Справа № 826/17991/13-а
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді - Добрівської Н.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомКиївського міського центру
зайнятостідоОСОБА_1 простягнення
коштів, - В С Т А Н О В И В:
14 листопада 2013 року Київський міський
центр зайнятості звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів
у розмірі 35 933,57 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що відповідачем в
добровільному порядку не повернута
сума матеріального забезпечення на
випадок безробіття без поважних
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 грудня 2013 року
відкрито скорочене провадження у
адміністративній справі та надано
строк відповідачу для надання
заперечень, а від позивача витребувані
додаткові матеріали по справі.
16 грудня 2013 року через загальний відділ
документального обігу до суду від
відповідача надійшли клопотання про
розгляд справи за загальними правилами
КАС України, про призначення судової
почеркознавчої експертизи, про
зупинення провадження у справі та
заперечення проти позову, за
результатами розгляду яких суд прийшов
до висновку про неможливість ухвалення
законного і обґрунтованого судового
рішення без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі і своєю ухвалою від 17
грудня 2013 року призначив справу до
розгляду за загальними правилами КАС
України..

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 січня 2014 року
провадження в адміністративній справі
№826/17991/13-а за позовом Київського
міського центру зайнятості до ОСОБА_1
про стягнення коштів у сумі 35 933,57 грн.
зупинено до набрання законної сили
судовим рішенням в адміністративній
справі №826/19843/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Оболонського районного центру
зайнятості в місті Києві Київського
міського центру зайнятості
Міністерства соціальної політики
України про визнання протиправним та
скасування наказу від 20.09.2013р. №261.

Ухвалою від 01 липня 2014 року провадження
у справі поновлено, з огляду на
отриману від Київського міського
центру зайнятості інформацію про
набрання законної сили судовим
рішенням в адміністративній справі
№826/19843/13-а.

У судовому засіданні представник
Київського міського центру зайнятості
підтримала позовні вимоги та просила
їх задовольнити з підстав, наведених у
позові, оскільки на день розгляду
справи в суді неправомірно отримані
відповідачем кошти не сплачені.

16 грудня 2013 року відповідачем через
канцелярію суду було подано письмові
заперечення проти позову.

Відповідач про день, час та місце
проведення судового засідання
повідомлений у відповідності із
вимогами ст.35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, явку в судове засідання 24
липня 2014 року повноважного
представника не забезпечив,
заяв/клопотань не направляв.

У зв'язку з неявкою в судове засідання 24
липня 2013 року відповідача, а також
беручи до уваги відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд на
підставі ч.6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України
перейшов до розгляду справу у порядку
письмового провадження.

Розглянувши надані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представника позивача,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду і
вирішення справи по суті, суд встановив
наступне.

ОСОБА_1 на підставі її заяви від 07.09.2012
року зареєструвалась в Оболонському
районному центрі зайнятості як така, що
шукає роботу. Наказом Оболонського
районного центру зайнятості №НТ120907
від 07.09.2012 року ОСОБА_1 надано статус
безробітної та призначено допомогу по
безробіттю у встановленому
законодавством розмірі.

Перебуваючи на обліку в центрі
зайнятості ОСОБА_1 на ім'я директора
Оболонського районного центру
зайнятості подала заяву, якою просила
направити її на курси підвищення
кваліфікації.

17 вересня 2012 року між відповідачем та
Оболонським районним центром
зайнятості було укладено договір
№00002 щодо направлення ОСОБА_1 на
курси підвищення кваліфікації в ВНЗ
«Університет економіки та права «Крок»
зі строком дії договору з 18 вересня 2012
року до 28 листопада 2012 року.

На виконання п.18 ч.2 ст.22 Закону України
«Про зайнятість населення» від 05.07.2012
року №5067-VI (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин) та
п.5 Порядку розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13.02.2009 року
№60/62, Порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1266 від 26.09.2001 року
центром зайнятості на підставі запиту
Оболонського районного центру
зайнятості від 20.02.2013 року за №24-942
проведено звірку перебування в
трудових відносинах ОСОБА_1, за
результатами проведення якої
Оболонським районним центром
зайнятості 08 липня 2013 року було
складено акт за №819 розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування на випадок безробіття».

У результаті звірки встановлено, що
ОСОБА_1 з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна
Страхування життя» укладено Договір
доручення (AD) №AGN.08.32660.001.AD від 31.10.2008
року.

Відповідно до акту наданих послуг №10
від 31.08.2012 року відповідачу за надані
послуги було нараховано дохід.

Згідно довідки Київського міського
центру зайнятості вартість навчання
ОСОБА_1 в ВНЗ «Університет економіки та
права «Крок» за навчальною програмою
«Директор з персоналу» згідно договору
№968 від 30.08.2012 року, за період з 18.09.2012
року по 28.11.2012 року складає 1 979,39 грн.

Відповідно до розрахунку виплаченого
матеріального забезпечення ОСОБА_1
загальна сума матеріального
забезпечення, яке підлягає поверненню,
становить 35 933,57 грн.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02.03.2000 року №1533-III, в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин (далі по тексту - Закон
№1533-III), Законом України «Про
зайнятість населення» 05.07.2012 року
№5067-VI, в редакції на момент виникнення
спірних правовідносин (надалі - Закон
№5067-VI), Порядком розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13.02.2009 року №
60/62.

Правові, економічні та організаційні
основи зайнятості населення України і
його захисту від безробіття, а також
соціальної гарантії з боку держави в
реалізації громадянами права на працю
визначаються Законом №5067-VI.

Згідно з положення ч.1 ст.18 Закону №5067-VI
для реалізації державної політики
зайнятості населення, професійної
орієнтації, підготовки і
перепідготовки, працевлаштування та
соціальної підтримки тимчасово не
працюючих громадян у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, створюється державна служба
зайнятості, діяльність якої
здійснюється під керівництвом
Міністерства праці та соціальної
політики України, місцевих державних
адміністрацій та органів місцевого
самоврядування.

Поняття «зайнятість» визначено в ч.1
ст.1 Закону №5067-VI як діяльність
громадян, пов'язана із задоволенням
особистих та суспільних потреб і така,
що, як правило, приносить їм доход у
грошовій або іншій формі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону
№5067-VI до зайнятого населення належать
особи, які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Частинами 2, 3 статті 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» встановлено обов'язок
застрахованих осіб, зареєстрованих в
установленому порядку як безробітні
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Оболонським районним центром
зайнятості в місті Києві Київського
міського центру зайнятості
Міністерства соціальної політики
України від 20.09.2013 року №261 складено
наказ, у якому, зокрема, зазначено:
визнати виплачене ОСОБА_1 матеріальне
забезпечення у розмірі 35 933,57 грн.
безпідставним та таким, що підлягає
стягненню з вини особи.

24 вересня 2013 року районним центром
зайнятості на адресу відповідача
направлено повідомлення про
необхідність повернути безпідставно
отримані кошти у сумі 35 933,57 грн.
протягом 10 календарних днів. Дане
повідомлення отримане відповідачем
28.09.2013 року.

Наказ від 20.09.2013 року №261 був оскаржений
ОСОБА_1 у судовому порядку.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 лютого 2014 року у справі №826/198/13-а в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено повністю.

Висновки суду мотивовані тим, що
позивачем при поданні заяви на
реєстрацію у статусі безробітного не
повідомлено відповідача про те, що
позивач є страховим агентом за діючим
договором доручення, який передбачає
отримання доходу на надані послуги, а
відтак відповідно до ст.36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» оспорюваний наказ
про повернення суми виплаченого
забезпечення застрахованій особі
внаслідок невиконання нею своїх
обов'язків - правомірний.

Вказане рішення ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 квітня 2014 року залишено без змін.

В силу положень частини 5 статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набрала законної сили з моменту
проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що ОСОБА_1 в період
отримання допомоги по безробіттю
відносилась до зайнятого населення і
отримувала винагороду за виконану
роботу, відповідно до вищезазначених
положень законодавства не мала права
на отримання допомоги по безробіттю і
інших соціальних послуг.

Беручи до уваги, що відповідач
безпідставно отримані кошти не
повернула, суд дійшов висновку щодо
обґрунтованості вимог позивача про
стягнення з ОСОБА_1 матеріального
забезпечення у розмірі 35 933,57 грн.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128,
ст.ст.158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Київського
міського центру зайнятості
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1.,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса:
АДРЕСА_1) на користь Київського
міського центру зайнятості (адреса:
01033, м. Київ, вул. Жилянська, 47-б, код
ЄДРПОУ - 03491091) кошти в сумі 35 933
(тридцять п'ять тисяч дев'ятсот
тридцять три) гривні 57 коп.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому в ст.254 КАС
України та може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду в порядку та
строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідно.

Суддя Добрівська Н.А.