут і надалі - в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) у зв'язку з порушенням
строків сплати суми самостійно
визначеного грошового зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 1192061,
35грн.

Задовольняючи позовні вимоги щодо
скасування податкового
повідомлення-рішення, з приводу
правомірності якого виник спір, суд
апеляційної інстанції виходив із
вірного застосування норм
матеріального та процесуального права,
з огляду на наступне.

За змістом пункту 57.1 статті 57 ПК
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом. у
разі якщо у майбутніх податкових
періодах (з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу) платник податків самостійно
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім митної декларації або обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК
України якщо платник податків не
сплачує узгоджену суму грошового
зобов'язання та/або авансових внесків з
податку на прибуток підприємств
протягом строків, визначених цим
Кодексом, такий платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, позивачем при заповнені
декларації з податку на додану
вартість за січень 2011 року було
допущено помилку, а саме: зайво
врахована сума податкового кредиту у
декларації звітного періоду.

Зазначена помилка була усунута
позивачем шляхом подання до
податкового органу 21 березня 2011 року
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок, ще до
проведення податковим органом
перевірки своєчасності сплати
узгоджених податкових зобов'язань, де
помилково в рядку 8.1 (збільшення суми,
яка підлягала сплаті до бюджету)
зазначено суму 1192061, 35грн.

У зв'язку з даною помилкою позивачем 22
березня 2011 року було подано уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок, де дана сума була внесена до
рядку 8.6 (зменшення суми, що підлягала
зарахуванню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду).

Оскільки уточнюючий розрахунок - це
документ, що виправляє дані податкової
декларації, то у разі його подання
платником податків у встановленому
порядку, контролюючим органом при
перевірці мають враховуватись дані, що
уточнені таким розрахунком.

Разом з тим, як підтверджується
матеріалами справи, відповідачем
станом на момент винесення спірного
податкового повідомлення-рішення не
були враховані дані, що були вказані
позивачем в уточнюючому розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок.

Вищий адміністративний суд України
акцентує увагу на тому, що за змістом
пункту 126.1 статті 126 ПК України
притягнення платника податків до
відповідальності у вигляді штрафу з
підстав, визначених цією нормою,
передбачене саме за несплату
узгодженої суми грошового
зобов'язання; розмір штрафу залежить
від кількості днів затримки строку
сплати суми грошового зобов'язання та
визначається у відсотках від погашеної
суми податкового боргу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку, що
застосування до позивача штрафу,
передбаченого пунктом 126.1 статті 126 ПК
України, є безпідставним.

Доводи касаційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Таким
чином, ухвалене по справі рішення суду
апеляційної інстанції є законним і
обґрунтованим, а зазначена в
касаційній скарзі позиція відповідача
не знаходить свого підтвердження за
матеріалами справи та не ґрунтується
на положеннях чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За таких обставин, суд, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду апеляційної інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби відхилити, а
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

В.П. Юрченко