Справа № 802/2789/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/2789/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Заброцька
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 01 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Вінницькій
області до Староміського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про скасування постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження , -

В С Т А Н О В И В :

Вінницька ОДПІ звернулася до
Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Староміського відділу ДВС Вінницького
міського управління юстиції про
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження.
Позовні вимоги мотивовано тим, що
постановою державного виконавця ВП №
43758418 від 08.07.2014 року Вінницькій ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області відмовлено у
відкритті виконавчого провадження.
Вважаючи такі дії неправомірними,
просили постанову скасувати.

Відповідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від
01.08.2014 року у задоволенні позову
відмовлено. Не погоджуючись із
рішенням суду першої інстанції,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить суд скасувати постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального права,
що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. Про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомили, клопотань про
відкладення розгляду справи не
направляли.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 25.03.2013 року
в адміністративній справі № 802/1095/13-а
задоволено позовні вимоги Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Вінницької області
Державної податкової служби про
стягнення з приватного підприємства
"Стимул плюс" податкового боргу в сумі
10685,67 грн. На виконання зазначеної
постанови судом видано виконавчий лист
від 25.03.2013 року ( а.с.8 ).

З метою виконання вказаного
виконавчого листа, 16.06.2014 року
Вінницька ОДПІ звернулась до
Староміського відділу Державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції з заявою
за вх. №13798/25-10 про його примусове
виконання ( а.с. 5 ).

08 липня 2014 року державним виконавцем
Староміського відділу Державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції прийнято
постанову ВП № 43758418 про відмову у
відкритті виконавчого провадження, на
підставі п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України "
Про виконавче провадження " ( а.с. 7 ).

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України,
судове рішення, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
є підставою для його виконання.

Згідно ч. 4 зазначеної статті примусове
виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 3
Закону України "Про виконавче
провадження", у випадках, передбачених
законом, рішення судів та інших органів
щодо стягнення коштів виконуються
органами доходів і зборів, банками та
іншими фінансовими установами.

Відповідно до положень пунктів 95.3, 95.4
ст. 95 Податкового кодексу України,
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини. Контролюючий орган на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Із змісту пункту 95.3 статті 95 цього
Кодексу випливає, що Податковим
кодексом України встановлено
особливий порядок виконання судових
рішень про стягнення коштів з платника
податків у рахунок погашення
податкового боргу. Органами стягнення
за такими рішеннями, які здійснюють
процедуру їх примусового виконання, є
контролюючі органи в розумінні
Податкового кодексу України. Зазначене
також підтверджується правовою
позицією Вищого адміністративного
суду України, висловленою в
інформаційному листі від 24.10.2013 року
№1484/12/13-13.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу передбачений главою
12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 № 22 (далі - Інструкція).

Цей механізм передбачає оформлення
інкасового доручення для примусового
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу. При цьому, судове
рішення, на підставі якого з платника
податків стягуються кошти, відповідно
до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до
банку не подається. Натомість
реквізити відповідного судового
рішення зазначаються в самому
інкасовому дорученні.

Згідно з абзацом другим пункту 95.3
статті 95 Податкового кодексу, у разі
відсутності достатньої суми коштів для
погашення податкового боргу,
контролюючий орган звертається до суду
з позовом про надання дозволу на
погашення всієї суми податкового боргу
за рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
контролюючим органом рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу.

Отже, чинне законодавство передбачає
окремий порядок примусового виконання
судових рішень про стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу, в
якому органи державної виконавчої
служби до цієї процедури не
залучаються.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що в даному
випадку немає підстав для відкриття
виконавчого провадження в порядку,
передбаченому Законом України від 21.04.99
№№ 606-XIV "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 8 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про виконавче провадження "
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.
Відтак дії відповідача є правомірними.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо відмови у
задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області, - залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 01
серпня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.