Справа № 826/10804/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі
04 серпня 2014 року м.
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Добрівська Н.А.,
ознайомившись з позовною заявою та
доданими до неї матеріалами
за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Подільському районі
міста КиєвадоОСОБА_1 простягнення
надміру виплачених коштів, -
22 липня 2014 року УПФУ в Подільському
районі міста Києва звернулось до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_1 на
користь УПФУ в Подільському районі
міста Києва надміру виплачених коштів
у розмірі 694,78 грн.
Згідно з п.п.4, 6 ч.1 ст.107 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, крім
іншого, чи належить позовну заяву
розглядати в порядку
адміністративного судочинства та чи
немає інших підстав для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.
Так, в обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що за період з 01.10.2011
року по 31.11.2012 року УПФУ в Подільському
районі міста Києва відповідачу було
надміру виплачено кошти у розмірі 694,78
грн. Переплата виникла виключно у
зв'язку з допущеною рахунковою
помилкою, яка відбулась з технічних
причин. А саме: починаючи з 01.10.2011 року
не вірно розраховувалась доплата за
Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Виходячи зі змісту наведеної норми,
сума пенсії, яка надміру виплачена,
може бути повернута лише у двох
випадках: коли вона виплачена
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних відомостей.
Водночас, як вбачається зі змісту
позовної заяви, УПФУ в Подільському
районі міста Києва наполягає на тому,
що переплата утворилась внаслідок
допущення помилки при розрахунку
доплати за понаднормовий стаж.
Як убачається з матеріалів справи,
підставою позову позивачем зазначено
ст.ст.1213, 1215 ЦК України, які регулюють
відносини, що виникають у зв'язку з
безпідставним отриманням майна.
Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї норми застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події (ч.2 ст.1212 ЦК України).
У відповідності до частини 1 статті 1213
ЦК України набувач зобов'язаний
повернути потерпілому безпідставно
набуте майно в натурі.
За змістом ст.1215 Цивільного кодексу
України передбачено, що не підлягає
поверненню безпідставно набуті: 1)
заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача; 2)
інше майно, якщо це встановлено
Водночас, у ч.2 ст.2 КАС України
зазначено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Приписам наведених норм кореспондують
положення ч.2 ст.21 КАС України, згідно з
якими вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави
для однозначного висновку про те, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди, яка була завдана лише суб'єктом
владних повноважень, а також такі
вимоги мають бути поєднанні з вимогою
про визнання протиправними рішення,
дій чи бездіяльності останнього.

У п.5 ч.2 ст.17 КАС України зазначено, що
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст.50 КАС України, громадяни
України, іноземці чи особи без
громадянства, їх об'єднання, юридичні
особи, які не є суб'єктами владних
повноважень, можуть бути відповідачами
лише за адміністративним позовом
суб'єкта владних повноважень: 1) про
тимчасову заборону (зупинення) окремих
видів або всієї діяльності об'єднання
громадян; 2) про примусовий розпуск
(ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства з України; 4) про
обмеження щодо реалізації права на
мирні зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); 5) в інших випадках,
встановлених законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.18 КАС України,
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні: усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Спори з приводу стягнення безпідставно
сплачених (без достатньої правової
підстави) грошових сум не є
публічно-правовими, тому вказана заява
має розглядатися в порядку цивільного
судочинства.

Наведене узгоджується з правовою
позицією, висловленою в ухвалах
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду від 28.04.2010р. у справі
№6-27989св09, від 23.12.2009р. у справі №6-23305св09,
у постанові Верховного Суду України
від 18.06.2013р. у справі №21-204а13, а також з
висловленою у постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013р. №3 «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ».

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що позивач у справі звернувся до суду з
приводу повернення надмірно сплачених
відповідачу сум пенсії, а не здійснення
обчислення, перерахунку, виплат сум
допомоги, при цьому, серед вичерпних
підстав КАС України, на основі яких
суб'єкт владних повноважень може
звернутися з позовом до
адміністративного суду, повернення
безпідставно нарахованих коштів немає,
суд приходить до висновку, що за
суб'єктним складом сторін, змістом
заявлених позивачем вимог та предметом
спору дана справа підлягає розгляду
місцевими загальними судами у порядку,
визначеному Цивільним процесуальним
кодексом України.

Згідно п.1 ч.1 ст.109 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
за необхідне відмовити Управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі міста Києва у
відкритті провадження в
адміністративній справі.

Відповідно до ч.6 ст.109 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд роз'яснює позивачеві, що дана
справа підлягає розгляду місцевими
загальними судами у порядку,
визначеному Цивільним процесуальним
кодексом України.

Враховуючи викладене та керуючись п.1
ч.1 ст.109, ст.160, ст.165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Управлінню Пенсійного
фонду України в Подільському районі
міста Києва у відкритті провадження в
адміністративній справі за його
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
надміру виплачених коштів.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті
провадженні в адміністративній справі
невідкладно надіслати позивачу.

3. Попередити позивача, що позовні
матеріали будуть йому надіслані
супровідним листом рекомендованим
поштовим відправленням із зворотною
розпискою про їх одержання після
спливу терміну для оскарження ухвали
про відмову у відкритті провадженні в
адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали про
відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі позовні
матеріали будуть скеровані до
апеляційної інстанції разом з
апеляційною скаргою.

5. Роз'яснити позивачу, що повторне
звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
встановленому в ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду у
порядок та строки, визначені ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя:
Н.А. Добрівська