Справа № 366/2801/14-а
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/2801/14-ц
Провадження № 2-а/366/66/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2014 року Іванківський
районний суд Київської області у
складі:

головуючої судді - Слободян Н.П., при
секретарі Мартовицькій Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Іванків
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до ДПС ДАІ Святошинського
району в м. Києві в особі сержанта
міліції Харковенка Романа Васильовича
про визнання дій суб'єкта владних
повноважень незаконними та скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання його дій
незаконними та скасування постанови
від 07.09.2014 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУАП та стягнення
штрафу в розмірі 425 грн., посилаючись на
те, що його було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
порушення вимог дорожнього знаку 4.2
«Рух праворуч» та проїзд на
заборонений Червоний сигнал
світлофора, чим порушив п.4.2. дод. 1, 8.7.3
«е» ПДР.

Вважає, що постанова є незаконною
і підлягає скасуванню, так як 07.09.2014
року він рухався в м. Києві на робочому
автомобілі ГАЗ 33021 н.з. НОМЕР_1 : виїжджав
на вул. Чорнобильська (напроти № 16). На
думку інспектора він порушив вимогу
дорожнього знаку 4.2. Після того, як він
не погодився з вимогами інспектора
визнати себе винним у порушенні вимоги
дорожнього знаку 4.2, інспектор склав ще
один протокол про порушення вимоги 8.7.3
ПДР, тобто сам собі заперечив: якщо
позивач проїхав на червоне світло, то
не міг їхати ліворуч, а якщо їхав
ліворуч, то не міг їхати на червоне
світло. Цей факт позивач обгрунтовує
тим, що:

1) Світлофор, на який вказав
інспектор, знаходився справа від нього
(позивача) на відстані 6 м і був
розвернутий до нього ж під кутом 90
градусів і регулював напрямок руху,
який рухався перпендикулярно йому. А
світлофор, на зелений сигнал якого
проїхав позивач, не міг бачити
інспектор;

2) Позивач стверджує, що не
порушував ПДР.. Доказів того, що він
проїхав ліворуч і на червоний сигнал
світлофора, відповідачем не надано.
Світлофор на який рухався позивач
показував зелену стрічку для повороту
праворуч, чим він і скористався, і,
проїхавши 15-20 м, зробив розворот;

3) Забороняючи знаків не було;

4) Своїми діями позивач нікого не
змусив змінити напрямок чи швидкість
руху;

5) У інспектора в автомобілі
знаходився працюючий відео реєстратор,
але на вимогу позивач (довести його
правопорушення, показавши запис),
інспектор відмовився;

6) Під час розгляду справи позивач
неодноразово наголошував на тому, що
потребує юридичної допомоги, бо має на
це право згідно зі ст. 268 КУАП, просив
перенести розгляд справи і винесення
постанови, але відповідач не звертав
уваги на його прохання.

За таких умов позивач вважає
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст.122 КУАП
незаконним і просить визнати дії
відповідача незаконним, скасувати
оскаржувану постанову. При цьому
врахувати, що обов'язок доведення
правомірності своїх рішень і дій у
справах про оскарження дій і рішень
суб'єктів владних повноважень,
покладається на відповідача, а докази
отримані з порушенням закону судом до
уваги не беруться.

У судове засідання позивач не
з*явився. Подав до канцелярії суду
заяву, що просить розгляд справи
провести без його участі, позовні
вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач чи його представник у
судове засідання не з'явилися, хоча
належним чином був повідомлені про час
та місце розгляду справи, а тому суд
вважає, що згідно ч. 4 ст. 128 КАС України
справу можна вирішити без участі
відповідача на підставі наявних
доказів.

Згідно з ч.1 ст. 41 КАС України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється у
зв'язку з неявкою сторін.

Оцінюючи надані (наявні) докази,
досліджені в судовому засіданні, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Ч. 1 ст. 122 КУАП передбачає
відповідальність, зокрема, за
порушення водіями транспортних
засобів вимог дорожніх знаків та
розмітки проїзної частини.

Ч.2 ст. 122 КУАП передбачає
відповідальність, зокрема, на
заборонений сигнал світлофора.

Ст. 126 КУАП передбачає
відповідальність за керування
транспортними засобами особами, які не
мають відповідних документів або не
пред'явили їх до перевірки.

У судовому засіданні встановлено,
що 07.09.2014 року позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУАП та накладено
стягнення у виді штрафу в розмірі 425
грн. Саме ці статті зазначені у
постанові ту справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 721783. При цьому у мотивувальній
часині постанови зазначено, що ОСОБА_1
«07.09.2014 року в м. Києві на вул.
Чорнобильська, 13 не виконав вимогу
дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч»,
здійснив рух лівору, проїхав на
заборонений червоний сигнал
світлофора, чим порушив п.4.2 дод.1; 8.7.3 е
ПДР, чим скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122,
ч.1 ст.126 КУАП».

Як вбачається з пояснень
позивача, які він давав безпосередньо
на місці складання протоколів та
винесення оспорюваної постанови, він
стверджував, і це зафіксовано у
протоколах про адміністративне
правопорушення, наступне: « горел
зеленый свет поворот направо, после
чего проехав 15 м, развернулся перед
сплошной линией. С постановой не
согласен», а також «горел зеленый
сигнал светофора для движения направо,
повернул направо и проехав 15 м
развернулся, знак пешеходный переход
отсутствует».

Тобто факт порушення вимог ПДР
позивач заперечував і на місці зупинки
транспортного засобу , про що і
зазначив у протоколах про
адміністративне правопорушення,
незважаючи на це доказів на
спростування його позиції відповідач
не намагався знайти, надавши при
складанні постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності
перевагу лише власним протоколам,
навіть не залучивши до свари жодного
свідка.

З незрозумілих причин він
зазначив у постанові замість ч.2 ст. 122
КУАП по якій складений протокол, ч.1 ст.
126 КУАП хоча немає жодного доказу
вчинення позивачем
адмінправопорушення, передбаченого ч.1
ст. 126 КУАП, якщо вже він брав до уваги
лише свої протоколи.

Тобто, до протоколів про
адміністративне правопорушення і
оскаржуваної постанови відповідачем
не додано жодних доказів вчиненого
правопорушення, зокрема, фотокопій
зйомки, з прив'язкою автомобіля до
дорожньої обстановки, пояснення
свідків, хоча (відразу на місці події)
позивач заперечив факт допущення ним
адміністративного правопорушення, що
підтверджується його поясненням
безпосередньо у протоколах .

У відповідності до вимог ст. 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень суб'єкта владних повноважень
адміністративні суди перевіряють чи
прийняті ними на підставі, у межах
повноважень та у способи, що
передбачені Конституцією України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безстронньо,
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобіганню несправедливій
дискримінації, пропорційно, з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.1 ст. 11 КАС
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не подано до суду
доказів на підтвердження вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачено ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 122 КУАП.
Письмових заперечень, з обґрунтуванням
їх доказами, відповідач до суду не
надіслав. Тобто не скористався своїм
обов'язком доказування правомірності
своїх дій та рішення, у випадку
заперечення проти адміністративного
позову.

Таким чином суд вважає, що в діях
позивача відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 122 та ч.2 ст. 122 КУАП,
а постанова від 07.09.2014 року про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст.
126 КУАП та стягнення штрафу в розмірі 425
грн. підлягає скасуванню як незаконна.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 8 - 12, 14, 72, 159, 160, 161,171-2
КАС України, в силу ст.ст. 283, 284, п. 3 ч. 1
ст. 288 , 289 , 293 КУАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову серії ПС1 № 721783 від
07.09.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУАП та накладення на
нього стягнення у виді штрафу в
розмірі 425 грн., винесену ДПС ДАІ
Святошинського району в м. Києві
сержантом міліції Харковенком Романом
Васильовичем скасувати.

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
вчинене ОСОБА_1 07.09.2014 року закрити.

Постанова остаточна і оскарженню
не підлягає.

Суддя: