Справа № 802/1069/14-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1069/14-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Крапівницька Н.Л.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

24 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

за участю секретаря судового
засідання: Бондаренко С.А.,

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Мартинюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 16 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до начальника відділу
по боротьбі з корупцією УБОЗ УМВС
України у Вінницькій області Мартинюка
Олександра Володимировича про
встановлення відсутності компетенції
на складання та вручення повісток про
виклик , -

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 16 липня 2014
року позов ОСОБА_2 до начальника
відділу по боротьбі з корупцією УБОЗ
УМВС України у Вінницькій області
Мартинюка Олександра Володимировича
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Під час судового засідання позивач
підтримав доводи апеляційної скарги та
просив суд її задовольнити.

Відповідач заперечив проти
задоволення апеляційної скарги та
просив залишити її без задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, позивача
та відповідача, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи,
позивачу 08 квітня 2014 року начальник
відділу по боротьбі з корупцією УБОЗ
УМВС України у Вінницькій області
Мартинюк Олександр Володимирович
вручив повістку про необхідність
з'явитись 11 квітня 2014 року о 09 год. 00 хв.
до ОСОБА_4 в м. Києві для участі у
проведені слідчих дій у кримінальному
провадженні № 0000016.

При цьому позивачу не надано повної
інформації про те, куди, хто і для чого
його викликають.

Позивач вважає, що його права порушені,
так як відповідач не мав права складати
та вручати повістки про виклик.

Суд І інстанції, залишаючи позов без
задоволення, виходив з того, що при
вручені повістки про виклик ОСОБА_2 на
11 квітня 2014 року о 09 год.00 хв. для участі
у проведенні слідчих дій до ОСОБА_4,
відповідач керувався дорученням про
проведення слідчих (розшукових) дій в
порядку ст.40 КПК України від 08 квітня
2014року № 17/1/2-19931-12. Таким чином,
Мартинюк О.В. як начальник відділу
боротьби з корупцією управління по
боротьбі з організованою злочинністю
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Вінницькій області мав
право вручити повістку про виклик
позивачу.

Що стосується посилання позивача на
відсутність необхідної інформації у
повістці про виклик, судом І інстанції
встановлено, що при оформлені
останньої відповідачем дотримано
обов'язкові реквізити щодо її змісту.

Колегія суду не погоджується з таким
висновком суду І інстанції з огляду на
наступні обставини.

У відповідності зі ст. 1 Кодексу
адміністративного судочинства України
під справами адміністративної
юрисдикції, з врахуванням
обмежувального тлумачення, слід
розуміти публічно-правові спори, в яких
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їх службова особа або інший суб'єкт,
який здійснює владні управлінські
функції відповідно до законодавства
або на виконання Делегованих
повноважень. Таким чином,
адміністративні суди повинні
вирішувати всі публічно-правові спори,
крім спорів, для яких законом
передбачений інший порядок судового
вирішення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові спори,
що належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України
порядок кримінального провадження на
території України визначається лише
кримінальним процесуальним
законодавством України.

Статтею 2 КПК України визначено, що
завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Під час розгляду справи встановлено, що
оскаржувані дії пов'язані із
кримінальним провадженням.

Отже, правовідносини, що мають місце
під час розслідування злочинів, за
своєю правовою природою є
кримінально-процесуальними. До того ж
імперативний припис пункту 2 частини
третьої статті 17 КАС України
виключає юрисдикцію адміністративних
судів щодо справ, які належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства. Вказана позиція також
відповідає висновкам Конституційного
суду України, викладених у рішенні від
14 грудня 2011 року по справі № 19-рп/2011.

Таким чином, колегія суду дійшла
висновку, що спірні правовідносини
витікають з кримінального та
кримінального процесуального
законодавства, тому цей спір не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати постанову суду і
закрити провадження у справі (п. 4 ч.1
ст.198 КАС України) з підстав,
встановлених ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції повинен був закрити
провадження у даній справі у
відповідності до п.1 ч.1 ст.157 КАС України
з підстав не належності розгляду її в
порядку адміністративного
судочинства, а не відмовляти у
задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.203 КАС України,
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203,
205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 16 липня 2014
року скасувати, а провадження у справі
за позовом ОСОБА_2 до начальника
відділу по боротьбі з корупцією УБОЗ
УМВС України у Вінницькій області
Мартинюка Олександра Володимировича
про встановлення відсутності
компетенції на складання та вручення
повісток про виклик - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
30 вересня 2014 року.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.