Справа № 802/995/14-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/995/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

при секретарі: Марцісь Ю.А.

за участю представників сторін:

представника позивача: Тихого С.В.,

представника третьої особи: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Концерн "Сімекс-Агро"
на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 20 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Концерн "Сімекс-Агро"
до Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_4, про скасування
наказу,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2014 року товариство з
обмеженою відповідальністю "Концерн
"Сімекс-Агро" звернулось до Вінницького
окружного адміністративного суду з
позовом до Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_4, про скасування
наказу №ВН/:03:000/00002372 від 21.02.2014
року.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 20 травня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник третьої особи в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
просив залишити її без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутніх учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Так, Вінницьким окружним
адміністративним судом встановлено, що
15 березня 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю "Концерн
"Сімекс-Агро" звернулося до Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області з клопотанням по
утримання від прийняття рішень
стосовно надання земельної ділянки
загальною площею 140,23 га на території
Зозівської сільської ради до набрання
законної сили судовим рішенням щодо
цієї земельної ділянки.

За результатами розгляду вказаного
клопотання відповідач своїм листом
вих. №03-55/2051 від 10 квітня 2013 року
роз'яснив, що відносно надання
земельної ділянки на території
Зозівської сільської ради площею 140, га
із земель запасу
сільськогосподарського призначення
(рілля) між декількома громадянами
існує спір, і порушене питання підлягає
вирішенню в судовому порядку.

В березні 2014 року позивачу стало відомо
про передачу в оренду земельної
ділянки терміном на 25 років
громадянину ОСОБА_4 із земель
резервного фонду
сільськогосподарського призначення
державної власності розташованої на
території Зозівської сільської ради
Липовецького району площею 140,00 га.

Вважаючи рішення про передачу в оренду
земельної ділянки третій особі
неправомірним, позивач звернувся з
адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем під час прийняття
оскарженого наказу дотримано
процедуру надання в оренду земельної
ділянки, що визначена Земельним
кодексом України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

Наказом №:03:000/00002372 від 21 лютого 2014
року Головне управління
Держземагенства у Вінницькій області
надало громадянину ОСОБА_4 земельну
ділянку земель із резервного фонду
сільськогосподарського призначення
державної власності, розташовану на
території Зозівської сільської ради
Липовецького району площею 140,00 га із
кадастровим номером :03:000:3044 - для
ведення фермерського господарства.

В обґрунтування протиправності
прийнятого відповідачем рішення ТОВ
"Концерн "Сімекс-Агро" зазначає, що
Головним управлінням Держземагенства
у Вінницькій області не було
організовано земельні торги щодо
продажу права оренди земельних
ділянок, що призвело до порушення прав
позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
необґрунтованості зазначених доводів
позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу
України центральний орган виконавчої
влади з питань земельних ресурсів у
галузі земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Ч. 1, 2 ст. 124 Земельного кодексу України
визначено, що передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 Земельного
кодексу України земельні ділянки
державної чи комунальної власності або
права на них (оренда, суперфіцій,
емфітевзис), у тому числі з
розташованими на них об'єктами
нерухомого майна державної або
комунальної власності, підлягають
продажу окремими лотами на
конкурентних засадах (земельних
торгах), крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України
передбачено, що не підлягають продажу
на конкурентних засадах (земельних
торгах) земельні ділянки державної чи
комунальної власності або права на них
у разі, зокрема, передачі громадянам
земельних ділянок для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів, для
сінокосіння і випасання худоби, для
городництва.

З аналізу вказаних норм слідує, що
права на земельні ділянки державної чи
комунальної власності не підлягають
продажу на конкурентних засадах
(земельних торгах) у випадку передачі
земельних ділянок громадянам для
ведення фермерського господарства.

Таким чином, відповідачем було
правомірно передано земельну ділянку в
оренду громадянину ОСОБА_4 для ведення
фермерського господарства без
проведення земельних торгів.

Крім того, відповідно до ст. 136
Земельного кодексу України
організатор земельних торгів визначає
перелік земельних ділянок державної чи
комунальної власності та/або прав на
них, які виставляються на земельні
торги окремими лотами. Забороняється
вносити до зазначеного переліку
призначені під забудову земельні
ділянки без урахування у випадках,
передбачених законом, результатів
громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце
розташування (адреса) земельної
ділянки, її цільове призначення
(функціональне використання), площа,
кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи
комунальної власності, у тому числі
разом з розташованими на них об'єктами
нерухомого майна (будівлями, спорудами)
державної чи комунальної власності,
які або права на які виставляються на
земельні торги, здійснюється з
урахуванням затверджених
містобудівної документації та
документації із землеустрою, а також
маркетингових досліджень,
інвестиційної привабливості, звернень
громадян та юридичних осіб щодо
намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку
земельних ділянок державної чи
комунальної власності або прав на них,
які виставлені на земельні торги, не
можуть відчужуватися, передаватися в
заставу, надаватися у користування до
завершення торгів.

Підготовку лотів до проведення
земельних торгів забезпечує
організатор земельних торгів.

Зазначеною нормою визначено, що
перелік земельних ділянок державної чи
комунальної власності та/або прав на
них, які виставляються на земельні
торги, визначається організатором
земельних торгів з урахуванням
затверджених містобудівної
документації та документації із
землеустрою, а також маркетингових
досліджень, інвестиційної
привабливості, звернень громадян та
юридичних осіб щодо намірів забудови.

При цьому, Земельним кодексом України
не визначено обов'язку проведення
організатором земельних торгів у
випадку звернення юридичної чи
фізичної особи із заявою про передачу
земельної ділянки в оренду.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
громадянам, юридичним особам,
визначеним частинами другою, третьою
статті 134 цього Кодексу, здійснюється в
порядку, встановленому статтею 123 цього
Кодексу.

Згідно зі ст. 123 Земельного кодексу
України надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення; формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування у
двотижневий строк з дня отримання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Підставою відмови у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки може бути лише його
невідповідність вимогам законів та
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів.

Як встановлено апеляційним судом з
матеріалів справи, передача земельної
ділянки в оренду ОСОБА_4 здійснена
відповідачем на підставі проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та в порядку, визначеному
Земельним кодексом України.

Під час судового розгляду справи судом
не встановлено, а позивачем не надано
доказів на підтвердження
невідповідності проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
ОСОБА_4 вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо відмови в
задоволенні позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Концерн
"Сімекс-Агро" залишити без задоволення,
а постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 20 травня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
23 вересня 2014 року .

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.