Справа № 803/1736/14
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року Справа № 803/1736/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача Солтисюк К.С.,

представника відповідача Лясковця В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до інспектора прикордонної
служби I-ої категорії відділу
прикордонної служби «Доманове»
Луцького прикордонного загону
старшини Солтисюк Катерини Сергіївни
про визнання незаконним та скасування
рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до
інспектора прикордонної служби I-ої
категорії відділу прикордонної служби
«Доманове» Луцького прикордонного
загону старшини Солтисюк Катерини
Сергіївни, в якому просить визнати
незаконним та скасувати рішення
відповідача №435 від 23.08.2014 року про
відмову в перетинанні державного
кордону України іноземцю або особі без
громадянства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він
є громадянином Російської Федерації і
23.08.2014 року повертався додому у місто
Ковель разом із дружиною ОСОБА_6 та
дочкою ОСОБА_7 від його батьків, які
проживають у місті Мінську (Республіка
Білорусія). Рішенням відповідача №435
від 23.08.2014 року йому було відмовлено в
перетинанні державного кордону
України у зв'язку з перевищенням
терміну перебування на території
України. ОСОБА_4 не погоджується з цією
відмовою та вказує, що в Україні він
проживає з часу одруження з 20.11.2010 року,
а оскаржуване рішення відповідача
порушує право позивача на в'їзд в
Україну. Крім того, позивач зазначає, що
в рішенні відповідача №435 від 23.08.2014
року не зазначені правові підстави
його прийняття. Оскільки рішення
відповідача порушує право ОСОБА_4 на
в'їзд в Україну, прийняте безпідставно,
тому позивач просить дане рішення
визнати незаконним та скасувати.

В судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримав, з підстав, зазначених в
позовній заяві, просив позов
задовольнити.

В поданих суду письмових запереченнях
проти адміністративного позову та в
судовому засіданні відповідач та її
представник позовні вимоги не визнали,
зазначили, що у зв'язку з перевищенням
позивачем терміну перебування на
території України у відповідності до
вимог Закону України «Про прикордонний
контроль» прийнято 23.08.2014 року рішення
№435 про відмову в перетинанні
державного кордону. Крім того,
відповідно до чинного законодавства
громадянина Російської Федерації
ОСОБА_4 за перевищення терміну
перебування на території України було
притягнуто до адміністративної
відповідальності. Перевищення терміну
перебування на території України
підтверджується інформацією, яка
міститься в базі даних системи «Гарт-1»,
спрацювання якої відбулось при
перетині ОСОБА_4 державного кордону
України.

Відповідач та її представник вважають,
що оскаржуване рішення прийнято
правомірно, з дотриманням вимог
чинного законодавства, тому в
задоволенні позову просили відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов до задоволення
не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином Російської
Федерації. З 06.09.1999 року постійне місце
проживання позивача - Республіка
Білорусь згідно штампу в паспорті про
прийняття на облік в консульському
відділі (а.с.21, 22, 23).

В Україні позивач має сім'ю, а саме:
дружину ОСОБА_6 та дочку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб (а.с.6), свідоцтвом
про народження (а.с.7).

23.08.2014 року інспектором прикордонної
служби I-ої категорії відділу
прикордонної служби «Доманове»
Луцького прикордонного загону
старшини Солтисюк К.С. було прийнято
рішення №435 про відмову в перетинанні
державного кордону на в'їзд в Україну
позивачу на підставі частини першої
статті 8 Закону України «Про
прикордонний контроль», оскільки
ОСОБА_4 вичерпані строки перебування на
території України (а.с.5).

Правові основи здійснення
прикордонного контролю, порядок його
здійснення, умови перетинання
державного кордону України визначені
Законом України «Про прикордонний
контроль».

Так, згідно статті 3 Закону України «Про
прикордонний контроль» під час
прикордонного контролю посадові та
службові особи Державної прикордонної
служби України здійснюють свої
повноваження в межах, передбачених
Конституцією України, цим Законом,
Законом України «Про Державну
прикордонну службу України», іншими
актами законодавства України, а також
міжнародними договорами України.

Якщо міжнародним договором, згоду на
обов'язковість якого надано Верховною
Радою України, встановлено інші
правила, ніж ті, що встановлені цим
Законом, то застосовуються правила
міжнародного договору.

Стаття 2 Закону України «Про Державну
прикордонну службу України» визначає
основні функції Державної
прикордонної служби України, серед
яких в тому числі і здійснення в
установленому порядку прикордонного
контролю і пропуску через державний
кордон України осіб, транспортних
засобів, вантажів, а також виявлення і
припинення випадків незаконного їх
переміщення.

Відповідно до частини першої статті 19
Закону України «Про Державну
прикордонну службу України» на
Державну прикордонну службу України
відповідно до визначених законом
завдань покладаються такі обов'язки,
зокрема, здійснення прикордонного
контролю і пропуску в установленому
порядку осіб, транспортних засобів,
вантажів в разі наявності належно
оформлених документів після
проходження ними митного та за потреби
інших видів контролю, а також
реєстрація іноземців та осіб без
громадянства, які в установленому
порядку прибувають в Україну, та їх
паспортних документів у пунктах
пропуску через державний кордон та у
контрольних пунктах в'їзду - виїзду, а
також здійснення фіксації
біометричних даних іноземців та осіб
без громадянства під час здійснення
прикордонного контролю в пунктах
пропуску через державний кордон та у
контрольних пунктах в'їзду - виїзду;
запобігання та недопущення
перетинання державного кордону
України особами, яким згідно із
законодавством не дозволяється в'їзд в
Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України, у тому числі
згідно з дорученнями правоохоронних
органів; розшук у пунктах пропуску
через державний кордон та у
контрольних пунктах в'їзду - виїзду
осіб, які переховуються від органів
досудового розслідування та суду,
ухиляються від відбуття кримінальних
покарань; виконання в установленому
порядку інших доручень правоохоронних
органів; здійснення самостійно або у
взаємодії з органами внутрішніх справ
і органами Служби безпеки України в
межах контрольованих прикордонних
районів контролю за дотриманням
іноземцями та особами без
громадянства, а також біженцями,
особами, які потребують додаткового
захисту, та особами, яким надано
притулок в Україні, установлених
правил перебування на її території
тощо.

Порядок здійснення прикордонного
контролю осіб визначено у статті 7
Закону України «Про прикордонний
контроль», у якій зазначається, що
паспортні та інші документи громадян
України, іноземців та осіб без
громадянства, які перетинають
державний кордон, перевіряються
уповноваженими службовими особами
Державної прикордонної служби України
з метою встановлення їх дійсності та
приналежності відповідній особі. При
цьому з'ясовується наявність або
відсутність підстав для тимчасової
відмови особі у перетинанні державного
кордону.

У ході перевірки документів
уповноважені службові особи Державної
прикордонної служби України
використовують технічні засоби
контролю для пошуку ознак підробки у
документах, здійснюють пошук
необхідної інформації у базах даних
Державної прикордонної служби України,
а також за результатами оцінки ризиків
проводять опитування осіб, які
прямують через державний кордон.

Згідно частини першої статті 8 Закону
України «Про прикордонний контроль»
уповноважені службові особи Державної
прикордонної служби України надають
іноземцю, особі без громадянства
дозвіл на перетинання державного
кордону у разі в'їзду в Україну за
умови, зокрема, наявності в нього
в'їзної візи, якщо інше не передбачено
законодавством України.

Частиною першою статті 14 Закону
України «Про прикордонний контроль»
передбачено, що іноземцю або особі без
громадянства, які не відповідають
одній чи кільком умовам перетинання
державного кордону на в'їзд в Україну
або на виїзд з України, зазначеним у
частинах першій, третій статті 8 цього
Закону, а також громадянину України,
якому відмовлено у пропуску через
державний кордон при виїзді з України у
зв'язку з відсутністю документів,
необхідних для в'їзду до держави
прямування, транзиту, в передбачених
законодавством випадках або у зв'язку з
наявністю однієї з підстав для
тимчасового обмеження його у праві
виїзду за кордон, визначених статтею 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», відмовляється у перетинанні
державного кордону лише за
обґрунтованим рішенням уповноваженої
службової особи підрозділу охорони
державного кордону із зазначенням
причин відмови. Уповноважена службова
особа підрозділу охорони державного
кордону про прийняте рішення доповідає
начальнику органу охорони державного
кордону. Таке рішення набирає чинності
невідкладно. Рішення про відмову у
перетинанні державного кордону
оформляється у двох примірниках. Один
примірник рішення про відмову у
перетинанні державного кордону
видається особі, яка підтверджує своїм
підписом на кожному примірнику факт
отримання такого рішення. У разі
відмови особи підписати рішення про це
складається акт.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
іноземці та особи без громадянства
в'їжджають в Україну за наявності
визначеного цим Законом чи міжнародним
договором України паспортного
документа та одержаної у встановленому
порядку візи, якщо інше не передбачено
законодавством чи міжнародними
договорами України. Це правило не
поширюється на іноземців та осіб без
громадянства, які перетинають
державний кордон України з метою
визнання їх біженцями або особами, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту чи отримання
притулку.

Частиною третьою статті 9 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» визначено, що
строк перебування іноземців та осіб
без громадянства в Україні
встановлюється візою, законодавством
України чи міжнародним договором
України.

Відповідно до статті 1 Угоди між Урядом
України і Урядом Російської Федерації
про безвізові поїздки громадян України
і Російської Федерації від 16.01.1997 року
громадяни держави однієї Сторони
можуть в'їжджати, виїжджати та
пересуватися територією держави іншої
Сторони без віз з дотриманням правил
перебування, що діють в цій державі, по
документах, що посвідчують особу і
підтверджують громадянство,
зазначених у Додатках 1 та 2 до цієї
Угоди.

Громадяни держави однієї Сторони на
основі взаємності звільняються від
реєстрації у компетентних органах за
місцем їхнього перебування на
території держави іншої Сторони, якщо
термін такого перебування не перевищує
90 днів з моменту в'їзду на територію
держави цієї іншої Сторони, за
наявності у них міграційної картки з
позначкою органів прикордонного
контролю, проставленої при в'їзді на
територію держави перебування.

Отже, Угодою визначено право громадян
Російської Федерації в'їжджати,
виїжджати та пересуватися територією
України без віз з дотриманням діючих в
Україні правил перебування, а також
перебувати на території України
протягом 90 днів з моменту в'їзду без
реєстрації в органах міграційної
служби за місцем перебування.

Разом з тим, згідно з підпунктом 2
пункту 2 Порядку продовження строку
перебування та продовження або
скорочення строку тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства на території України,
який затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 15.02.2012 року №150,
іноземці та особи без громадянства, які
на законній підставі прибули в Україну,
можуть тимчасово перебувати на її
території не більш як 90 днів протягом 180
днів з дати першого в'їзду з держав з
безвізовим порядком в'їзду, якщо інший
строк не визначено міжнародними
договорами України.

Таким чином, законодавством України
визначено правила перебування
іноземців з держав з безвізовим
режимом в'їзду в Україну - не більш як 90
днів протягом 180 днів з дати першого
в'їзду.

Як свідчать матеріали справи, на
підставі розпорядження Адміністрації
Державної прикордонної служби України
від 03.04.2014 року за №Т/232-2047 з 00.00 годин 7
квітня 2014 року розпочато перевірку
виконання громадянами Російської
Федерації вимог щодо строків
перебування в Україні. Згідно даного
розпорядження визначено, що з 00.00 годин
7 квітня 2014 року на громадян Російської
Федерації поширюються вимоги
підпункту 2 пункту другого Порядку
продовження строку перебування та
продовження або скорочення строку
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства на території
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15.02.2012
року №150, щодо обмеження максимального
строку перебуванням періодом не більше
як 90 днів протягом 180 днів з дати
першого в'їзду. Вказано, що на період до
запровадження автоматичного
підрахунку виконання громадянами
Російської Федерації вимог щодо строку
перебування на території України
(третя декада червня 2014 року) контроль
термінів їх перебування здійснювати на
підставі оцінки ризиків, вибірково,
шляхом перевірки відміток про
перетинання державного кордону в
паспортних документах чи
імміграційних картках. Зазначено, що у
разі виявлення фактів не виконання
громадянами Російської Федерації
вимог щодо строку перебування на
території України: під час в'їзду в
Україну - відмовляти у перетині
державного кордону в порядку
визначеному частиною першою статті 14
Закону України «Про прикордонний
контроль»; під час виїзду з України -
притягувати до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена частиною другою статті
203 Кодексу України про адміністративні
правопорушення (а.с.76).

Згідно п.п.2.5.6 п.2.5 Інструкції з
організації і здійснення перевірки
документів громадян України, іноземців
та осіб без громадянства, які
перетинають державний кордон,
затвердженої наказом Адміністрації
Державної прикордонної служби від
05.06.2012 року №407 (далі - Інструкція), під
час проведення стандартної перевірки
документів прикордонний наряд
«Перевірка документів» повинен
здійснити пошук необхідної інформації
у відповідних базах даних Державної
прикордонної служби України.

Підпунктом 2.8.1 пункту 2.8 Інструкції
визначено, що під час здійснення
стандартної перевірки документів
іноземців та осіб без громадянства
потрібно додатково перевіряти під час
в'їзду в Україну, зокрема, виконання
вимог щодо дотримання встановлених
законодавством правил і строків
перебування на території України
(підраховується автоматизовано
відповідно до Положення про базу даних
«Відомості про іноземців та осіб без
громадянства, які перевищили термін
реєстрації паспортних документів в
Україні», затвердженого наказом
Адміністрації Державної прикордонної
служби України від 27 травня 2008 року №444,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23 червня 2008 року за
№549/15240 (далі - Положення)).

Так, згідно з пунктом 3 Положення База
даних «Відомості про іноземців та осіб
без громадянства, які перевищили
термін реєстрації паспортних
документів в Україні» -
автоматизований банк даних (в
електронному вигляді) відомостей про
іноземців і осіб без громадянства та їх
паспортні документи, зареєстрованих у
пунктах пропуску через державний
кордон, які перевищили терміни
реєстрації.

Пунктом 10 Положення визначено, що
перевірка інформації за Базою даних
здійснюється автоматично з
використанням автоматизованих робочих
місць «Інспектор» (стаціонарних,
портативних, кишенькових) (далі - АРМ
«Інспектор») ПТК АПК ІТС «Гарт-1» під
час уведення інформації до Бази даних
осіб посадовими особами підрозділів
органів охорони державного кордону
Державної прикордонної служби України,
які в установленому порядку призначені
і несуть службу в прикордонному наряді
«Перевірка документів», шляхом
асоціативного пошуку за такими
реквізитами (з визначеним відсотком
збігу даних): прізвище та ім'я особи
(латинськими літерами) - 90 %; дата
народження - 100 %; громадянство - 100 %;
серія і номер паспортного документа - 100
%.

У разі збігу даних за цими реквізитами
з даними, що зберігаються в Базі даних,
на екрані АРМ «Інспектор» ПТК АПК ІТС
«Гарт-1» з'являється відповідне
інформаційне повідомлення з
відображенням даних про особу із
зазначенням коду ознаки інформації
«ПТР» (перевищення іноземцем або
особою без громадянства терміну
реєстрації паспортного документа).

Відповідно до пункту 4 наказу
Адміністрації Державної прикордонної
служби України від 27 травня 2008 року №444,
яким затверджено Положення,
уповноваженим посадовим особам
органів охорони державного кордону
Державної прикордонної служби України
в разі виявлення іноземців та осіб без
громадянства за базою даних «Відомості
про іноземців та осіб без громадянства,
які перевищили термін реєстрації
паспортних документів в Україні» під
час здійснення прикордонного контролю,
забезпечити: при виїзді з України -
прийняття рішень щодо притягнення
таких осіб до адміністративної
відповідальності в установленому
законодавством порядку; при в'їзді в
Україну - прийняття рішень щодо
непропуску таких осіб через державний
кордон зі складанням постанови про
відмову в пропуску через державний
кордон.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.08.2014 року посадовою особою пункту
пропуску «Доманове» відносно ОСОБА_4
було складено протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене частиною другою статті 203
Кодексу України про адміністративні
правопорушенні (а.с.66-67). Постановою
начальника відділу прикордонної
служби «Доманове» №009266 від 15.08.2014 року
за вчинене правопорушення ОСОБА_4
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді
попередження (а.с.69-70).

Водночас судом встановлено, що під час
в'їзду громадянина Російської
Федерації ОСОБА_4 на територію України
в пункті пропуску «Доманове» 23.08.2014
року, інспектор прикордонної служби
I-ої категорії відділу прикордонної
служби «Доманове» Луцького
прикордонного загону старшини
Солтисюк К.С., яка здійснювала
перевірку паспортних документів
позивача, виконала пошук необхідної
інформації у базах даних Державної
прикордонної служби України з метою
з'ясування наявності або відсутності
підстав для тимчасової відмови особі
(ОСОБА_4) у перетинанні державного
кордону.

У зв'язку зі збігом інформації про
особу ОСОБА_4, який 23.08.2014 року перетинав
державний кордон України, з
інформацією, що зберігається в
оперативних базах даних системи
«Гарт-1», а саме: на екрані АРМ
«Інспектор» було відображене
відповідне повідомлення з
відображенням даних про особу із
зазначенням коду ознаки інформації
«ПТР» (перевищення іноземцем або
особою без громадянства терміну
реєстрації паспортного документа), що
підтверджується витягом з бази даних
«Гарт-1» (а.с.71-73), відповідачем не було
пропущено ОСОБА_4 через державний
кордон України та прийнято рішення №435
про відмову в перетинанні державного
кордону України. При цьому, рішення про
відмову в перетинанні державного
кордону громадянину Російської
Федерації ОСОБА_4 було оформлене в
порядку, визначеному ст.14 Закону
України «Про прикордонний контроль».

Згідно частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

За приписами частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проаналізувавши зібрані та досліджені
в судовому засіданні докази, суд дійшов
висновку, що відповідач при прийнятті
оскаржуваного рішення діяла в межах
повноважень та у спосіб, визначений
Законом України «Про Державну
прикордонну службу України», Законом
України «Про прикордонний контроль»,
відтак позовні вимоги ОСОБА_4 про
визнання незаконним та скасування
рішення про відмову в перетинанні
державного кордону України є
необгрунтованими та до задоволення не
підлягають.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про Державну прикордонну службу
України», Закону України «Про
прикордонний контроль», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_4 до інспектора
прикордонної служби I-ої категорії
відділу прикордонної служби
«Доманове» Луцького прикордонного
загону старшини Солтисюк Катерини
Сергіївни про визнання незаконним та
скасування рішення відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 26 вересня
2014 року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій