Справа № 810/5151/14
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року 810/5151/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Скрипки
І.М., секретар судового засідання
Приходько Н.І., за участю:

представника позивача - Янчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Калібур» до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

1 вересня 2014 року до Київського
окружного адміністративного суду
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «Калібур» (ТОВ
«Калібур», товариство) із позовом до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області (ДПІ, Інспекція) про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії.

Зазначали, що підстави для здійснення
заходів з метою проведення зустрічної
звірки товариства «Калібур» у
Інспекції були відсутні; стверджували,
що Акт про неможливість проведення
зустрічної звірки оформлюється з метою
констатації неможливості проведення
такої звірки, а у спірному випадку
такий Акт оформлений як документ, який
складається за результатами перевірки
суб'єкта господарювання. Вказали, що
податковий орган не має права вносити
до своєї автоматизованої бази даних
зміни щодо задекларованих показників
податкових зобов'язань на підставі
лише Акта про неможливість проведення
зустрічної звірки за відсутності
узгодження податкових зобов'язань.
Наголошували на порушенні
оскаржуваними діями інтересів
товариства, що полягає у незаконному і
неправдивому встановленні неіснуючих
фактів і висновків та використовується
як підстава коригування податкової
звітності позивача; вказали, що
обов'язок платника податків подати
декларацію з податку на додану
вартість узгоджується з обов'язком
податкового органу прийняти цю
декларацію та при відсутності
зауважень до її оформлення відобразити
показники такої декларації у
відповідних базах податкової
звітності.

Посилаючись на порушення відповідачем
положень чинного податкового
законодавства, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог, просили:

- визнати протиправними дії
податкового органу щодо проведення
зустрічної звірки ТОВ «Калібур», що
оформлено Актом від 22 серпня 2014 року
№116/10-08-22-01/38758264 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Калібур» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з 1
лютого 2014 року по 31 липня 2014 року»;

- визнати протиправними дії ДПІ по
внесенню змін до інформаційних баз
даних Державної фіскальної служби
України (Міністерства доходів і зборів
України) та її територіальних органів
на підставі вищевказаного Акта;

- зобов'язати відповідача внести
відповідні зміни до інформаційних баз
даних Державної фіскальної служби
України (Міністерства доходів і зборів
України) та її територіальних органів
шляхом вилучення інформації, внесеної
на підставі Акта від 22 серпня
2014 року №116/10-08-22-01/38758264.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, місце і
час розгляду справи повідомлений
належним чином та своєчасно. Документи,
що витребовувалися судом ухвалою суду
про відкриття провадження від 4 вересня
2014 року у податкового органу у строк до
22 вересня 2014 року, як-то встановлено в
ухвалі, відповідачем до суду не надано.
Також матеріали справи не містять і
заперечень на позовну заяву. 25 вересня
2014 року представник Інспекції подав до
суду письмове клопотання про
перенесення розгляду справи, проте
доказів поважності причин неявки у
судове засідання до суду не надав. Тому
судом, протокольною ухвалою від 25
вересня 2014 року, вирішено продовжувати
розгляд справи без участі представника
відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши інші докази, які
містяться в матеріалах справи, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Калібур» є юридичною особою,
зареєстроване 16 вересня 2013 року (а.с.31,
32), тобто є суб'єктом господарської
діяльності.

Основним видом діяльності товариства є
неспеціалізована оптова торгівля
(а.с.32зв.).

22 серпня 2014 року ДПІ складено Акт
№116/10-08-22-01/38758264 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Калібур» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з 1
лютого 2014 року по 31 липня 2014 року»
(а.с.10-28), у зв'язку із незнаходженням
товариства за податковою адресою.

Крім того, у цьому ж документі
викладено висновки про те, що на
підприємстві позивача відсутні об'єкти
оподаткування при придбанні та продажу
товарів (послуг) за період з 1 лютого 2014
року по 31 липня 2014 року, які підпадають
під визначення статей 185, 187, 188, 198
Податкового кодексу України. Також
зазначено, що господарські операції
між ТОВ «Калібур» та контрагентами -
постачальниками та покупцями не
підтверджуються виходячи з врахування
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень, засобів для транспортування
та іншого майна, які економічно
необхідні для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, що свідчить про відсутність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності (а.с.28).

Доказів прийняття податкових
повідомлень-рішень з приводу
збільшення або зменшення податкових
зобов'язань товариства на підставі
Акта від 22 серпня 2014 року
№116/10-08-22-01/38758264 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Калібур» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з 1
лютого 2014 року по 31 липня 2014 року»
податковим органом не надано.

Також, Інспекцією не подано до суду і
документів, які були підставою для
проведення зустрічної звірки та
пов'язані із діями щодо її проведення
(запит іншого податкового органу, запит
адресований позивачу щодо надання
інформації, докази направлення такого
запиту позивачу тощо), хоча вони
витребовувалися у податкового органу
ухвалою про відкриття провадження у
справі від 4 вересня 2014 року.

Як видно із Акта перевірки Інспекцією
отримано висновок від 4 липня 2014 року
№2047/10-13-07-01-14 про результати
відпрацювання ризикового платника
податків оперативним підрозділом ГУ
Міністерства доходів і зборів України,
який зроблено на підставі довідки
№2044/10-13-07-01-14 від 4 липня 2014 року щодо не
встановлення за податковою адресою
суб'єкта господарювання - позивача.
Вказано, що за змістом вказаних
висновку і довідки ТОВ «Калібур» не
знаходиться за податковою адресою,
реальність фінансово-господарських
операцій не надається можливим
підтвердити; в результаті виїзду не
встановлено виробничі та трудові
потужності, документацію, яка б
свідчила про ведення
фінансово-господарської діяльності на
підприємстві. Згідно отриманої
інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
встановлено, що за адресою: Київська
область, Вишгородський район, м.
Вишгород, промисловий майданчик
«Карат» №30 - у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
відомості відсутні.

Позивач, на спростування тверджень
податкового органу про відсутність
підприємства за податковою адресою,
подав до суду докази свого знаходження
за адресою: 07300, Київська область,
Вишгородський район, м. Вишгород,
промисловий майданчик «Карат» №30, офіс
8, а саме: витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців станом на 22 серпня 2014
року та 4 вересня 2014 року, в яких
міститься запис про місцезнаходження
позивача за вказаною адресою (а.с.60-65);
копію договору оренди нежитлового
приміщення за цією ж адресою,
укладеного 3 лютого 2014 року між
позивачем (орендар) і ТОВ
«ПАПІРЛЕНД-ПЛЮС» строком на 1 рік
(а.с.80-83).

Судом також витребовувалися у
податкового органу відомості у формі
довідки щодо того, чи відбувалося
збільшення (зменшення) податкових
зобов'язань товариства у інформаційних
базах даних Міндоходів України у
зв'язку із складанням Акта від 22 серпня
2014 року №116/10-08-22-01/38758264 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Калібур» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з 1
лютого 2014 року по 31 липня 2014 року».
Разом із тим, такий документ надано не
було, як і не надано витяг із облікової
картки ТОВ «Калібур» із податку на
додану вартість за період з 1 лютого 2014
року по 31 липня 2014 року.

При цьому представник позивача
стверджувала, що податковим органом
зменшено до нуля суми, які позивач
декларував під час здійснення
фінансово-господарських операцій з
контрагентами за період з 1 лютого 2014
року по 31 липня 2014 року, на засвідчення
цього надала витяг із системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів (а.с.66-79).

Доводи позивача про те, що коригування
показників податкових зобов'язань
товариства відбулось саме на підставі
Акта від 22 серпня 2014 року
№116/10-08-22-01/38758264 - Інспекцією не
спростовано.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить із
наступного.

За визначенням статті 61 Податкового
кодексу України податковий контроль -
це система заходів, що вживаються
контролюючими органами з метою
контролю правильності нарахування,
повноти і своєчасності сплати податків
і зборів, а також дотримання
законодавства з питань проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

За нормами статті 62 Податкового
кодексу України податковий контроль
здійснюється шляхом: ведення обліку
платників податків;
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Як закріплює пункт 73.3 статті 73
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження.

У силу приписів абзацу третього цього ж
пункту письмовий запит про подання
інформації надсилається платнику
податків або іншим суб'єктам
інформаційних відносин, зокрема, у разі
проведення зустрічної звірки.

Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі (абзац четвертий
статті 73 Податкового кодексу України).

За змістом частини п'ятої статті 73
Податкового кодексу України з метою
отримання податкової інформації
контролюючі органи мають право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін.

Механізм проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок визначений Порядком
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2010 року
№1232.

За приписами пункту 1 такого Порядку
зустрічна звірка полягає у зіставленні
даних первинних бухгалтерських та
інших документів суб'єкта
господарювання, що здійснюється
органами державної податкової служби з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Як регламентує пункт 2 Порядку
зустрічні звірки проводяться у
суб'єктів господарювання щодо
здійснення операцій з якими під час
перевірки платника податків та зборів
виникають сумніви стосовно факту
здійснення таких операцій або якщо
існують розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

З метою проведення зустрічної звірки
орган державної податкової служби
(ініціатор) надсилає органу державної
податкової служби (виконавцю), на
обліку в якому перебуває суб'єкт
господарювання, запит про проведення
зустрічної звірки для підтвердження
отриманих від платника податків та
зборів даних. Зустрічна звірка може
бути проведена органом державної
податкової служби (ініціатором)
самостійно у разі, коли суб'єкт
господарювання перебуває на обліку в
тому ж органі державної податкової
служби, в якому перебуває платник
податків, або в межах одного населеного
пункту (пункт 3 Порядку).

Орган державної податкової служби
(виконавець), який проводить зустрічну
звірку, складає довідку за наявності
інформації, для отримання якої
надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження. У разі
відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку (пункт 4
Порядку).

Подібний порядок дій податкового
органу передбачено і пунктом 86.3 статті
86 Податкового кодексу України, згідно з
яким у разі відмови платника податків
або його законних представників від
отримання примірника акта або довідки
про результати перевірки або
неможливості його вручення та
підписання у зв'язку з відсутністю
платника податків або його законних
представників за місцезнаходженням
такий акт або довідка надсилається
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 58 цього Кодексу
для надсилання (вручення) податкових
повідомлень-рішень. У зазначених у
цьому абзаці випадках контролюючим
органом складається відповідний акт.

У разі отримання від суб'єкта
господарювання інформації, визначеної
у запиті, та її документального
підтвердження (протягом одного місяця
з дня, що настає за днем надходження
суб'єкту господарювання запиту) орган
державної податкової служби проводить
зустрічну звірку (пункт 6 Порядку).

За результатами проведеної зустрічної
звірки складається довідка, яка
підписується суб'єктом господарювання
(законним чи уповноваженим
представником) і посадовими особами
органу державної податкової служби та
особисто вручається суб'єкту
господарювання або його законному чи
уповноваженому представникові під
розписку або надсилається суб'єкту
господарювання за його адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом із
повідомленням про вручення (пункт 7
Порядку).

Задля впровадження єдиного порядку
направлення запитів на проведення
зустрічних звірок, а також оформлення,
передачі та накопичення матеріалів
зустрічних звірок органами державної
податкової служби розроблені та
затверджені наказом Державної
податкової адміністрації України від 22
квітня 2011 року №236 Методичні
рекомендації щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок.

Згідно із пунктом 2 Методичних
рекомендацій для проведення
зустрічних звірок відбираються
суб'єкти господарювання (контрагенти
платника податків), щодо яких виникла
необхідність у зіставленні даних
первинних бухгалтерських та інших
документів з метою документального
підтвердження господарських відносин
з платником податків, в тому числі
відносин, виду, обсягу і якості
операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

За правилами пункту 4.4 вказаних
рекомендацій у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
реєструє його у Журналі реєстрації
довідок про результати проведення
зустрічної звірки (актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, неявки
для підписання, відмови від писання
Довідки про результати проведення
зустрічної звірки) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України.

Із вищезазначених правових норм
вбачається, що проведення звірки - це
дії по співставленню даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, за
результатами здійснення яких
складається довідка або Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки. Зустрічна звірка полягає в
тому, що перевіряється певний платник
податків і зборів, податковий орган має
сумніви щодо здійснення певних
операцій із контрагентами такого
платника податків. У такому випадку
направляється відповідний запит до
іншого податкового органу або
безпосередньо до суб'єкта
господарювання (у випадках, коли він
знаходиться на обліку в цьому ж органі
податкової служби) з метою проведення
зустрічної звірки.

Тобто підставою для проведення
зустрічної звірки є запит іншого
податкового органу (ініціатора) про
проведення зустрічної звірки або
самостійна ініціатива податкового
органу, якщо суб'єкт господарювання
перебуває на обліку в тому ж органі
державної податкової служби, в якому
перебуває платник податків.

У справі, яка розглядається, Інспекція
не довела наявності підстав для
проведення зустрічної звірки позивача,
зокрема наявності запиту іншого
податкового органу, запиту
адресованого позивачу щодо надання
інформації, доказів направлення
останнього на податкову адресу
товариства.

Також суд враховує, що за правилами
пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу
України податковою адресою юридичної
особи (відокремленого підрозділу
юридичної особи) є місцезнаходження
такої юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

Згідно із статтею 16 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців» Єдиний
державний реєстр створюється з метою
забезпечення органів державної влади,
а також учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

В Єдиному державному реєстрі містяться
відомості про юридичних осіб, зокрема,
про адресу місцезнаходження юридичної
особи. В Єдиному державному реєстрі
містяться також відомості про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням та про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу (частини друга та п'ята статті 17
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців»).

Як закріплює частина перша статті 18
цього ж Закону якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Судом встановлено, що згідно з даними
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
позивач знаходиться за адресою: 07300,
Київська область, Вишгородський район,
м. Вишгород, промисловий майданчик
«Карат» №30, офіс 8, записи про
відсутність ТОВ «Калібур» за
місцезнаходженням у реєстрі відсутні.
Факт знаходження позивача за вказаною
адресою підтверджується також
договором оренди нежитлового
приміщення.

Крім того, Положенням про організацію
взаємодії підрозділів податкової
міліції з іншими структурними
підрозділами органів державної
податкової служби для встановлення
місцезнаходження платника податків,
затвердженим наказом Державної
податкової адміністрації України від 17
травня 2010 року №336, визначені порядок і
спосіб дій посадових осіб податкового
органу з метою встановлення
місцезнаходження платника податків,
унесення до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців запису про відсутність
платника податків на адресою
місцезнаходження та, в разі
встановлення такого факту, -
притягнення платника податків до
адміністративно-господарської
відповідальності шляхом припинення за
судовим рішенням. Жодних передбачених
таким Положенням дій відповідач у
цьому випадку не вчинив.

До того ж, як встановлено судом,
посадова особа податкового органу
склала Акт про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Калібур»,
обґрунтовуючи це відсутністю позивача
за адресою місцезнаходження
(податковою адресою).

У зв'язку з цим суд зазначає, що
твердження про неможливість
проведення зустрічної звірки означає,
що жодні дії з приводу співставлення
даних первинних бухгалтерських та
інших документів позивача провести
неможливо. Відтак, усі решта висновків
посадової особи податкового органу
щодо оцінки первинних бухгалтерських
та інших документів підприємства, його
господарських відносин з іншими
платниками податків, підтвердження
відносин, виду, обсягу і якості
операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, є
безпідставними.

Крім того, як вбачається із додатку 3
Методичних рекомендацій №236, зразок
«Акт про неможливість проведення
зустрічної звірки» не передбачає
зазначення податковим органом
інформації про реальність
господарських операцій та висновку за
результатами аналізу податкової
звітності.

Проте, у випадку, який розглядається, у
Акті про неможливість проведення
зустрічної звірки вказано, що за
результатами проведених заходів
встановлено факти відутності об'єктів
оподаткування по операціям між
позивачем та його контрагентами. У
висновках названого Акта вказано на
порушення таким платником податків
положень статей 185, 187, 188, 198 Податкового
кодексу України.

Суд підкреслює, що такі висновки та
інформацію може містити лише акт
складений за наслідками проведення
документальної перевірки.

Таким чином, докази на підтвердження
наявності підстав для проведення
зустрічної звірки позивача, а також
дотримання порядку для її проведення -
відсутні.

У зв'язку із викладеним позовні вимоги
у частині визнання протиправними дій
по проведенню зустрічної звірки
підлягають задоволенню.

Щодо іншої частини вимог, суд зазначає
наступне.

За правилами статті 74 Податкового
кодексу України податкова інформація,
зібрана відповідно до цього Кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
державної податкової служби. Зібрана
податкова інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань.

Таким чином, зберігатися та
опрацьовуватися в інформаційних базах
органів державної податкової служби
може лише така податкова інформація,
яка зібрана у відповідності до
Податкового кодексу України. Отже,
інформація, отримана із порушенням
положень цього кодексу не може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби.

Оскільки у спірному випадку інформація
внесена у інформаційні бази даних
Міндоходів України (Державної
фіскальної служби України) і зворотнє
відповідачем не доведено, тому
зберігатися, опрацьовуватися та
використовуватися у них вона не може.

Також суд враховує наступні
законодавчі приписи.

У силу пункту 86.1 статті 86 Податкового
кодексу України результати перевірок
(крім камеральних) оформлюються у формі
акта або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

У відповідності із пунктом 58.1 статті 58
та пунктом 86.8 статті 86 Податкового
кодексу України на підставі акта
перевірки податковим органом
приймається податкове
повідомлення-рішення.

За нормами пункту 54.3 статті 54
Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо: платник податків
не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію; дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках; згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган; рішенням суду, що
набрало законної сили, особу визнано
винною в ухиленні від сплати податків;
дані перевірок щодо утримання податків
у джерела виплати, в тому числі
податкового агента, свідчать про
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до відповідних
бюджетів податків і зборів,
передбачених цим Кодексом, у тому числі
податку на доходи фізичних осіб таким
податковим агентом; результати митного
контролю, отримані після закінчення
процедури митного оформлення та
випуску товарів, свідчать про
заниження або завищення податкових
зобов'язань, визначених платником
податків у митних деклараціях.

Таким чином, Податковим кодексом
України передбачено лише два способи
визначення податкових зобов'язань
платника податків: самим платником
податків шляхом подання податкової
декларації або податковим органом
шляхом прийняття податкового
повідомлення-рішення.

Інші документи не можуть призводити до
змін в облікових даних платників
податків з приводу їхніх податкових
зобов'язань.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що
внесення змін податковим органом до
інформаційних баз даних та
деталізованої бази співставлення
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань позивача у
розрізі контрагентів на підставі акта
про неможливість проведення
зустрічної звірки чи акта перевірки,
без прийняття податкового
повідомлення-рішення та без зміни цих
показників платником податку
самостійно шляхом подання декларацій,
порушує права та інтереси останнього.

Отже, дії податкового органу по
виключенню із відповідних
інформаційних баз задекларованих
платником податків показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань у цьому випадку є
протиправними, оскільки, по-перше, як
вже зазначалося, інформація, отримана
із порушенням положень Податкового
кодексу не може зберігатися та
опрацьовуватися в інформаційних базах
органів державної податкової служби,
по-друге, податковим органом в
односторонньому порядку, без прийняття
рішення, змінюються задекларовані
платником податку і прийняті
Інспекцією показники податкової
звітності відповідного підприємства.
Суд також враховує, що відповідний
платник податків, задекларувавши свої
зобов'язання, які за наслідками цього
декларування прийняті ДПІ, може і
повинен розраховувати на те, що вони
саме так відображаються і
використовуються Інспекцією, зважаючи
на відсутність рішення про інше.

Тому суд дійшов висновку, що право
позивача підлягає захисту шляхом
відновлення в таких базах показників
податкової звітності шляхом вилучення
з них відомостей, внесених на підставі
вказаного Акта.

За нормами статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

За правилами частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Це покладає
на суб'єкта владних повноважень
обов'язок аргументовано, посилаючись
на докази, довести правомірність свого
рішення, дії чи бездіяльності та
спростувати твердження позивача про
порушення його прав, свобод чи
інтересів.

На підставі викладеного та оцінюючи у
сукупності встановлені обставини і
перевівши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку про
необхідність задоволення позову.

У відповідності до частини першої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір у сумі 73,08 грн.,
доказів понесення інших судових витрат
не надано. Тому судові витрати щодо
сплати судового збору у вказаній сумі
підлягають присудженню з державного
бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними дії
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області по проведенню зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Калібур»,
результати якої оформлено Актом від 22
серпня 2014 року №116/10-08-22-01/38758264 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Калібур» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з 1
лютого 2014 року по 31 липня 2014 року».

Визнати протиправними дії
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області по внесенню змін до
інформаційних баз даних Міністерства
доходів і зборів України (Державної
фіскальної служби України) та його
територіальних органів на підставі
Акта від 22 серпня 2014 року
№116/10-08-22-01/38758264 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Калібур» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з 1
лютого 2014 року по 31 липня 2014 року».

Зобов'язати Вишгородську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Київській області внести відповідні
зміни до інформаційних баз даних
Міністерства доходів і зборів України
(Державної фіскальної служби України)
та його територіальних органів шляхом
вилучення з них інформації, внесеної на
підставі Акта від 22 серпня 2014 року
№116/10-08-22-01/38758264 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Калібур» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з 1
лютого 2014 року по 31 липня 2014 року».

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Калібур» судові
витрати по сплаті судового збору у сумі
73 (сімдесят три) гривні 08 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Скрипка І.М.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 26 вересня 2014 р.