Справа № 344/9629/14-а
Суддя: Барашков В. В.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/9629/14-а
Провадження № 2-а/344/545/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді:
Барашкова В.В.

секретаря:
Струк Л.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
Івано-Франківського міського суду
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до УПФ в м. Івано-Франківську про
визнання дій неправомірними щодо
відмови в перерахунку призначеної
пенсії з врахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом до УПФ в м.
Івано-Франківську про визнання дій
неправомірними щодо відмови в
перерахунку призначеної пенсії з
врахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань.

В позові зазначено, що 20.06.2014 року
позивач звернувся до відповідача з
проханням провести перерахунок пенсії,
як державному службовцю, з врахуванням
виплаченої матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань. Проте,
відповідач в перерахунку відмовив
листом від 24.06.2014 року.

Позивач в судове засідання не
з»явився попередньо подав до суду
письмову заяву в якій позовні вимоги
підтримав та просив суд задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

Дослідивши письмові докази у справі,
судом встановлено, що
публічно-правовий спір між сторонами
виник з приводу того, що відповідач при
розрахунку пенсії до складу заробітної
плати позивача не включив матеріальну
допомогу на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань.

Так, ОСОБА_1, є пенсіонером. По виходу на
пенсію йому була призначено пенсія як
державному службовцю, працюючому в
контрольно-ревізійному управлінні в
Івано-Франківській області, ця
обставина сторонами не оспорюється,
тому наведена обставина з урахуванням
положення ч. 3 ст. 72 КАС України не
потребує доказування в судовому
засіданні.

Згідно з ст. 33 Закону України «Про
державну службу» оплата праці
державних службовців повинна
забезпечувати достатні матеріальні
умови для незалежного виконання
службових обов'язків, сприяти
укомплектуванню апарату державних
органів компетентними і досвідченими
кадрами, стимулювати їх сумлінну та
ініціативну працю. Заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату
праці» встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу. Статтею 2 цього
Закону визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань входила до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.
Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

У той же час перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

20.06.2014 року позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську із заявою про
перерахунок пенсії з врахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань. Проте в
перерахунку листом від 24.06.2014 року йому
було відмовлено (а.с.11).

Однак, відповідачем при розрахунку
пенсії не включено до складу його
заробітної плати матеріальної
допомоги, внаслідок чого пенсія
виплачується в меншому розмірі, ніж
повинна бути.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про
державну службу» передбачено виплату
державним службовцям допомоги на
оздоровлення в розмірі посадового
окладу при наданні щорічної відпустки.

Як слідує з постанови Кабінету
Міністрів України від 09.03.2006 року №268
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, суду та інших органів»
керівники мають право установлювати
надбавки за високі досягнення у праці
до 50% посадового окладу з врахуванням
надбавки за ранг державного службовця
та надбавки (винагороди) за вислугу
років, надавати матеріальну допомогу
для вирішення соціально-побутових
питань та допомогу на оздоровлення.

З довідки про складові заробітної
плати, що подається для призначення
пенсії від 22.11.2006 року, вбачається, що
позивач отримував матеріальну
допомогу на оздоровлення та
матеріальну допомогу на вирішення
соціально-побутових питань, на всі
виплати, включені у довідку,
нараховувались страхові внески на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування (а.с.9).

В своїй постанові від 20 лютого 2012 року
Верховний Суд України усуваючи
неоднакове застосування норм
матеріального права, вважає
неправильними висновки суду про те, що
оскільки матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, не
включається до складу заробітної плати
державного службовця, то вона не
враховується при обчисленні розміру
його пенсії.

Частиною 1 статті 244-2 КАС України
визначено, що рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
відносинах, є обов`язковими для всіх
судів України.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, відповідно до,
ст. ст. 33, 35,37 Закону України «Про
державну службу», ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», ч. 1 ст. 1 ЗУ
«Про оплату праці», ст. 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст. 6-11, 72, 158-163,
244-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов - задоволити частково.

Зобов»язати УПФ в м. Івано-Франківську
провести перерахунок розміру пенсії
ОСОБА_1, включивши в суму зарплати для
обчислення пенсії виплачену
матеріальну допомогу на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, повернути ОСОБА_1
заборгованість в частині
недорахованої суми пенсії з 24.06.2014 року
та при черговому перерахунку пенсії
враховувати суми матеріальної
допомоги.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, але якщо
апеляційна скарга не була подана в
строк, постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається через
Івано-Франківський міський суд
протягом 10 днів з дня її проголошення, а
у разі прийняття постанови в
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Барашков В.В.