Справа № 669/597/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 669/597/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Давидюк О.І.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області на постанову Білогірського
районного суду Хмельницької області
від 16 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправним рішення, зобов'язання
провести перерахунок пенсії.

Відповідно до постанови Білогірського
районного суду Хмельницької області
від 16.06.2014 року адміністративний позов
задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог позивачу
відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивач перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України у Вінницькому районі з
27.01.2010 року та отримує пенсію за віком
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу». В процесі розрахунку
її пенсії відповідачем було допущено
ряд помилок, внаслідок чого її пенсійні
виплати менші ніж мають бути
відповідно Законів України. З вимогою
перераховувати пенсію вона звернулася
до управління Пенсійного фонду України
у Білогірському районі.

На дане звернення позивачки
відповідачем в листі від 20.05.2014 року за
№ 3/К9 було надано відповідь про те, що
позивачка одержує пенсію за віком
призначену відповідно до Закону
України «Про державну службу» їй
проведено розрахунок пенсії як
державному службовцю. Оскільки
Постановою Кабінету Міністрів України
№865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» не
передбачено зарахування в заробіток
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації, тому немає законних
підстав враховувати зазначені виплати
при призначенні пенсії.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
при вирішенні спірного питання не
врахував ряд обставин, які в сукупності
підтверджують право позивача на
перерахунок розміру пенсії із
врахуванням при її обчисленні інших
виплат, які складаються із
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби та сум
індексації доходів, з яких
сплачувались страхові внески.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог позивача з
наступних підстав.

Так, згідно наданої позивачкою довідки
про складові заробітної плати про суми
інших виплат в графі інші виплати
вказано, що позивачем отримано
матеріальну допомогу на оздоровлення,
індексацію. Вказана довідка повністю
відповідає формі довідки про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», в якій передбачена
графа інші виплати, яка визначена
постановою Правління Пенсійного фонду
України № 5-1 від 14.02.2011 року у виконання
рішення Окружного адміністративного
суду м. Києва по справі № 2а-4753/09/2670.
Також вказану довідку, яка повністю
відповідає затвердженій формі,
позивачем було надано відповідачу із
зазначенням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на соціально-побутові потреби та сум
індексації доходів, які включені як
складові заробітної плати, із
вказівкою про сплату із них страхових
внесків, форма якої вже була
затверджена на час призначення пенсії
позивачу.

Відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну
службу» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

В силу ч.2 ст.33 ЗУ «Про державну службу»,
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Таким чином, матеріальна допомога на
оздоровлення та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входила до
системи оплати праці державного
службовця.

Разом з тим, ч.1 ст. 66 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне
страхування"нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Водночас, ст.41 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України
№1170 від 22.12.2010 року надано вичерпний
перелік видів оплати праці та інших
виплат, на які не нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не враховуються при
обчисленні середньомісячної
заробітної плати для призначення
пенсії. При цьому матеріальна допомога
на оздоровлення, соціально-побутові
потреби, компенсація за невикористані
відпустки та індексація не входить до
зазначеного переліку.

Також слід зазначити, що аналогічні
правові позиції зі спірного питання
були висловлені Верховним Судом
України у постановах від 20.02.2012 року у
справі №21-430а11 та від 28.05.2013 р. у справі
№ 21-97а13 та є обов'язковими для
застосування.

Відповідач не надав суду будь-яких
доказів на обґрунтування
правомірності своїх дій щодо відмови
позивачу. Посилання відповідача на
положення постанови КМУ №865 від 31.05.2000
року «Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» є неправомірним,
так як суперечить пенсійному
законодавству України.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

У відповідності до статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Білогірського районного
суду Хмельницької області від 16 червня
2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Смілянець Е. С.

Сушко О.О.