Справа № 551/1072/13-а
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року
м. Київ К/800/64026/13

К/800/64028/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Шишацькому районі
Полтавської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційними скаргами
ОСОБА_3 та Управління Пенсійного фонду
України в Шишацькому районі
Полтавської області на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Шишацькому
районі Полтавської області, в якому
просила визнати неправомірною відмову
відповідача у перерахунку для виплати
в належному розмірі щомісячного
грошового утримання судді у відставці.

Зобов'язати останнього провести на
підставі, наявної у справі, довідки
Територіального управління Державної
судової адміністрації від 08 січня 2013
року раніше призначеного їй
щомісячного грошового утримання судді
у відставці, починаючи з 01 січня 2013 року
та зобов'язати виплатити
заборгованість за результатами
відповідного перерахунку різниці
щомісячного грошового утримання судді
у відставці за весь період недоплати з
01 січня 2013 року по день фактичного
перерахунку.

Постановою Шишацького районного суду
Полтавської області від 19 серпня 2013
року, позов задоволено частково.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Шишацькому районі
Полтавської області здійснити
перерахунок та провести відповідні
виплати щомісячного довічного
грошового утримання в розмірі,
встановленому положеннями ч. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», виходячи з розміру
суддівської винагороди, визначеної у
довідці Територіального управління
Державної судової адміністрації в
Полтавській області № 39 від 08 січня 2013
року, за період з 22 січня по 19 серпня 2013
року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Шишацькому районі
Полтавської області здійснити
перерахунок та виплату заборгованості
у розмірі недоплаченої за результатами
відповідного перерахунку різниці
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці за період з
22 січня по 19 серпня 2013 року. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20
листопада 2013 року було скасовано
постанову суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог та
ухвалено в цій частині нову постанову,
якою позовні вимоги задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасувано рішення колегіального
органу з призначення пенсії Управління
Пенсійного фонду України в Шишацькому
районі Полтавської області № 75 від 19
липня 2013 року. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Шишацькому
районі Полтавської області провести
перерахунок та здійснити відповідні
виплати щомісячного довічного
грошового утримання ОСОБА_3 з розміру
встановленого ч. 3 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
виходячи з розміру суддівської
винагороди, визначеної у довідці
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Полтавській
області № 39 від 08 січня 2013 року, за
період з 12 липня 2013 року, з
урахуванням виплачених сум. Врешті
постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції у справі,
ОСОБА_3 звернулася з касаційною
скаргою, в якій просить змінити
постанову суду апеляційної інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції у справі,
Управління Пенсійного фонду України в
Шишацькому районі Полтавської області
звернулося з касаційною скаргою, в якій
просить постанову суду апеляційної
інстанції скасувати та направити
справу на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційних скарг, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 працювала на
посаді судді Шишацького районного
суду Полтавської області з 22 січня 1993
року по 09 квітня 2008 року і відповідно
до Постанови Верховної ради України
«Про звільнення суддів» від 20 березня
2008 року № 242, наказом № 23
Територіального управління державної
судової адміністрації України у
Полтавській області від 09 квітня 2008
року була звільнена з посади у зв'язку
з виходом у відставку за вислугою
років.

12 липня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
відповідача з заявою про проведення
перерахунку обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідно до довідки ТУ ДСА
України в Полтавській області від 08
січня 2013 року про збільшення розміру
довічного грошового утримання судді,
однак рішенням колегіального органу з
призначення пенсії Управління
Пенсійного фонду України в Шишацькому
районі № 75 від 19 липня 2013 року їй було
відмовлено у проведенні перерахунку з
посиланням на відсутність
законодавства, яке б передбачає
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди дійшли висновків, що позивач
відповідно до ст.ст. 129, 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», виходячи з стажу роботи, має
право отримувати довічне грошове
утримання в розмірі 90 відсотків
заробітної плати працюючого судді, а
тому відмова відповідача є незаконною.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком судів
попередніх інстанцій виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону
України «Про статус судді» (в редакції
на час призначення позивачу довічного
грошового утримання) судді, який вийшов
у відставку, при наявності
відповідного віку і стажу роботи
виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
«Про державну службу». Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Судді у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді менше 20 років і досяг
55-річного віку (для жінок - 50 років),
розмір щомісячного грошового
утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на
посаді судді. При досягненні таким
суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі, або,
за його вибором, призначається пенсія
на умовах, передбачених статтею 37
Закону України «Про державну службу».

Частиною 3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
Закону від 07 липня 2010 року N 2453-VI
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Разом з тим, Законом України від 8 липня
2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
частини третю і п'яту статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» викладено в новій редакції,
згідно з якою щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону).

Максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина п'ята статті 138
Закону).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
положення частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» в редакції Закону України від
08 липня 2011 року № 3668-VI визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними), згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року N 3-рп/2013.

За таких обставин суди попередніх
інстанцій дійшли правомірного
висновку про наявність у позивача
права на перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання,
виходячи з нового розміру заробітної
плати судді, працюючого на відповідній
посаді, без обмеження його граничного
розміру.

Окрім того, скасовуючи частково
постанову суду першої інстанції,
апеляційний суд дійшов обґрунтованого
висновку, що оскільки із заявою про
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання позивач
звернулась до органу Пенсійного фонду
12 липня 2013 року, тому саме з цієї дати
необхідно провести відповідний
перерахунок.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що постанова суду першої інстанції
частково скасована судом апеляційної
інстанції, а в скасованій частині
ухвалено нове законне рішення, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції у нескасованій
частині та постанову суду апеляційної
інстанції залишити без змін, оскільки
вони прийняті з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана правильно, а доводи касаційних
скарг висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційні скарги ОСОБА_3 та
Управління Пенсійного фонду України в
Шишацькому районі Полтавської області
відхилити, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: