Справа № 132/1749/14-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 132/1749/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Павленко І.В.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сушка О.О. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області на постанову Калинівського
районного суду Вінницької області від
16 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі -
позивач) до управління Пенсійного
фонду України у Калинівському районі
Вінницької області (далі - відповідач)
про визнання права на пільгову пенсію
та визнання дій незаконними , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом до
відповідача в якому просила: визнати
протиправною відмову відповідача щодо
призначення пенсії позивачу на
пільгових умовах та зобов`язати
відповідача призначити позивачу
пільгову пенсію з моменту звернення з
заявою про призначення пенсії.

Постановою Калинівського районного
суду Вінницької області від 16.07.2014
позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, що позивач з 01.08.1984
по 23.10.200 працювала на посаді наборщика
вручну у ТОВ "Калинівська друкарня".

19 лютого 2014 року позивач звернулася із
заявою до відповідача про призначення
їй пенсії на пільгових умовах, проте їй
відмовлено посилаючись на те, що
підприємство не проводило атестацію
робочого місця.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
атестація робочих місць не проводилась
у зв`язку з відсутністю коштів на
відповідній бюджетній програмі, але
при цьому роботи виконувались повний
робочий день у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
таких підстав.

Згідно ст. 13 п. "б" Закону України "Про
пенсійне забезпечення" № 1788-XII від
05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII) пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком №
2 призначаються за результатами
атестації робочих місць. Починаючи з
22.08.1992 є обов'язковою атестація робочих
місць. Статтею 83 даного Закону пенсії
призначаються з дня звернення за
пенсією.

Згідно з п. 4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 01
серпня 1992 року № 442, атестація робочих
місць за умовами праці проводиться в
строки, передбачені колективним
договором, але не рідше одного разу на 5
років.

Відповідно до змісту наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України „Про затвердження
Порядку застосування Списків № 1 та № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах" № 383 від 18
листопада 2005 року, до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати їх внесення до
Списків за умови підтвердження
документами відповідних умов праці за
час виконання роботи до 21.08.1992 та за
результатами проведення атестації
робочих місць за умовами праці після
21.08.1992.

Якщо атестацію робочих місць проведено
до 21.08.1997 (впродовж 5 років після
введення в дію Порядку проведення
атестації робочих місць), до пільгового
стажу зараховується п'ятирічний період
роботи, що передує даті видання наказу
про атестацію, а також період впродовж 5
років після вперше проведеної
атестації. Якщо атестація вперше
проведена після 21.08.1997 в разі
підтвердження зазначеного права до
пільгового стажу зараховується
п'ятирічний період, що передує даті
видання наказу про її результати.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилась
чи за результатами атестації, вперше
проведеної після 21.08.1997 право не
підтвердилось, до пільгового стажу
зараховується лише період робіт із
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці на даному підприємстві, в
установі чи організації до 21.08.1992
включно.

Відповідно до вимог ст. 62 Закону №1788-XII
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 № 637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Відповідно до п. 20 зазначеного Порядку,
у тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач дійсно надала визначений
перелік документів, що підтверджують
її право на пільгову пенсію.

Окрім цього з довідки ТОВ "Калинівська
друкарня" вбачається, що позивач
працювала повний робочий день в ТОВ
"Калинівська друкарня" в період з 01.08.1984
по 23.10.2000 і виконувала набор та верстку
друкарських форм за професією наборщик
вручну, що передбачено списком № 2
розділу ХХV підрозділ "а", код ПН
2270000а-14792 згідно постанови Кабінету
Міністрів України № 10 від 26.01.1991.
Атестація робочих місць не проводилась
в зв`язку з відсутністю коштів.

Посилання відповідача, на відсутність
даних про атестацію робочих місць,
колегія суддів вважає безпідставними
та погоджується з судом першої
інстанції, що законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
неналежне та несвоєчасне проведення
атестації не може позбавити громадян
їх конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань
призначення пенсій за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України
викладеною в ухвалі від 22.06.2011 в справі
№ 6-57227св10.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до пунктів 1,2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1992 року № 442, атестація
робочих місць за умовами праці
проводить на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть сприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхні
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу несприятливих
умовах.

Частиною 2 пункту 4 зазначеного Порядку
встановлено, що відповідальність за
своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, суд першої інстанції дійшов
правомірного висновку щодо
зарахування позивачу періодів роботи
на посаді наборщика вручну до стажу, що
дає право на пільгову пенсію та
визнання неправомірним рішення
відповідача про відмову в призначенні
пенсії на пільгових умовах.

Оскільки доводи апеляційної скарги
відповідача не ґрунтуються на вимогах
законодавства та не спростовують
висновків суду першої інстанції,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування або
зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Калинівського районного
суду Вінницької області від 16 липня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Сушко О.О.

Сторчак В. Ю.