Справа № 813/2954/14
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 р.
Справа № 876/7939/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від
24.07.2014р. про закриття провадження по
справі за позовом ОСОБА_1 до
Прокуратури Львівської області,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області, Слюсара Володимира
Зіновійовича-головного спеціаліста
сектору державного нагляду за охороною
праці Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, Головного
управління Державного казначейства
України у Львівській області про
визнання протиправними дій та
бездіяльності і зобов'язання вчинити
дії,-

встановив:

11.04.2014 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом до відповідачів -
Прокуратури Львівської області,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області, Слюсара Володимира
Зіновійовича-головного спеціаліста
сектору державного нагляду за охороною
праці Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, Головного
управління Державного казначейства
України у Львівській області про
визнання дій та бездіяльності
протиправними, через що порушені права
і законні інтереси позивача, як
громадянина України, зокрема:

- при навмисній втраті Слюсаром В.З.
значної частини документів ОСОБА_1 (9-ти
із 12 -ти);

- при навмисному не скерування до МВС
України, всупереч законним вимогам
постанови КМУ від 12.05.2007 року за №707
«Про затвердження порядку та умов
виплати одноразової грошової
допомоги…»;

- при навмисній відсутності контролю на
предмет скерування в МВС України
наданих ОСОБА_1 в пакеті 12-ти документів
із матеріалами, які не направляються
досі до МВС України, не зважаючи на
рішення Львівського окружного
адміністративного суду від 22.03.2011 року
по справі №2а-5680/10/1370 та Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 17.04.2014 року, позовні вимоги по яких
були задоволені повністю у користь
ОСОБА_1, постанов «Про відкриття
виконавчого провадження №43429763» від
22.05.2014 року та «Про відкладення
провадження виконавчих дій» від 30.05.2014
року по ВП №43429763 згідно з вимог якої
боржник зобов'язаний до 07.06.2014 року «…
висновок щодо проведення грошової
допомоги потерпілому надати у
Міністерство внутрішніх справ України
для здійснення виплати», якого не надає
протиправно до даного часу - злісно
ігноруючи законне рішення суду;

- щодо несвоєчасного, із порушеннями
існуючих термінів чинного
законодавства держави Україна,
недостовірного та неповного надання
відповідей на звернення ОСОБА_1:

- заяви від 13.03.2014 року за №ОП-30;

- інформаційного запиту від 24.03.2014 року
за №О-7/Зі;

- заяви від 24.03.2014 року поданої на
особистому прийомі;

- скарги від 23.04.2014 року за №ОП-169;

- інформаційного запиту від 23.04.2014 року
поданому на особистому прийомі;

- заяви від 08.05.2014 року, поданої на
особистому прийомі;

- щодо ігнорування проконтролювати
Шевченківську районну прокуратуру
м.Львова, яка не надала відповіді на
інформаційний запит від 23.04.2014 року
всупереч законним вимогам чинного
законодавства України;

- щодо ігнорування у наданні відповіді
ОСОБА_1 на скаргу від 23.04.2014 року за
№ОП-169 на яку ОСОБА_1 жодної відповіді
не надано, чим порушено терміни чинного
законодавства Україна;

- щодо ігнорування у наданні відповіді
ОСОБА_1 на інформаційний запит від
24.03.2014 року за №О-7/Зі, чим порушено
існуючі терміни чинного законодавства
України.

У запереченні на позовну заяву
Прокуратура Львівської області
просить закрити провадження у справі
щодо протиправності дій, які
стосувались заяви від 24.03.2014 року та від
08.05.2014 року.

Позивач вважає, що зазначені позовні
вимоги підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки стосуються протиправності
дій суб'єкта владних управлінських
функцій.

Відповідач та представники
відповідачів вважають, що згадані
заяви повинні розглядатись в порядку
передбаченому Кримінальним
процесуальним кодексом України, а тому
провадження у справі з приводу
розгляду таких заяв слід закрити.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 24.07.2013 року
провадження у справі в частині
позовних вимог ОСОБА_1 до Прокуратури
Львівської області, Головного
управління МВС України у Львівській
області, головного спеціаліста сектору
ДНОП ГУ МВС України у Львівській
області Слюсара Володимира
Зіновійовича, які стосуються заяв від
24.03.2014 року та від 08.05.2014 року - закрито.

Закриваючи провадження у справі суд
виходив з того, що оскільки позивачем
було подано заяви про вчинення
злочинів, то дії та бездіяльність по
таких заявах, повинні прийматись та
оскаржуватись в порядку, передбаченому
Кримінальним процесуальним кодексом
України місцевим загальним судом.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана ухвала прийнята з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, з помилковим застосуванням
норм матеріального права, порушенням
норм процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених у
апеляційній скарзі. Просить скасувати
оскаржувану ухвалу та прийняти нову,
якою направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

В силу ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи: що належить вирішувати в
порядку кримінального судочинства.

З аналізу наведених правових норм
слідує, що адміністративні суди
розглядають не всі публічно-правові
спори, а лише ті, які виникають у
результаті здійснення суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій і розгляд яких
безпосередньо не віднесено до
підвідомчості інших судів.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК
України, завданнями кримінального
провадження є захист особи,
суспільства та держави від
кримінальних правопорушень, охорона
прав, свобод та законних інтересів
учасників кримінального провадження, а
також забезпечення швидкого, повного
та неупередженого розслідування і
судового розгляду з тим, щоб кожний, хто
вчинив кримінальне правопорушення, був
притягнутий до відповідальності в міру
своєї вини, жоден невинуватий не був
обвинувачений або засуджений, жодна
особа не була піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Частиною 1 ст.214 КПК України
передбачено, що слідчий, прокурор
невідкладно, але не пізніше 24 годин
після подання заяви, повідомлення про
вчинене кримінальне правопорушення
або після самостійного виявлення ним з
будь-якого джерела обставин, що можуть
свідчити про вчинення кримінального
правопорушення, зобов'язаний внести
відповідні відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань та
розпочати розслідування. Слідчий, який
здійснюватиме досудове розслідування,
визначається керівником органу
досудового розслідування.

В контексті наведених правових норм
колегією суддів встановлено, що в
матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_1
про вчинення кримінальних злочинів
працівниками прокуратури та ГУ МВСУ у
Львівській області, зареєстровані на
особистому прийомі Прокурора
Львівської області 24.03.2014 року (а.с.57-59)
та 08.05.2014 року (а.с.63).

Згідно рішення Конституційного суду
України від 14.12.2011 року у справі за
№1-29/2011, положення ст.97
Кримінально-процесуального кодексу
України в аспекті конституційного
звернення і конституційного подання та
в системному зв'язку з положеннями
частини другої статті 55 Конституції
України, частини третьої статті 110,
частини п'ятої статті 234, частини другої
статті 236 Кримінально-процесуального
кодексу України, пункту 2 частини
третьої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
необхідно розуміти так, що скарги осіб
стосовно прийняття рішень, вчинення
дій або допущення бездіяльності
суб'єктом владних повноважень щодо
заяв і повідомлень про вчинені або
підготовлювані злочини суди повинні
розглядати і вирішувати у
кримінальному судочинстві.

Як наслідок, суд першої інстанції
прийшов до вірного переконання, що
оскільки позивачем було подано заяви
про вчинення злочинів, то дії та
бездіяльність по таких заявах, з
врахуванням вищенаведених правових
норм та положень, повинні
оскаржуватись в порядку, передбаченому
Кримінальним процесуальним кодексом
України до місцевого загального суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України,
суд закриває провадження у справі: якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Тому, суд дійшов до вірного висновку, що
провадження у справі щодо
вищенаведених позовних вимог належить
закрити на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС
України, оскільки такі не підлягають
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160 КАС України, ст.ст. 195,
196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від
24.07.2014р. про закриття провадження по
справі № 813/2954/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 23.09.2014
року.