Справа № 875/127/14
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 875/127/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року 13 год.
00 хв. м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Глущенко
Я.Б.,

суддів Пилипенко
О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі
Строяновській О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Глущенко
В.А.,

розглянувши по першій інстанції у
відкритому судовому засіданні справу
за адміністративним позовом Кандидата
у народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №200
ОСОБА_3 до Центральної виборчої
комісії, третя особа - Кандидат у
народні депутати України в
одномандатному виборчому окрузі №200
ОСОБА_4 про визнання протиправним та
скасування пункту постанови,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2014 року кандидат у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №200 ОСОБА_3 звернувся
у суд із позовом до Центральної
виборчої комісії, за участю третьої
особи - кандидата у народні депутати
України в цьому ж одномандатному
виборчому окрузі ОСОБА_4, в якому просив
визнати протиправним та скасувати
пункт 1 постанови відповідача від 26
вересня 2014 року №1217 «Про реєстрацію
кандидатів у народні депутати України,
які балотуються в одномандатних
виборчих округах у порядку
самовисування на позачергових виборах
народних депутатів України 26 жовтня 2014
року» в частині реєстрації в
одномандатному виборчому окрузі №200
кандидата у народні депутати України
ОСОБА_4 та додаток 18 до цієї постанови,
зобов'язати Комісію відмовити
названому кандидату в реєстрації.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
у відповідача були відсутні правові
підстави реєстрації третьої особи
кандидатом у народні депутати у зв'язку
із тим, що надані останнім документи, на
переконання позивача, не відповідають
вимогам частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України».

Відповідач заперечує проти
задоволення позову, стверджуючи, що у
Комісії були законні підстави для
реєстрації ОСОБА_4 кандидатом у народні
депутати України та спірна постанова в
оскаржуваній частині відповідає
вимогам Закону України «Про вибори
народних депутатів України».

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову, з огляду на наступне.

Колегією суддів установлено, що
постановою Центральної виборчої
комісії від 12 вересня 2014 року №924
ОСОБА_3 було зареєстровано кандидатом у
народні депутати України для участі у
виборах до Верховної Ради України,
призначених на 26 жовтня 2014 року, в
одномандатному виборчому окрузі №200.
Позивачу видано відповідне
посвідчення кандидата НОМЕР_1 від
12.09.2014.

Також, судом встановлено, що постановою
Центральної виборчої комісії від 26
вересня 2014 року №1217, пунктом 1,
зареєстровано кандидатів у народні
депутати України, які балотуються в
одномандатних виборчих округах в
порядку самовисування, згідно з
додатками 1 - 19, в тому числі ОСОБА_4 - в
одномандатному виборчому окрузі №200
(згідно додатку 18 до постанови).

Не погоджуючись із таким рішенням
Центральної виборчої комісії, позивач
звернувся в адміністративний суд.

Зважаючи на те, що позивач оскаржує
правомірність реєстрації іншого
кандидата у народні депутати України в
тому ж одномандатному виборчому
окрузі, в якому балотується він сам,
колегія суддів доходить висновку, що
його права потенційно можуть бути
порушені неправомірною реєстрацією
іншого кандидата. Зокрема, в такому
випадку може порушуватись рівність
прав і можливостей кандидатів у
депутати, яка, у свою чергу,
забезпечується неупередженим
ставленням органів державної влади, в
тому числі Центральної виборчої
комісії, до суб'єктів виборчого
процесу.

Так, позивач обґрунтовує
неправомірність та незаконність
постанови Центральної виборчої
комісії від 26 вересня 2014 року №1217 в
частині, що стосується реєстрації
кандидатом у народні депутати ОСОБА_4,
тим, що останнім не було надано до
реєстрації автобіографії з
відомостями про його місце роботи та
посаду - як голови Фермерського
господарства «Волошинівська
птахофабрика» та було зазначено в
автобіографії недостовірні відомості
щодо перебування на посаді начальника
управління з питань власності та
організаційної роботи Головного
управління агропромислового комплексу
Київської обласної державної
адміністрації. Крім того, позивач також
звертає увагу на те, що ОСОБА_4 надані
Центральній виборчій комісії
недостовірні відомості в заяві про
самовисування та реєстрацію
кандидатом у народні депутати України,
які полягали в тому, що цей кандидат
зобов'язався у разі його обрання
скласти представницький мандат, в той
час, як він такого мандату не має.

Таким чином, позивач стверджує, що
подана ОСОБА_4 автобіографія не є
автобіографією у розумінні пункту 2
частини 2 статті 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України», а
тому Центральна виборча комісія
повинна була відмовити йому в
реєстрації кандидатом в народні
депутати України на підставі пункту 2
частини 1 статті 60 цього Закону.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, судова колегія виходить із
наступного.

Порядок висування і реєстрації
кандидатів у народні депутати України
визначено статтями 52-62 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України».

Статтею 52 вказаного Закону
встановлено, що право висування
кандидатів у депутати в одномандатних
виборчих округах реалізується
виборцями через партії або шляхом
самовисування у порядку, передбаченому
цим Законом.

Обговорюючи мотивацію позову, колегія
суддів зазначає, що пунктами 1 та 2
частини 2 статті 55 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»
передбачено, що Центральна виборча
комісія реєструє кандидата у депутати,
який балотується в одномандатному
окрузі в порядку самовисування, за
умови пред'явлення ним особисто одного
із документів, передбачених пунктами 1
або 2 частини третьої статті 2 цього
Закону, та отримання нею, зокрема, таких
документів як:

- заяви про самовисування,
датованої днем подання документів для
реєстрації кандидатом у депутати, із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції та законів України
несумісні з мандатом народного
депутата України, та згодою на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, а також із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
протягом місяця після офіційного
оприлюднення результатів виборів
передати в управління іншій особі
належні йому підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає);

- автобіографії кандидата в
депутати, на паперовому носії та в
електронному вигляді, що обов'язково
повинна містити: прізвище, власне ім'я
(всі власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (у тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_4
23 вересня 2014 року до Центральної
виборчої комісії було подано
відповідну заяву про самовисування та
інші документи, передбачені частиною 2
статті 55 Закону України «Про вибори
народних депутатів України», в тому
числі автобіографію. Зі змісту заяви
слідує, що позивачем надано згоду на
оприлюднення біографічних відомостей
у зв'язку з участю у виборах, зазначено,
що він зобов'язується, у разі обрання
депутатом, припинити діяльність
(скласти представницький мандат), яка
(який) відповідно до Конституції та
законів України несумісна (несумісний)
з мандатом народного депутата України,
а також, що іншого представницького
мандата, несумісного з мандатом
народного депутата України, він не має.
Крім того, в заяві ОСОБА_4 зазначив, що у
разі обрання його народним депутатом
України він зобов'язується протягом
місяця після офіційного оприлюднення
результатів виборів передати в
управління іншій особі належні йому
підприємства та корпоративні права у
порядку, встановленому законом.

Зі змісту доданої до заяви про
самовисування автобіографії слідує,
зокрема, що з 2010 року по теперішній час
ОСОБА_4 працює в Головному управлінні
агропромислового комплексу КОДА в м.
Києві на посаді начальника управління
з питань власності та організаційної
роботи. Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що 25 вересня 2014 року ОСОБА_4
надав Центральній виборчій комісії
автобіографію з уточненими
відомостями (з листом про виправлення
технічної помилки) стосовно місця його
роботи в період з 2010 року по теперішній
час, з якої випливає, що в Головному
управлінні агропромислового комплексу
КОДА він працював у 2010 році, а з 2010 року
по теперішній час являється приватним
підприємцем.

Таким чином, відповідно до частини 3
статті 60 Закону України «Про вибори
народних депутатів України», ОСОБА_4
виправлено неточність у поданій ним на
реєстрацію автобіографії.

Обговорюючи доводи позивача про
відсутність підстав для реєстрації
ОСОБА_4 кандидатом у народні депутати
України, колегія суддів зазначає, що
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
60 вищевказаного Закону Центральна
виборча комісія відмовляє в реєстрації
кандидата у депутати в разі
відсутності документів, зазначених,
зокрема, у частині 2 статті 55 цього
Закону, в тому числі у разі відсутності
(неподання) заяви про самовисування із
зобов'язанням у разі обрання депутатом
припинити діяльність чи скласти
представницький мандат, які відповідно
до Конституції та законів України
несумісні з мандатом народного
депутата України, та автобіографії
кандидата в депутати, яка повинна
містити визначені Законом дані та
відомості, зокрема, про трудову
діяльність, посаду (заняття) й місце
роботи.

Враховуючи приписи наведеної норми,
підставою для відмови в реєстрації
кандидата у народні депутати України
являються не недоліки змісту поданих
документів, а їх фактичне неподання. До
того ж, вказівка в заяві про
самовисування на зобов'язання скласти
інший представницький мандат, який
відповідно до Конституції та законів
України несумісний із мандатом
народного депутата України, є
обов'язковою незалежно від наявності
такого мандату на час подання заяви.
Зазначене обумовлюється, зокрема, тим,
що зареєстрована кандидатом у народні
депутати України особа може набути
іншого представницького мандату в
період з реєстрації її кандидатом у
народні депутати України до
встановлення результатів виборів.

Обговорюючи покликання позивача на
недостовірність відомостей, вказаних в
автобіографії третьою особою по
справі, колегія суддів зазначає, що ані
Законом України «Про вибори народних
депутатів України», ані жодним іншим
законом України не передбачено
повноважень Центральної виборчої
комісії перевіряти достовірність
зазначених особою, що звертається за
реєстрацією в кандидати в народні
депутати України, в автобіографії
відомостей, в тому числі даних про її
посаду, трудову діяльність та місце
роботи.

Таким чином, згідно пункту 2 частини 1
статті 60 Закону України «Про вибори
народних депутатів України», правовою
підставою для відмови в реєстрації
кандидата у депутати могла бути лише
відсутність (неподання) заяви про
самовисування та автобіографії, а не
оформлення цих документів із деякими
порушеннями частини 2 статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України».

Інакший підхід до розгляду документів,
поданих для реєстрації кандидатом у
народні депутати України, був би виявом
надмірного формалізму, на
недопустимості якого неодноразово
наголошував Європейський суд з прав
людини під час розгляду виборчих справ
щодо інших країни, зокрема, в рішенні
«Краснов та Скуратов проти Росії» від 19
липня 2007 року.

З огляду на викладене, судова колегія
зазначає, що відсутність в документі
певного реквізиту, передбаченого
Законом України «Про вибори народних
депутатів України», не слід вважати
відсутністю самого документа для цілей
цього Закону, що може мати наслідком
позбавлення особи можливості приймати
участь у виборах, адже така позиція
суб'єкта владних повноважень не
відповідає як буквальному прочитанню
Закону, так і розумному співвідношенню
пропорційності між застосованим
заходом і метою, на яку такий захід
спрямований.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
доходить висновку, що у відповідача
були відсутні підстави для відмови в
реєстрації ОСОБА_4 кандидатом у народні
депутати України в одномандатному
виборчому окрузі №200 з міркувань,
викладених позивачем у його позовній
заяві.

Отже, вимоги адміністративного позову
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 163, 172, 177 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Кандидату у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі №200 ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту закінчення строку на подання
апеляційної скарги, а у разі подання
апеляційної скарги - з моменту
постановлення рішення за наслідками
апеляційного провадження.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Вищого
адміністративного суду України через
Київський апеляційний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом двох днів
з дня її проголошення.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддя О.М. Романчук

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М