Справа № 185/8292/14-а
Суддя: Перекопський М. М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/8292/14-а
Провадження № 2-а/185/216/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Перекопського М.М.,

при секретарі судового засідання
Воротник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного інспектора з
охорони навколишнього природного
середрвища Дніпропетровської області
Заяць Андрія Миколайовича про
визнання дій протиправними та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Державного
інспектора з охорони навколишнього
природного середовища
Дніпропетровської області Заяць А.М.
про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення. В обґрунтування своїх вимог
зазначив, що 07 липня 2014 року постановою
відповідача його було притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у сумі 510 грн. за
вчинення адміністративних
правопорушень, передбачених ст.ст.153,
188-5 КупАП, а саме, що позивач, будучи
генеральним директором ТОВ "Бетонярня
"Будмайстер", допустив незаконне
видалення зелених насаджень на
території підприємства без ордеру на
знесення та не забезпечив виконання
законних приписів посадових осіб
органів, які здійснюють державний
контроль у галузі охорони
навколишнього природного середовища,
які викладені у приписі №4-5150-10-3 від
04.06.2013 р. Позивач зазначає, що
правопорушення не вчиняв, зелені
насадження було видалено законно, а
припис від 04.06.2013 р. підприємство не
отримувало. Тому просить визнати дії
відповідача щодо притягнення його до
адміністративної відповідальності
протиправними та скасувати постанову
про притягнення його до
адміністративної відповідальності.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримує,
просить позов задовольнити.

Відповідач, згідно наданих заперечень,
просив відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування своїх доводів
відповідач зазначив, що при знесенні
зелених насаджень, позивачем не
дотримано п.4 Порядку видалення дерев,
кущів, газонів і квітників у населених
пунктах, затверджений постановою КМУ
від 01.08.2006 р. №1045. На час проведення
перевірки підприємства позивачем не
було видано ордер на видалення зелених
насаджень та акт видалення зелених
насаджень.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, повно та
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою
відповідача №07904 від 07 липня 2014 року
позивача було притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у сумі 510 грн. за
вчинення адміністративних
правопорушень, передбачених ст.ст.153,
188-5 КупАП, а саме, що позивач, будучи
генеральним директором ТОВ "Бетонярня
"Будмайстер", допустив незаконне
видалення зелених насаджень на
території підприємства без ордеру на
знесення та не забезпечив виконання
законних приписів посадових осіб
органів, які здійснюють державний
контроль у галузі охорони
навколишнього природного середовища,
які викладені у приписі №4-5150-10-3 від
04.06.2013 р.

Статтею ст.153 КУпАП передбачено
відповідальність за знищення або
пошкодження зелених насаджень, окремих
дерев, чагарників, газонів, квітників
та інших об'єктів озеленення в
населених пунктах, невжиття заходів
для їх охорони, а також самовільне
перенесення в інші місця під час
забудови окремих ділянок, зайнятих
об'єктами озеленення.

Процедуру видалення дерев, кущів,
газонів і квітників на території
населеного пункту встановлено
"Порядком видалення дерев, кущів,
газонів і квітників у населених
пунктах", затвердженим постановою КМУ
від 01.08.2006 р. №1045 (надалі по тексту -
Порядок).

У відповідності до абз.4 п. 2 Порядку,
видалення зелених насаджень
здійснюється у разі знесення
аварійних, сухостійних і фаутних дерев,
а також самосійних і порослевих дерев з
діаметром кореневої шийки не більш як 5
сантиметрів.

Невідкладною факсограмою
Міністрерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 06.12.2013 р.
органи місцевої влади було повідомлено
про суттєве погіршення погодних умов
та необхідність вжиття заходів щодо
забезпечення безперебійної роботи
систем життєзабезпечення населення,
сталої роботи підприємств
теплоенергетики, водо-, газопостачання,
електроенергетики, дорожнього
господарства та служб з надзвичайних
ситуацій /а.с.13/.

На підставі вказаної факсограми,
отриманої від Дніпропетровської
обласної державної адміністрації,
генеральним директором ТОВ "Бетонярня
"Будмайстер" ОСОБА_1 було видано
розпорядження №12/1 від 06.12.2013 р. про
інвентаризацію аварійних дерев на
підприємстві з метою попередження
аварійної ситуації, створено комісію з
питань проведення термінової
інвентаризації та видалення аварійних
дерев, що становлять загрозу аварійних
ситуацій та травмування робітників
підприємства /а.с.14/.

Комісією ТОВ "Бетонярня "Будмайстер"
06.12.2013 р. було проведено перевірку
аварійних дерев та встановлено
необхідність видалення у кількості 15
шт., а саме: 8 од. аварійних дерев,
розташованих у захисній зоні
внутрішнього газопроводу
підприємства, на відстані 1-2 м. від
діючого газопроводу; 7 од. аварійних
дерев, розташованих у робочій зоні
козлового крану полігону №1, які
ростуть впритул до крану, при його
роботі труться стовбурами по металевим
конструкціям крану, гілки дерев
падають до робочої зони та створюють
загрозу травмування працівників /а.с.15/.

Пунктом 4 Правил передбачено перелік
дій, які повинні передувати видаленню
зелених насаджень. Підставою для
прийняття рішення компетентним
органом є заява про видалення зелених
насаджень, подана юридичною чи
фізичною особою. Після цього
утворюється комісія; визначається стан
зелених насаджень та відновна
вартість; готується проект рішення про
видалення зелених насаджень;
компетентний орган у місячний строк
після надходження зазначеного проекту
рішення про видалення зелених
насаджень приймає відповідне рішення і
видає наступного дня заявнику його
копію для оплати відновної вартості
зелених насаджень, що підлягають
видаленню.

Згідно п.3 Порядку, видалення зелених
насаджень на території населеного
пункту здійснюється за рішенням
виконавчого органу сільської,
селищної, міської ради (далі -
компетентний орган) на підставі ордера
(крім випадків, передбачених пунктами
7-10 цього Порядку).

Можливість негайного видалення
зелених насаджень без попереднього
отримання ордеру передбачено п.8
Порядку, згідно якого у процесі
ліквідації наслідків стихійного лиха,
аварійної та надзвичайної ситуації, а
також у разі, коли стан зелених
насаджень загрожує життю, здоров'ю
громадян чи майну громадян та/або
юридичних осіб, видалення зелених
насаджень здійснюється негайно з
подальшим оформленням акта відповідно
до пункту 4 цього Порядку.

Як вбачається з заяви №1131 від 09.12.2013 р.,
позивачем, на виконання вимог п.4
Порядку, направлено до міської ради
заяву про видалення зелених насаджень,
розпорядження від 06.12.2013 р. та акт
комісії про видалення аварійних
сухостійних дерев.

Оскільки стан насаджень загрожував
життю та здоров'ю працівників
підприємства, а також майну, суд вважає,
що позивач правомірно здійснив
видалення зелених насаджень негайно
без наявності ордеру та у
відповідності до п.8 Порядку надіслав
заяву про видалення зелених насаджень
до компетентного органу з метою
подальшого оформлення акту відповідно
до п.4 цього Порядку.

Суд не приймає доводи відповідача про
відсутність ордера на видалення
зелених насаджень як на підставу
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст.153 КУпАП,
оскільки в даному випадку позивач мав
право на негайне видалення насаджень
без наявності ордеру у відповідності
до п.8 Порядку.

В оскаржуваній постанові від 07.07.2014 р.
зазначено про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ст.188-5 КУпАП, яка передбачає
відповідальність за невиконання
законних розпоряджень чи приписів,
інших законних вимог посадових осіб
органів, які здійснюють державний
контроль у галузі охорони
навколишнього природного середовища,
використання природних ресурсів,
радіаційної безпеки або охорону
природних ресурсів, ненадання їм
необхідної інформації або надання
неправдивої інформації, вчинення інших
перешкод для виконання покладених на
них обов'язків.

Як вбачається з тексту постанови,
відповідачем не виконано пункти
4,5,6,12,13,14,15 приписів інспекції від 04.06.2013
р. Проте, з постанови неможливо
встановити в чому виразилась суть
правопорушення, вчиненого ОСОБА_1,
оскільки не розкрито об'єктивну
сторону правопорушення, не зазначено
які саме вимоги припису не виконано.

Крім того, відповідачем не надано
відомостей про те, що позивач взагалі
отримував зазначений припис та мав
об'єктивну можливість виконати вимоги
припису.

Згідно ст. 62 Конституції України вина
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
має бути доведена належними доказами, а
не ґрунтуватися на припущеннях, усі
сумніви щодо доведеності вини особи
тлумачаться на її користь.

У відповідності ст. 7 КУпАП, ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Положеннями статей 278-279, 280, 283 КУпАП
встановлено, що посадова особа при
підготовці до розгляду справи про
адміністративне правопорушення, її
розгляді та винесенні постанови
повинна дослідити докази і вирішити
клопотання особи, щодо якої
проводиться розгляд справи; з'ясувати
чи було вчинено правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність. Також, вирішує
питання щодо правильності складення
протоколу про адміністративне
правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, при вирішенні справи
відповідачем не виконані вимоги 278-279,
280, 283 КУпАП, оскільки не з'ясовано, чи
було вчинено правопорушення, чи винна
дана особа в його вчиненні, чи підлягає
вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, не зазначено
належних доказів.

Крім того, відповідачем не враховано,
що відповідно до вимог п.7 ч. 1 ст. 247
КУпАП провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за обставин
закінчення на момент розгляду справи
про адміністративне правопорушення
строків, передбачених статтею 38 цього
Кодексу. Оскільки з моменту вчинення
правопорушення, яке ставилося у
провину ОСОБА_1 минуло більше двох
місяців, відповідач не мав права
накладати на позивача адміністративне
стягнення після закінчення строків їх
накладення.

Відповідачем не доведено, що позивач
вчинив дії, які містять ознаки складу
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке встановлена
ст. 188-5 КУпАП, натомість позивач у
встановленому порядку довів, що в його
діях відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.153 КУпАП, тому дії
відповідача щодо притягнення позивача
до адміністративної відповідальності
слід визнати протиправними, а
постанову в справі про адміністративне
правопорушення необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного інспектора
з охорони навколишнього природного
середовища Дніпропетровської області
Заяць Андрія Миколайовича про визнання
дій протиправними та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення -
задовольнити.

Постанову про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушень передбачених
ст.ст.153, 188-5 КУпАП від 07 липня 2014 року
№07904, винесену інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Дніпропетровської області Заяць
Андрієм Миколайовичем - скасувати.

Постанова суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та у
відповідності до ст. 171-2 КАС України є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку сторонами, а
також іншими особами у зв'язку з тим, що
суд вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки .

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Павлоградський міськрайонний
суд Дніпропетровської області
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови.

Суддя М. М. Перекопський

Згідно з оригіналом. Суддя
М.М. Перекопський