Справа № 825/1882/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1882/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06.06.2014 у
справі за адміністративним позовом
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Чернігові
Чернігівської області до управління
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області про визнання дій протиправними
та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Відділення ВК Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Чернігові
Чернігівської області звернулося до
суду першої інстанції із позовом, в
якому просило: визнати дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Чернігівській області
Сенченко М.В. по стягненню з відділення
ВК Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Чернігові у виконавчому провадженні
№33484658 виконавчого збору у розмірі 353,78
грн. та витрат на проведення виконавчих
дій протиправними; скасувати постанову
від 22.05.2014 про стягнення виконавчого
збору, винесену у виконавчому
провадженні №33484658 старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Чернігівській області Сенченко М.В.;
скасувати постанову від 22.05.2014 про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій, винесену у
виконавчому провадженні №33484658 старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Чернігівській області
Сенченко М.В.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06.06.2014 позов
задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням відповідач звернувся
із апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.04.2012,
залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
06.09.2012, частково задоволена апеляційна
скарга управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові: з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Чернігові
Чернігівської області (далі -
відділення виконавчої дирекції Фонду в
м. Чернігові, відділення) на користь УПФ
України в м. Чернігові стягнуто суму
витрат на виплату та доставку пенсій
(крім адресної допомоги) за пенсійними
справами № 124389 ОСОБА_3, № 127905 ОСОБА_4, №
151299 ОСОБА_5, № 162433 ОСОБА_6, за період з
01.07.2011 по 31.12.2011.

07.06.2012 Чернігівським окружним
адміністративним судом видано
виконавчий лист у справі № 2а/2570/378/2012.

19.07.2012 старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Чернігівській
області Сенченко М.В. відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа у справі № 2а/2570/378/2012.

У зв'язку з невиконанням боржником
судового рішення старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Сенченко М.В. прийнято
відносно позивача оскаржувані
постанови від 22.05.2014 про стягнення
виконавчого збору у сумі 353,78 грн. та про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що оскаржувані постанови
відповідача прийнятті з порушенням
чинного законодавства України, а тому
підлягають скасуванню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
оскаржувані постанови є законними та
обґрунтованими, прийнятими на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, визначений законодавством
України.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, яка отримана відділенням
15.08.2012, визначено: стягнути з відділення
виконавчої дирекції Фонду в м.
Чернігові на користь УПФ України в м.
Чернігові суму витрат на виплату та
доставку пенсій (крім адресної
допомоги) за пенсійними справами № 124389
ОСОБА_3, № 127905 ОСОБА_4, № 151299 ОСОБА_5, №
162433 ОСОБА_6, за період з 01.07.2011 по 31.12.2011.
Також, старшим державним виконавцем
встановлений строк для самостійного
виконання рішення суду - до 26.07.2012.

25.10.2012 старший державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
Сенченко М.В. звернулась до
Чернігівського окружного
адміністративного суду із заявою про
роз'яснення рішення суду у справі
№2а/2570/378/2012, а саме вказати конкретну
суму, яка підлягає стягненню з
боржника. Постановою від 25.10.2012
виконавче провадження зупинено.

Ухвалою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13.11.2012 заяву
про роз'яснення судового рішення
залишено без розгляду у зв'язку із
відкликанням заяви заявником.

25.10.2013 на адресу відділення надійшов
лист відповідача від 24.10.2013 про
зобов'язання в строк до 30.10.2013 виконати
рішення суду у справі № 2а/2570/378/2012, в
разі невиконання судового рішення -
надати письмові пояснення.

Листом від 28.10.2013 відділення виконавчої
дирекції Фонду в м. Чернігові
проінформувало відповідача про
причини невиконання судового рішення,
зокрема, про відсутність у судовому
рішенні та у виконавчому листі суми
стягнення, що унеможливлює виконання
рішення суду. Крім того, відділенням
запропоновано відповідачу звернутись
із заявою про роз'яснення судового
рішення до суду, який ухвалив таке
рішення.

10.02.2014 на адресу позивача надійшов лист
відповідача від 06.02.2014 про зобов'язання
в строк до 13.02.2014 виконати рішення суду
у справі № 2а/2570/378/2012. При цьому, старшим
державним виконавцем Сенченко М.В. був
визначений розмір стягнення у сумі 3
537,87 грн. Однак, відповідно до листа
відповідача вказана суму стягнення
визначена самостійно, на підставі
довідки стягувача - УПФ України в м.
Чернігові.

В свою чергу, листом від 12.02.2014
відділення повідомило відповідача про
неможливість виконання судового
рішення в установлений старшим
державний виконавцем строк.

При цьому, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31.03.2014 у справі № 2а/2570/378/2012
відмовлено відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Чернігівській області у задоволенні
заяви про роз'яснення постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.04.2012.

Вказаною постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31.03.2014 встановлено, що як вбачається
із заяви управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові від 07.11.2013 № 20285/08,
долученої до матеріалів виконавчого
провадження, стягувачем було уточнено
суму заборгованості, що підлягає
стягненню з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Чернігові
Чернігівської області на користь
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові відповідно до виконавчого
листа № 2а/2570/378/2012 та зазначено її
розмір - 3 537,87 грн. Крім того, на
підтвердження достовірності
стягуваної суми державному виконавцю
надано копію розрахунку суми боргу, яка
також міститься в матеріалах справи та
підтверджує зазначену стягувачем у
заяві від 07.11.2013 № 20285/08 суму.

08.05.2014 відділенням ВК Фонду в м.
Чернігові отримана вимога державного
виконавця, якою відділення зобов'язано
виконати постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.04.2012 в строк до 13.05.2014 та
повідомити державного виконавця про
виконання. В якості обґрунтування
розміру суми, що підлягає стягненню,
відповідач послався на вказану довідку
стягувача - УПФ України в м. Чернігові
та постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.03.2014 у
справі № 2а/2570/378/2012.

У зв'язку з цим, листом від 13.05.2014
відділення повідомило відповідача про
неможливість виконання в установлений
державним виконавцем строк судового
рішення з огляду на те, що посилання
відділу примусового виконання рішень
на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.03.2014, як на
підтвердження суми боргу, є
необгрунтованим, оскільки вказаною
постановою відмовлено у задоволенні
заяви відповідача про роз'яснення
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.04.2012 у
частині визначення конкретної суми, що
підлягає стягненню. Таким чином,
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.03.2014, як і
постановою цього суду від 12.04.2012,
стягувана сума не визначена.

20.05.2014 відділення звернулось до
Київського апеляційного
адміністративного суду з заявою про
виправлення описки у постанові
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.04.2012. Крім
того, 23.05.2014 відділення звернулось до
керівної організації з проханням
здійснити відповідне фінансування на
виконання судового рішення, про що
завчасно проінформувало відповідача.

26.05.2014 відділенням отримано
оскаржувані постанови старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень Сенченко
М.В. від 22.05.2014 про стягнення
виконавчого збору у сумі 353,78 грн. та про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV
передбачено, що виконавче провадження,
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до цього Закону та
інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 2 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно з ч.2, 5 ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення, буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Положеннями ч. 5 ст. 41 Закону України
«Про виконавче провадження» про
стягнення з боржника витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, державний виконавець
виносить постанову, яка затверджується
начальником відповідного відділу
державної виконавчої служби. Зазначена
постанова надсилається сторонам не
пізніше наступного робочого дня після
її винесення і може бути оскаржена ними
до суду у десятиденний строк.

Поряд з цим, положеннями ч. 2 ст. 28 Закону
України «Про виконавче провадження»
визначені обставини, за яких
виконавчий збір не стягується, зокрема,
виконавчий збір не стягується за
виконавчими документами про стягнення
періодичних платежів.

Колегія суддів звертає увагу, що
предметом спору між відділенням та
управлінням ПФ України в м. Чернігові у
справі № 2а/2570/378/2012 є відшкодування
періодичних платежів, а саме, пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
передбачених Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» ( пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 21) та
Законом України «Про пенсійне
забезпечення» (пп. «а» ч. 1 ст. 23).
Відповідно постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.04.2012, на виконання якої
відповідачем відкрито виконавче
провадження та винесені оскаржувані
постанови, стягнуто з відділення на
користь УПФУ в м. Чернігові періодичні
платежі за визначений період часу.

Крім того, приписами абз. 2 п. 4.16.1
Інструкції про проведення виконавчих
дій, затвердженої наказом Міністерства
юстиції України № 74/5 від 15.12.1999
визначено, що виконавчий збір не
стягується, у тому числі, із
страховиків, які здійснюють державне
обов'язкове особисте страхування, при
виконанні державними виконавцями
рішень про стягнення коштів за
державним обов'язковим особистим
страхуванням.

Відповідно до ст.ст. 5, 6 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та ст.ст. 6, 20 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхування від
нещасного випадку є державним
обов'язковим особистим страхуванням.
Об'єктом страхування від нещасного
випадку є життя застрахованого, його
здоров'я та працездатність.
Страховиком є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України - цільовий
страховий фонд, основним завданням
якого є надання застрахованим особам
матеріального забезпечення і
соціальних послуг при настанні
страхових випадків.

Аналогічної правової позиції
дотримується Верховний Суд України у
своїх рішеннях від 06.11.2012 та 05.02.2013.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскільки Фонд здійснює державне
обов'язкове особисте страхування,
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, стягнуті
рішенням суду з відділення, є коштами
за державним обов'язковим особистим
страхуванням, то згідно із приписами
абз. 2 п. 4.16.1 Інструкції про проведення
виконавчих дій виконавчий збір не
стягується, а тому оскаржувані
постанови відповідача є протиправними
та такими, що підлягають скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції ухвалене
законне та обгрунтоване рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області залишити без задоволення, а
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06.06.2014 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.