Справа № 758/11180/13-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/33606/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Розваляєвої Т.С.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, що
переглядається за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Подільського
районного суду м. Києва від 27 січня 2014
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 червня 2014
року,

у с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва
(Управління ПФ) про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії.

Зазначав, що у лютому 2012 році подав до
Управління ПФ заяву про призначення
пільгової пенсії за Списком № 2, проте
отримав відмову, мотивовану
відсутністю належних доказів
віднесення виконуваної ним роботи до
Списку № 2. Під час розгляду справи
уточнив, що у вересні 2013 року
Управління ПФ все ж призначило йому
пільгову пенсію.

Посилаючись на підтвердження
пільгового стажу належними
документами, а також на визнання його
права на пенсію відповідачем, просив, з
урахуванням уточнення позовних вимог,
зобов'язати Управління ПФ нарахувати
та виплатити заборгованість за період
з моменту виникнення права на пенсію до
моменту її призначення, визнавши
бездіяльність відповідача
протиправною.

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 27 січня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 5 червня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального
права, просить оскаржувані рішення
скасувати, а позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судами встановлено, що 15 лютого 2012 року
позивач звернувся до Управління ПФ із
заявою про призначення пільгової
пенсії, посилаючись на те, що має
спеціальний стаж роботи
газоелектрозварником.

Управління ПФ відмовило у призначенні
пенсії, мотивувавши своє рішення тим,
що окремі періоди роботи не можна
зарахувати до спеціального стажу
внаслідок недоліків оформлення
підтверджуючих довідок, непроведення
атестації робочих місць та відсутністю
у Списку № 2 такої роботи як
газоелектрозварник.

Відмовивши у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що позивач не оскаржував відмову
Управління ПФ у призначенні пенсії,
тому підстав для виплати пенсії не
було.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
такий висновок передчасним.

Позивач заявив вимоги щодо визнання
протиправною бездіяльності з виплати
пенсії за віком.

Розглядаючи позов, суди надали оцінку
такій бездіяльності та зробили
висновок про відсутність підстав
вважати її протиправною за наявності
не оскарженого рішення про відмову в
призначенні пенсії.

Такий висновок є передчасним, оскільки
в порушення принципу офіційного
з'ясування обставин, суди розглянули
питання щодо виплати пенсії, не
дослідивши, що є дійсним предметом
спору.

Колегія суддів звертає увагу, що
пенсія, як соціальна виплата, носить
постійний характер. При цьому,
щомісячна виплата пенсії пов'язується
з первісним рішенням про її
призначення.

Тому розгляд питання про виплату
пенсії без дослідження питання про
правомірність відмови у її призначенні
не вбачається можливим.

За правилами статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З мотивів, викладених вище, оскаржувані
судові рішення не можна вважати
законними і обґрунтованими, що є
підставою для направлення справи на
новий розгляд до суду першої інстанції
у відповідності до вимог частини
другої статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

При повторному розгляді справи судам
потрібно враховувати, що частиною
другою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суду надано повноваження вийти за межі
позовних вимог в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб.

Виходячи з цього права, суди можуть
дослідити законність відмови у
призначенні пенсії як безпосереднього
предмету цього спору, вирішивши
питання щодо своєчасності звернення
позивача до суду та наявності підстав
для поновлення такого строку.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Подільського районного суду
м. Києва від 27 січня 2014 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 червня 2014
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

Т.С.Розваляєва