Справа № 2а-0209/99/12
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-0209/99/12
Головуючий у 1-й інстанції: Навроцький
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Козятинському районі Вінницької
області на постанову Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 20 червня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Козятинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2011 року ОСОБА_2 (далі - позивач)
звернувся в суд з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Козятинському районі
Вінницької області (далі - відповідач)
про визнання протиправною відмови
відповідача у переведенні його з
пенсії за віком на пенсію відповідно до
ст. 21 Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування» №
2493-III від 07.06.2001 року та зобов'язання
відповідача перевести позивача з
пенсії за віком на пенсію відповідно до
ст. 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого
самоврядування» з 07 червня 2011 року
згідно поданої позивачем заяви.

Постановою Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 20 червня 2012 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову
Козятинського міськрайонного суду
Вінницької області від 20 червня 2012 року
скасувати, прийняти нове рішення, яким
в задоволені адміністративного позову
відмовити в повному обсязі,
посилаючись при цьому на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неповного з'ясування обставин справи і,
як наслідок, невірного вирішення
справи та прийняття необґрунтованої
постанови.

Сторони, що беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, що
підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до ч.1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної із
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що у матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
дану справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши усі матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування норм
матеріального та процесуального права
судом першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується копією
трудової книжки, що позивач з 14.11.1970
року по 10.11.1972 року служив в Збройних
Силах СРСР, а з 04.08.1993 року по 19.05.2003 року
працював начальником локомотивного
депо Козятин ДТГО «Південно - Західна
залізниця», з 19.05.2003 року по 25.07.2005 року
працював начальником галузевої служби
локомотивного господарства ДТГО
«Південно - Західна залізниця», з 26.07.2005
року по 03.04.2006 року працював
начальником локомотивного депо
Козятин.

З 12.04.2006 року по 08.11.2010 року позивач
працював Козятинським міським головою.

При цьому, з 03.10. 2006 року позивачеві
призначено пенсію на пільгових умовах -
в 55 років відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003
року.

07 червня 2011 року позивач звернулася до
відповідача із заявою про переведення
його з пенсії за віком на пенсію
відповідно до ст. 21 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування».

Однак, відповідач листом від 08.06.2011 року
відмовив позивачеві в переведенні
його з пенсії за віком на пенсію
відповідно до ст. 21 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування», вказавши, що для цього
немає підстав. В обґрунтування такої
позиції відповідач у вказаному листі
зазначив, що відповідно до постанови КМ
України від 03.05.1994 року № 283 «Про
порядок обчислення стажу державної
служби» до стажу державної служби
зараховується, зокрема, час роботи на
посадах керівників, їхніх заступників,
головних інженерів державних
підприємств, установ, організацій, якщо
безпосередньо з цих посад вони
призначені на посади державних
службовців першої = четвертої
категорії. Посади державних службовців
цих категорій визначено статтею 25
Закону України «Про державну службу» №
3723-XII від 16.12.1993 року.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції керувався тим, що відмова
відповідача є незаконною та
суперечить положенням ст.21 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», оскільки
зазначена норма Закону не передбачає
ніякого співвідношення посад в органах
місцевого самоврядування з посадами
державних службовців, як умову, при
призначенні посадовим особам
місцевого самоврядування пенсій в
порядку, визначеному законодавством
України про державну службу.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
таких підстав.

Згідно з ч.7 ст.21 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Відповідно до п.п. 2 і 3 Постанови КМ
України від 03.05.1994 року № 283 «Про
порядок обчислення стажу державної
служби» до стажу державної служби
зараховується серед іншого війскова
служба у Збройних Силах та інших
військових формуваннях, робота на
посадах в органах місцевого
самоврядування, передбачених у статті
14 Закону України "Про службу в органах
місцевого самоврядування», а також
робота на посадах керівних працівників
і спеціалістів в апараті організацій,
створених на базі ліквідованих
міністерств, яким делеговано функції
управління майном організацій і
підприємств, заснованих на
загальнодержавній власності.

Локомотивне депо Козятин ДТГО
«Південно - Західна залізниця» та
галузева служба локомотивного
господарства ДТГО «Південно - Західна
залізниця» є структурними
підрозділами Державної адміністрації
залізничного транспорту України
(Укрзалізниці), яка створена на базі
Міністерства шляхів СРСР, якій, згідно
п.4 постанови КМ України №356 від 14
грудня 1991 року «Про створення
Державної адміністрації залізничного
транспорту України» було делеговано
функції управління державним майном,
закріпленим за залізницями та іншими
підприємствами, установами і
організаціями,які входять до її
системи.

Отже, судом першої інстанції
правомірно визначено, що період роботи
позивача на відповідних посадах в
локомотивному депо м. Козятина
Вінницької області та локомотивному
господарстві ДТГО "Південно-західна
залізниця" має бути зарахований до
стажу державної служби.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, а тому
відсутні підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Козятинському районі Вінницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 20 червня 2012 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Біла Л.М.

Судді
Гонтарук В. М.

Матохнюк Д.Б.