Справа № 823/2107/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 823/2107/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Черкаський завод
автохімії» на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 13
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Черкаський завод автохімії» до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, третя особа: Служба
безпеки України про визнання
протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Черкаський завод
автохімії» (далі - Позивач) звернулося
до Черкаського окружного
адміністративного суду з позовом до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України (далі - Відповідач),
третя особа: Служба безпеки України
(далі - Третя особа) та, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просило
визнати протиправним та скасувати
наказ від 16.06.2014 року №690 «Про
застосування спеціальної санкції -
індивідуального режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності - до
суб»єкта зовнішньоекономічної
діяльності України» .

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, 26.08.2014 року Позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати та прийняти нове, яким
задовольнити адміністративний позов в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін Третьої особи,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що в ході
здійснення заходів, спрямованих на
захист інтересів держави у
зовнішньоекономічній сфері,
здійснюваних на підставі ст.6 Закону
України «Про контррозвідувальну
діяльність», Управлінням Служби
безпеки України в Черкаській області
отримано інформацію про те, що
Позивачем станом на 29.01.2014 року
імпортовано на митну територію України
з Російської Федерації
флотореагент-оксаль «Т-66» 237776 кг (08.01.2014
року, митна декларація №902060000/2014/200007,
контракт №235 від 17.11.2011 року; 21.01.2014 року,
митна декларація №902060000/2014/200195,
контракт №235 від 17.11.2011 року),
виробництва компанії ВАТ
«Нижньокамськнафтохім» з порушенням
вимог чинного законодавства України.

21.05.2014 року до Департаменту
зовнішньоекономічної діяльності
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України надійшло подання
Третьої особи №8/1/2-6914 щодо
застосування до Позивача спеціальної
санкції.

Як вбачається із вказаного подання,
Позивачем здійснено переміщення
товару через митний кордон без
відповідних дозвільних документів
Міністерства екології та природних
ресурсів, що є порушенням вимог
постанови Кабінету Міністрів України
від 25.12.2013 року №950 «Про затвердження
переліків товарів, експорт та імпорт
яких підлягає ліцензуванню, та квот на
2014 рік», в якій, зокрема, вказано, що
імпорт продуктів хімічного
виробництва або суміжних виробництв із
можливим вмістом озоноруйнуючих
речовин за кодом товару згідно УКТЗЕД
підлягає ліцензуванню в
Міністерстві екології та природних
ресурсів (дод. №4 вказаної постанови).

Згідно з листом Черкаської митниці
Міністерства доходів і зборів України
від 11.02.2014 року №882/23-70-64-43 та наданих
матеріалів, Позивачем під час митного
оформлення товару не надано жодних
дозвільних документів Міністерства
екології та природних ресурсів.

16.06.2014 року Відповідачем видано наказ
№690, яким відповідно ст.37 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність», на підставі подання
Третьої особи від 21.05.2014 року №8/1/3-6914 за
порушення, пов'язані із Законом України
«Про зовнішньоекономічну діяльність»,
законів України, що встановлюють
порядок здійснення митних процедур, а
саме ст.ст.196, 257, 266 Митного кодексу
України, у 40-денний строк з дня набрання
чинності цим наказом застосовано до
Позивача спеціальну санкцію -
індивідуальний режим ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно ст.35 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
суб'єкти зовнішньоекономічної
діяльності несуть відповідальність у
видах та формах, передбачених статтями
33 і 37 цього Закону, іншими законами
України та/або зовнішньоекономічними
договорами (контрактами).

Згідно ст.37 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність» за
порушення цього або пов'язаних з ним
законів України до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності або
іноземних суб'єктів господарської
діяльності можуть бути застосовані
такі спеціальні санкції:

- накладення штрафів у випадках
несвоєчасного виконання або
невиконання суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності та
іноземними суб'єктами господарської
діяльності своїх обов'язків згідно з
цим або пов'язаних з ним законів
України. Розмір таких штрафів
визначається відповідними положеннями
законів України та/або рішеннями
судових органів України;

- застосування до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
іноземних суб'єктів господарської
діяльності індивідуального режиму
ліцензування у випадках порушення
такими суб'єктами цього Закону та/або
пов'язаних з ним законів України, що
встановлюють певні заборони, обмеження
або порядок здійснення
зовнішньоекономічних операцій;

- тимчасове зупинення
зовнішньоекономічної діяльності у
випадках порушення цього Закону або
пов'язаних з ним законів України,
проведення дій, які можуть зашкодити
інтересам національної економічної
безпеки.

Санкції, зазначені у цій статті,
застосовуються центральним органом
виконавчої влади з питань економічної
політики за поданням органів доходів і
зборів та контрольно-ревізійної служб,
правоохоронних органів, органів
Антимонопольного комітету України,
національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, та Національного
банку України або за рішенням суду.
Санкції, зазначені у цій статті, можуть
бути застосовані до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності або
іноземних суб'єктів господарської
діяльності протягом трьох років з дня
виявлення порушення законодавства.

Подання щодо застосування санкцій
повинно містити такі дані:
найменування та реквізити суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності (для
іноземних суб'єктів господарювання -
мовою країни їхнього
місцезнаходження), відомості про зміст
порушення з посиланням на конкретні
положення законодавства України, вид
спеціальної санкції, яку пропонується
застосувати, найменування та реквізити
контрагента, при виконанні контракту з
яким порушено законодавство, іншу
доцільну інформацію.

Відповідно пп.1.1-1.3 Положення про
порядок застосування до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності
України та іноземних суб'єктів
господарської діяльності спеціальних
санкцій, передбачених статтею 37 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність», затвердженого наказом
Міністерства економіки України від
17.04.2000 року №52 (далі - Положення)
спеціальні санкції - індивідуальний
режим ліцензування або тимчасове
зупинення зовнішньоекономічної
діяльності - застосовуються
Міністерством економічного розвитку і
торгівлі України до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності за
поданням органів державної податкової
та контрольно-ревізійної служб, митних,
правоохоронних органів, органів
Антимонопольного комітету України,
спеціально уповноваженого органу
виконавчої влади у сфері регулювання
ринків фінансових послуг та
Національного банку України або за
рішенням суду.

Санкції застосовуються Міністерством
економічного розвитку і торгівлі
України до суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності, що
порушили Закон України «Про
зовнішньоекономічну діяльність» та
пов'язані з ним закони України, зокрема
в разі порушення суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності
валютного, митного, податкового, іншого
законодавства, що встановлює певні
заборони, обмеження або порядок
здійснення зовнішньоекономічних
операцій, та в разі проведення ними дій,
які можуть зашкодити інтересам
національної економічної безпеки.

Таким чином, отримавши подання Третьої
особи від 21.05.2014 року №8/1/2-6914 щодо
застосування до Позивача спеціальної
санкції, у Відповідача не було підстав
для його нерозгляду чи відхилення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, Відповідач, приймаючи спірний
наказ, діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений чинним законодавством, не
порушуючи законних прав та інтересів
Позивача.

Крім того, колегія суддів враховує, що
наказом Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України від 04.08.2014
року №929 скасовано дію спеціальної
санкції, застосованої до суб»єкта
зовнішньоекономічної діяльності -
Позивача, а оскаржуваний наказ
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 16.06.2014 року №690 в
частині застосування спеціальних
санкцій до Позивача визнано таким, що
втратив чинність.

З огляду на вказане, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про відсутність предмету
спору на момент розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Черкаський завод автохімії» залишити
без задоволення, а постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 26
вересня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.