Справа № н/2270/6080/12
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № н/2270/6080/12
Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У.Т.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П.

при секретарі: Бондаренко С.А.

за участю:

представника позивача: Величка В.І.,

представника відповідача: Царука Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року за заявою фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень , -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 звернулася до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з заявою про
перегляд постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від 29
травня 2013 року по справі №2270/6080/12 за
нововиявленими обставинами.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року заяву фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 про перегляд судового рішення
за нововиявленими обставинами
задоволено у повному обсязі та
скасовано постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 29
травня 2013 року у справі №2270/6080/12.
Прийнято нову постанову, якою
адміністративний позов задоволено,
визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому від 05.02.2010 року №
/0/1641, № /0/1644 та від 15.04.2010 року
№ /1/3017, №/1/3015.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволені заяви про перегляд
постанови Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29 травня 2013
року по справі №2270/6080/12 за
нововиявленими обставинами відмовити
у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
відповідача та просив суд залишити її
без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року - без змін.

Представник відповідача підтримав
доводи апеляційної скарги та просив
суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників сторін, які прибули в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29.05.2013 року
по адміністративній справі №2270/6080/12,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18.09.2013 року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
13.05.2014 року, в задоволенні позовних
вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
було відмовлено.

Вказаними рішеннями надано оцінку
оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому від 05.02.2010 року №
/0/1641, № /0/1644 та від 15.04.2010 року
№ /1/3017, №/1/3015, як правомірно
прийнятим податковим органом, з огляду
на наступне.

Податкові повідомлення-рішення були
прийняті за результатами
документальної планової виїзної
перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 за період з
01.07.2007 року по 30.09.2009 року, за
результатами якої складено акт №
119985/17-1/НОМЕР_1 від 28.01.2010 року.

В акті перевірки зроблено висновок про
порушення позивачем, зокрема, пп.9.12.2
п.9.12 ст.9 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб", чим встановлено
неперерахування ФОП ОСОБА_4 податку з
доходів фізичних осіб в сумі 316437,92 грн.,
оскільки на її розрахункові рахунки
поступили пошти від ПП "Запад-Еліт" в
сумі 2109586,15 грн.;

- ст.ст. 13, 14 Декрету КМУ від 26.12.1992 року
"Про прибутковий податок з громадян";
абз. 4 пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про
оприбуткування прибутку підприємства"
від 22.05.1997 року №283/97-ВР та додаток 7 до
Інструкції №12 "Про прибутковий податок
з громадян", внаслідок чого занижено
податкове зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб на суму 35230,37 грн.,
оскільки позивачем занижено
оподатковуваний дохід по податку з
доходів фізичних осіб за період з 01.01.2007
року по 30.09.2009 року на суму 234819,2 грн.

На підставі акту перевірки податковим
органом було прийнято податкові
повідомлення-рішення від 05.02.2010 року №
/0/1641 та від 15.04.2010 року № /1/3017
про визначення податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб у сумі 35230,00 грн. та 35274
грн. відповідно, та від 05.02.2010 №
/0/1644 та від 15.04.2010 №/1/3015 про
визначення податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб у сумі
316440,00 грн.

Відповідачем в акті перевірки зроблено
висновок про відсутність здійснення
будь-яких робіт/послуг ФОП ОСОБА_4 для
ПП "Запад-Еліт" та ПП "Євро-Захід", та ФОП
ОСОБА_5 - для ФОП ОСОБА_4

Суд звертає увагу на те, що в даному
акті містяться посилання на пояснення
ОСОБА_6, яка займала посаду головного
бухгалтера на ПП "Запад-Еліт", згідно
яких контракти на виконання
будівельних між ПП "Запад-Еліт" та ФОП
ОСОБА_4 були заключені ОСОБА_4, яка
займала посаду юриста ПП "Запад-Еліт".
Згідно пояснень ОСОБА_6 саме вона вела
бухгалтерський облік ПП ОСОБА_4 з
моменту її державної реєстрації, а
також вона вела бухгалтерський облік
ПП ОСОБА_5. Печатки ПП ОСОБА_4 та ОСОБА_5
знаходилися в сейфі, до якого мали
доступ ОСОБА_4, ОСОБА_7 (який являвся
засновником ПП "Запад-Еліт" та ПП
"Євро-Захід"). У звітності, яку подавала
по вказаних приватних підприємцях
ОСОБА_6, вказувались суми за рішенням та
вказівкою ОСОБА_7 Кошти, які
перераховувались ПП "Запад-Еліт" на
рахунок ОСОБА_4 за виконані будівельні
роботи, отримувала ОСОБА_6 по чекових
книжках, які знаходилися в неї ж, після
чого ці кошти передавались ОСОБА_7 (с.22-23
акту перевірки).

При цьому податковий орган в акті
дійшов висновку, що наслідком
діяльності ФОП ОСОБА_4 є виключно чи
переважно формування податкового
кредиту та валових витрат для інших
суб'єктів підприємницької діяльності
(с.21 акту перевірки). Тому грошові
потоки, які поступили на розрахункові
рахунки ФОП ОСОБА_4 підлягають
оподаткуванню (2109586,15 x 15% = 316437,92 грн.).
Також суб'єктом господарювання
занижено оподатковуваний дохід по
податку з доходів фізичних осіб на суму
234819,2 грн., в результаті чого занижено
податкове зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб на суму 35230,37 грн.

Однак, вироком Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 08.05.2014 року визнано
винуватими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч.2 ст.212 та ч.1 ст.366 КК
України.

Зазначеним вироком встановлено, що з
метою приховування своєї незаконної
діяльності для умисного ухилення від
сплати податків, ОСОБА_7 за попередньою
змовою із ОСОБА_6 та невстановленими
особами, упродовж вказаного періоду
склали завідомо неправдиві документи,
які містили відомості про нібито
придбання ПП "Запад-Еліт"
будівельно-монтажних робіт у приватних
підприємців ОСОБА_4 і ОСОБА_8,
зареєстрованих у м. Хмельницькому, та у
ТОВ "Богдан" м. Дніпропетровськ, а також
про нібито виконання останніми цих
робіт.

Також у вказаному вироку зазначено, що
згідно висновків
судово-почеркознавчої експертизи
підписи на грошових чеках, довідках про
вартість виконаних робіт, актах
приймання виконаних підрядних робіт,
податкових накладних, деклараціях з
ПДВ та уточнюючому розрахунку виконані
не ОСОБА_4, а іншою особою.

Дії обвинувачених були кваліфіковані,
зокрема, за ч. 1 ст. 366 КК України (в
редакції закону 2001 року), як складання,
видача службовими особами завідомо
неправдивих офіційних документів,
внесення до офіційних документів
завідомо неправдивих відомостей, інше
підроблення офіційних документів.

Розглядаючи даний позов суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
вирок Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 08.05.2014
року є нововиявленою обставиною яка
доводить факт підробки та фальшивості,
вчинений встановленими винними
особами з метою надання вигляду
легальності нереальних господарських
операцій, який встановлений вироком у
кримінальній справі, є самостійною
підставою для вжиття податковими
органами відповідних заходів, в тому
числі шляхом проведення перевірки та
нарахування податкових зобов'язань.
Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України
підставами для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є: 1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдивих показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 4) скасування судового рішення,
яке стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути; 5) встановлення
Конституційним Судом України
неконституційності закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Істотними обставинами справи
вважаються такі обставини, які можуть
вплинути на рішення суду, яке набрало
законної сили, а це передусім ті, що
взагалі не були предметом розгляду по
даній адміністративній справі в
адміністративному суді у зв'язку з тим,
що вони не були і не могли бути відомі
особі, яка звертається із заявою на час
розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи. Необхідними
ознаками нововиявлених обставин є,
по-перше, їх наявність на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи.

Такі юридичні факти характеризуються
тим, що вони одночасно повинні бути
передбачені нормами права, спричиняють
виникнення, зміну або припинення
правовідносин, мають істотне значення
для вирішення справи, тобто такі
фактичні дані, які спростовують факти,
покладені в основу судового рішення,
існували на момент звернення до суду з
позовом і під час розгляду справи
судом, проте не могли бути відомі ані
особі, яка заявила про це, ані суду, в
провадженні якого перебувала справа.

Таким чином під час розгляду заяви про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами суд
повинен дослідити, чи впливають
зазначені позивачем обставини на
юридичну оцінку обставин, здійснену
судом під час постановлення рішення, що
переглядається, надати оцінку тому, чи
відповідають зазначені позивачем
обставини ознакам нововиявлених
обставин, а також дослідити, чи дійсно
позивач не знав та не міг знати про
наявність обставин, на які він
посилається як на нововиявлені.

Колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що місцевим судом
при винесені оскаржуваного судового
рішення не враховано те, що предметом
розгляду справи №2270/6080/12 було
дослідження документів, що стосувалися
визначення позивачу сум податкових
зобов'язань по податку з доходів
фізичних осіб. Однак, вирок
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 08 травня 2014
року у кримінальній справі відображає
лише суть документів, які спростовують
проведення господарських операцій між
позивачем та контрагентами, і
стосуються спростування правомірності
формування податкового кредиту та
витрат останніми по податку на додану
вартість та по податку на прибуток.
Проте, жодних висновків судом
загальної юрисдикції у судовому
рішенні щодо фальшивості декларації
ФОП ОСОБА_4 про доходи, та інших
документів, що спростовують отримання
коштів останньої від нездійснених
господарських операцій із
контрагентами, які були предметом
розгляду адміністративної справи
№2270/6080/12 не зазначено та не
спростовано.

Крім того, адміністративний суд під час
розгляду конкретної справи на підставі
встановлених ним обставин (у тому числі
з урахуванням преюдиційних обставин)
повинен самостійно кваліфікувати
поведінку особи і дійти власних
висновків щодо правомірності такої
поведінки з відповідним застосуванням
необхідних матеріально-правових норм.

Крім того, обов'язковість преюдиційних
обставин, передбачена частиною
четвертою статті 72 КАС України,
відповідно до буквального тлумачення
зазначеної норми поширюється лише на
обставини, встановлені безпосередньо:
1) або вироком у кримінальній справі; 2)
або постановою про адміністративний
проступок.

Відповідно обставини, установлені в
інших процесуальних актах справах про
адміністративні проступки, не можуть
розглядатися як обов'язкові відповідно
до частини четвертої статті 72 КАС
України.

Таким чином, не можна вважати
обов'язковими обставини щодо діяння
фізичної особи, встановлені під час
розгляду справи про її
адміністративний проступок, при оцінці
правомірності поведінки суб'єкта
господарювання, працівником
(представником) якої була ця фізична
особа, якщо йдеться про
відповідальність за порушення
господарюючим суб'єктом законодавства,
дотримання якого контролюється
податковими органами.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що вирок
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 08 травня 2014
року, яким визнано винуватими ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч.2 ст.212 та
ч.1 ст.366 КК України не може бути
підставою для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами,
оскільки в ньому не досліджувався сам
факт фальшивості декларації ФОП ОСОБА_4
про доходи, та інших документів, що
спростовують отримання коштів від
нездійснених господарських операцій
із контрагентами.

З аналізу вищевикладеної правової
норми та заяви фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 не вбачається
підстав для задоволення заяви про
перегляд постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від 29
травня 2013 року за нововиявленими
обставинами, так як таких обставин
позивачем не наведено.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції не дав
належної оцінки вказаним обставинам та
зібраним по справі доказам, не
правильно застосував норми
матеріального права, у зв'язку із чим,
ухвалив рішення, яке підлягає
скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуДержавної податкової
інспекції у м. Хмельницькому
задовольнити повністю .

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року за заявою фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень, -
скасувати та прийняти нову постанову .

У задоволені заяви фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 про перегляд
постанови Хмельницького окружного
адміністративного суду від 29 травня 2013
року по справі №2270/6080/12 за
нововиявленими обставинами -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "29" вересня 2014 р. .

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Боровицький О. А.

Курко О. П.