Справа № 2а/2570/5503/11
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/38748/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.

Винокурова К.С.

Рецебуринського Ю.Й.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Чернігівського обласного центру
зайнятості про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до Чернігівського
обласного центру зайнятості, в якому
просила визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови у виплаті їй
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів відповідно до ст.37
Закону України «Про державну службу»
(далі - Закон №3723-XII) та зобов'язати
відповідача здійснити таку виплату.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 08 листопада
2011 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачка
на момент призначення пенсії
державного службовця за віком та
стажем державної служби набула права
на достроковий вихід на пенсію
відповідно до статті 21 Закону №3721-XII, а
тому відповідач зобов'язаний був
виплатити їй грошову допомогу в
розмірі 10 місячних посадових окладів.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 22 серпня 2013 року, постанову суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нову постанову, якою в задоволенні
позову відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
постанову суду першої інстанції,
дійшов висновку, що виплата грошової
допомоги можлива у разі звільнення на
пенсію у зв'язку з досягненням
граничного пенсійного віку, однак,
позивачка звільнена за станом здоров'я,
а тому права на грошову допомогу не має.

Постановою Верховного Суду України від
03 червня 2014 року ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 22
серпня 2013 року скасовано, а справу
направлено на новий касаційний розгляд
до Вищого адміністративного суду
України.

Здійснюючи перегляд справи,
колегія суддів вказує на таке.

Судами встановлено, що відповідно до
наказу Чернігівського обласного
центру зайнятості від 27 вересня 2011 року
№342-к ОСОБА_4 звільнено з посади
головного спеціаліста відділу
статистики, моніторингу та
прогнозування Чернігівського
обласного центру зайнятості на
підставі пункту 2 частини 1 статті 40
Кодексу законів про працю України (за
станом здоров'я, який перешкоджає
продовженню роботи).

На час звільнення позивачки її стаж
державної служби складав 20 років 6
місяців 27 днів; з 28 вересня 2011 року
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Чернігова
призначило позивачці пенсію за віком
відповідно до Закону №3723-XII .

Згідно з довідкою Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м.Чернігова від 21
жовтня 2011 року №105-25/05 призначило
позивачці з 28 вересня 2011 року пенсію
державного службовця.

Позивачка звернулась до
Чернігівського обласного центру
зайнятості з заявою про призначення та
виплату їй грошової допомоги в розмірі
10 місячних посадових окладів
відповідно до статті 37 Закону №3723-XII,
проте останній листом від 24 жовтня 2011
року повідомив про відсутність у неї
права на отримання зазначеної
допомоги.

Відповідно до частини 13 статті 37 Закону
№3723-XII державним службовцям у разі
виходу на пенсію за наявності стажу
державної служби не менше 10 років
виплачується грошова допомога в
розмірі 10 місячних посадових окладів.

Частиною 2 статті 37 Закону №3723-XII
передбачено, серед іншого, що на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

Як зазначив Конституційний Суд України
у своєму рішенні від 26 листопада 2013
року №11-рп/2013 у справі за
конституційним зверненням ОСОБА_5 щодо
офіційного тлумачення положення
частини 13 статті 37 Закону №3723-XII в
системному зв'язку з положеннями
пункту 2 частини першої, частини другої
статті 40 КЗпП України, статті 21 Закону
України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в Україні"
від 16 грудня 1993 року №3721-XII (далі - Закон
№3721-XII) його необхідно розуміти так, що
у разі дострокового виходу на пенсію
державного службовця з посади в
органах державної влади, відповідно до
чинного законодавства, державний
службовець за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом 1 частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій статті 37
Закону №3723-XII.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що оскільки на момент
призначення пенсії державного
службовця позивачка набула право на
достроковий вихід на пенсію,
відповідно до статті 21 Закону України
№3721-XII, то на неї поширюються положення
частини 13 статті 37 Закону №3723-XII.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що вирішуючи даний спір, суд
першої інстанції дав правильну правову
оцінку обставинам у справі й дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову, яке було помилково
скасоване судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, керуючись статтями
210, 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року скасувати, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 08 листопада
2011 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Винокуров К.С.

Рецебуринський Ю.Й.