Справа № 826/8930/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 вересня 2014 року 08:40
№ 826/8930/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Іщука І.О., суддів:
Кобилянського К.М., Шулежко В.П.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовомАрбітражного керуючого
ОСОБА_1до1. Головного управління
юстиції у м. Києві, 2. ОСОБА_2, 3. ОСОБА_3, 4.
ОСОБА_4, 5. Міністерства юстиції
Українитретя особа:Міністр юстиції
України Петренко Павло Дмитрович
провизнання протиправними дій,
визнання протиправними та скасування
рішень, наказів в частині та
зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся
до Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Головного
управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа

Міністерство юстиції України,
(уточнення від 03.09.2014 р.) в якому просить:

- визнати протиправними дії членів
Комісії у складі: Голова комісії:
начальник відділу з питань банкрутства
Головного управління юстиції у м. Києві
- ОСОБА_2; члени комісії: заступник
начальника відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у м. Києві - ОСОБА_3, головний
спеціаліст відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у м. Києві - Сисоєва І.О. по
складанню Акту позапланової невиїзної
перевірки діяльності арбітражного
керуючого від 12.06.2014р. №34/10-48 та Довідки
про результати позапланової невиїзної
перевірки діяльності арбітражного
керуючого від 02.06.2014р. №27/10-15;

- визнати протиправним та
скасувати рішення Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) від 05.08.2014 р. про
застосування до арбітражного
керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного
стягнення у вигляді позбавлення права
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора);

- визнати протиправним та
скасувати Наказ Міністерства юстиції
України №1441/5 від 29.08.2014 р. «Про
анулювання свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора),
виданих ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9» в частині анулювання свідоцтва
про право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_1 від 30.05.2013р., виданого ОСОБА_1, на
підставі подання Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) від
05.08.2014р. №74 та протоколу її засідання
від 05.08.2014р. №17/08/14;

- зобов'язати Міністерство юстиції
України внести до Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України інформацію про відновлення
ОСОБА_1 дії свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_1 від 30.05.2013р.

Відповідачами 10.07.2014 року було подано
заперечення проти заявлених позовних
вимог, яких вони просили суд відмовити
в їх задоволенні. Обґрунтовуючи
заперечення на позовні вимоги
зазначили, що позивачем було допущено
порушення вимог чинного законодавства,
а їх дії по складанню довідки за
результатами перевірки та акту
перевірки було вчинено у відповідності
до вимог закону та посадових
інструкцій.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди
для розгляду справи у судовому
засіданні, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, а також
зважаючи на відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

Наказом Міністерства юстиції України
№1441/5 від 29.08.2014 р. «Про анулювання
свідоцтва про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), виданих ОСОБА_7,
ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_9», зокрема, було
анульовано свідоцтво на право
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_1 від 30.05.2013 р., видане ОСОБА_1.

Зазначений наказ було прийнято на
підставі подання Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) від
05.08.2014 р. №74 та протоколу засідання від
05.08.2014 р. №17/08/14.

Підставою для застосування такого
дисциплінарного стягнення стали
висновки Акту про результати
позапланової невиїзної перевірки
діяльності арбітражного керуючого
ОСОБА_1 від 12 червня 2014 року №34/10-48,
проведеної за результатами розгляду
скарги ТОВ «СПК БВ Космос» від 26.03.2014 №24
та звернення ТОВ «Концепт Інвест» від
25.03.2014 б/н щодо дій арбітражного
керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним
повноважень ліквідатора ПАТ СПК
«Меридіан».

Департаментом нотаріату та
банкрутства Міністерства юстиції
України було видано доручення від
05.05.2014 №2651-0-4-13/13.2, №6123-0-33-14/13.2,
№6768-0-33-14/13.2 до листів ТОВ «СПК БВ
Космос» від 25.03.2014 р. та ТОВ «Концепт
Інвест» від 25.03.2014 б/н про проведення
позапланової перевірки позивача.

Наказом Головного управління юстиції у
м. Києві від 14.06.2014 №386/8 з метою
проведення позапланової невиїзної
перевірки щодо дій арбітражного
керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним
повноважень ліквідатора ПАТ «СПК
Меридіан» у строк з 29 травня 2014 р. по 02
червня 2014 р. було створено комісію у
складі: Голова комісії: начальник
відділу з питань банкрутства Головного
управління юстиції у м. Києві - ОСОБА_2;
члени комісії: заступник начальника
відділу з питань банкрутства Головного
управління юстиції у м. Києві - ОСОБА_3,
головний спеціаліст відділу з питань
банкрутства Головного управління
юстиції у м. Києві - Сисоєва І.О.

Згідно пункту 2.13 Порядку контролю за
діяльністю арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів), затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 27.06.2013 № 1284/5, зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 03.07.2013 за
№ 1113/23645 Комісії було видано
посвідчення на проведення перевірки
арбітражного керуючого ОСОБА_1 від
14.05.2014 №37/10-41 та повідомлення про
проведення перевірки арбітражного
керуючого ОСОБА_1 №572/01-37 від 14.05.2014.

Відповідно до пункту 2.15 Порядку
контролю за діяльністю арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів),
арбітражному керуючому ОСОБА_1 було
надіслано повідомлення про проведення
позапланової перевірки № 572/01-37 від
14.05.2014 р. разом з копією скарги «СПК БВ
Космос» від 26.03.2014 № 24 та звернення ТОВ
«Концепт Інвест» від 25.03.2014 р. б/н, що
стало підставою для проведення
позапланової перевірки, повідомлення
про проведення позапланової перевірки
№ 572/01-37 від 14.05.2014 було надіслано разом
із запитом від 14.05.2014 № 572/10-37, у якому
значені питання, що перевірялися у
межах предмету перевірки, а також
перелік документів, які арбітражний
керуючий зобов'язаний був надати
комісії для перевірки, та зазначено
строк їх подання.

Позивачем на виконання повідомлення до
перевірки було надано документи, що
стосувалися перевірки та відповідні
пояснення.

За результатами перевірки зазначеними
особами було складено Довідку про
результати позапланової невиїзної
перевірки діяльності арбітражного
керуючого від 02.06.2014 р. №27/10-15 та Акт
позапланової невиїзної перевірки
діяльності арбітражного керуючого від
12.06.2014 р. №34/10-48, висновки саме цих
посадових осіб оскаржує позивач.

Так, перевіркою було встановлено, що
арбітражним керуючим при виконанні
повноважень ліквідатора в провадженні
у справі №15/167-6 про банкрутство ПАТ
«СПК Меридіан» порушено частини 1
статті 20, абзацу 7 частини 2 статті 41,
абзацу 13 частини 2 статті 41, частини 9
статті 41, абзацу 1 частини 1 статті 42
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (у редакції
Закону від 22.12.2011 № 4112-ХІ з наступними
змінами і доповненнями, чинній після
18.01.2013).

Висновки перевірки мотивовані тим, що
позивач з порушенням строків позовної
давності звернувся до суду з позовними
заявами про визнання угод недійсними
укладених «СПК Меридіан».

Провадження у справі №15/167-6 про
банкрутство Публічного акціонерного
товариства «СПК Меридіан» порушено
ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.11.2011 р.

Постановою Господарського суду міста
Києва від 14.11.2013 р. ПАТ «СПК Меридіан»
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
ОСОБА_1

У відповідності до абзацу 1 пункту 11
прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» у редакції
від 22.12.2011 р. №4212-VІ, положення вказаного
Закону застосовуються господарськими
судами під час розгляду справ про
банкрутство, провадження в яких
порушено після набрання вказаним
Законом чинності (19.01.2013 р.).

Згідно абзацу 3 пункту 11 прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(у редакції від 22.12.2011 №4212-VІ), положення
вказаного Закону, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

За змістом звернень ТОВ «СПК БВ Космос»
від 26.03.2014 №24 та ТОВ «Концепт Інвест»
від 25.03.2014 б/н, скаржники вважають
неправомірними дії арбітражного
керуючого ОСОБА_1, зокрема, щодо
нерухомого майна, формування
ліквідаційної маси, скликання зборів
кредиторів та надання ліквідатором
комітету кредиторів ПАТ «СПК Меридіан»
звітів про свою діяльність.

Статтею 41 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
визначено повноваження ліквідатора та
членів ліквідаційної комісії.
Ліквідатор - це фізична особа, яка
відповідно до судового рішення
господарського суду організовує
здійснення ліквідаційної процедури
боржника, визнаного банкрутом, та
забезпечує задоволення вимог
кредиторів у встановленому цим Законом
порядку. Ліквідатор з дня свого
призначення здійснює такі
повноваження: приймає до свого відання
майно боржника, забезпечує його
збереження; виконує функції з
управління та розпорядження майном
банкрута; проводить інвентаризацію та
оцінку майна банкрута; аналізує
фінансове становище банкрута; виконує
повноваження керівника (органів
управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення банкруту
сум дебіторської заборгованості; має
право отримувати кредит для виплати
вихідної допомоги працівникам, що
звільняються внаслідок ліквідації
банкрута, який відшкодовується згідно
з цим Законом позачергово за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
банкрута; з дня визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури повідомляє працівників
банкрута про звільнення та здійснює
його відповідно до законодавства
України про працю. Виплата вихідної
допомоги звільненим працівникам
банкрута провадиться ліквідатором у
першу чергу за рахунок коштів,
одержаних від продажу майна банкрута,
або отриманого для цієї мети кредиту;
заявляє в установленому порядку
заперечення щодо заявлених до боржника
вимог поточних кредиторів за
зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство і
є неоплаченими; подає до суду заяви про
визнання недійсними правочинів
(договорів) боржника; вживає заходів,
спрямованих на пошук, виявлення та
повернення майна банкрута, що
знаходиться у третіх осіб; передає в
установленому порядку на зберігання
документи банкрута, які відповідно до
нормативно-правових документів
підлягають обов'язковому зберіганню;
продає майно банкрута для задоволення
вимог, внесених до реєстру вимог
кредиторів, у порядку, передбаченому
цим Законом; повідомляє про своє
призначення державний орган з питань
банкрутства в десятиденний строк з дня
прийняття рішення господарським судом
та надає державному органу з питань
банкрутства відповідну інформацію для
ведення Єдиного реєстру підприємств,
щодо яких порушено провадження у
справі про банкрутство; у разі
провадження банкрутом діяльності,
пов'язаної з державною таємницею,
вживає заходів з ліквідації
режимно-секретного органу. Для цього за
погодженням із Службою безпеки України
визначає склад ліквідаційної комісії
режимно-секретного органу, яка
формується в установленому
законодавством порядку; веде реєстр
вимог кредиторів; здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом.

Обґрунтовуючи підстави звернення до
суду позивач у своїх поясненнях
посилається, зокрема, на абзац 13
частини 2 статті 41 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
статті 215, 216 Цивільного кодексу
України, статті 207, 208 Господарського
кодексу України. Правила, встановлені
вказаними нормами, повинні
застосовуватися в усіх випадках, коли
правочин вчинений з порушенням
загальних вимог частин 1 - 3, 5 статті 203
Цивільного кодексу України і не
підпадає під дію інших норм, які
встановлюють підстави та наслідки
недійсності правочинів.

Слід зазначити, що скаржник-ініціатор
перевірки щодо позивача є стороною за
угодою від 24.03.2008 р. та який свого часу
придбав у ПАТ «СПК Меридіан» нерухоме
майно.

Таким чином, позивач зазначає, у даному
випадку йдеться про звуження прав
захисту інтересів кредиторів.
Оскільки, відчуження майна саме за цими
угодами у свій час і призвело до
банкрутства ПАТ «СПК Меридіан», цілком
мотивовано та обґрунтовано звернувся
до суду з вимогою про визнання таких
угод недійсними.

Заслуговують на увагу, посилання
позивача у якості обґрунтування
підстав звернення з заявами про
визнання правочинів ПАТ «СПК Меридіан»
недійсними на абзац 13 частини 2 статті 41
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», оскільки,
даною нормою передбачено обов'язок
ліквідатора щодо вжиття заходів,
спрямованих на пошук, виявлення та
повернення майна банкрута, що
знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд ставиться критично до висновків
Акту перевірки щодо порушень позивача,
з огляду на те, що відповідачами в
супереч вимог закону діяти тільки у
межах та у спосіб, визначений законом,
припустилися тлумачити та оцінювати
рішення судів щодо обґрунтованості та
правомірності їх прийняття та повноти
дослідження доказів у справах про
визнання угод недійсними, ініційованих
позивачем.

Враховуючи викладене, при складанні
Акту перевірки №34/10-48 відповідачі
дійшли хибного висновку про порушення
ліквідатором ПАТ «СПК Меридіан» ОСОБА_1
положень ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
при звернення до суду з вказаними
заявами.

Крім того, в Акті перевірки зазначено,
що надані при проведенні перевірки
поточні звіти ліквідатора не містять
відомостей, передбачених вимогами ч.9
ст.41 Закону щодо фінансового становища
і майна боржника на день відкриття
ліквідаційної процедури та при її
проведенні, а також про використання
коштів боржника.

Однак, такі твердження є
необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.9 ст.41 Закону ліквідатор
не рідше ніж один раз на місяць надає
комітету кредиторів звіт про свою
діяльність, інформацію про фінансове
становище і майно боржника на день
відкриття ліквідаційної процедури та
при проведенні ліквідаційної
процедури, використання коштів
боржника, а також іншу інформацію на
вимогу комітету кредиторів.

Поточні звіти ліквідатора ПАТ «СПК
Меридіан», а також звіт, наданий на
засіданні комітету кредиторів, що
відбулось 14.02.2014р. включають в себе звіт
про заходи, вжиті ліквідатором в
ліквідаційній процедурі, містять
інформацію про виявлене майно
боржника, а саме: транспортні засоби -
РОКГ) РОСІІ8 та РОЇШ РШКЖ, що
підтверджується поточними звітами
ліквідатора №02-19/45 від 19.03.2014р. (за
березень 2014р.), №02-19/63 від 22.04.2014р. (за
квітень 2014р.).

Інформація про фінансове становища
боржника визначається на підставі
статистичної та бухгалтерської
документації товариства, яка, як
зазначено у поточних звітах
ліквідатора, не була передана
ліквідатору банкрута. Звідси,
встановити фінансове становище ПАТ
«СПК Меридіан» неможливо. Саме тому,
інформація про фінансове становище
боржника не надавалася. Грошові кошти
боржника не були виявлені, не
використовувалися, тому дана
інформація також не надавалась.

Також, слід зазначити, що ліквідатор
ПАТ «СПК Меридіан» ОСОБА_1 здійснював
заходи, спрямовані на отримання
фінансово-бухгалтерської документації
боржника у керівництва ПАТ «СПК
Меридіан».

Зокрема, 26.11.2013р. позивач направив на
адресу ПАТ «СПК Меридіан» повідомлення
№02-07/28-16 від 18.11.2013р,. в якому зазначив
про необхідність передати ліквідатору
всіх видів майнових активів, які
належать боржнику на праві власності
або повного господарського відання,
бухгалтерську та іншу документацію,
печатку, штампи та матеріальні
цінності.

Враховуючи той факт, що керівник
боржника не в повній мірі виконав
вимоги Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», не надав
ліквідатору ПАТ «СПК Меридіан»
фінансово-бухгалтерську документацію
боржника -05.02.2014р. ліквідатор ПАТ «СПК
Меридіан» направив на адресу
Солом'янського РУГУ МВС України в м.
Києві заяву №02-19/2 від 05.02.2014р. про
проведення розслідування по факту
виявлених правопорушень в якій просив
організувати проведення перевірки
бездіяльності колишнього керівника
ПАТ «СПК Меридіан» Коханець І.П. за
викладеними у заяві обставинами.

З огляду на викладене, висновок Комісії
про неналежне виконання ліквідатором
ПАТ «СПК Меридіан» ОСОБА_1 вимог ч.9 ст.41
3акону щодо не надання відомостей про
фінансове становище і майно боржника
та використання коштів боржника
зроблений без врахування всіх обставин
справи та є необґрунтованим.

Крім того, на підтвердження скликання
кредиторів ПАТ «СПК Меридіан»
арбітражним керуючим ОСОБА_1 суду
надано копії: запрошення до ГОВ
«Концепт Інвест» на засідання комітету
кредиторів 1АТ «СПК Меридіан» від 07.02.2014
№02-19/5; опису вкладення у цінний лист
№278 та фіскальний чек від 10.02.2014
№0394; опису кладення у цінний лист
№243 та фіскальний чек від 10.02.2014
Ю393; опису вкладення у цінний лист
№332 та фіскальний чек від 10.02.2014
№0396; опису вкладення у цінний лист
№308 та фіскальний чек від 10.02.2014
№0395; листа «на засідання комітету
кредиторів» без дати, без номера, з
копією опису вкладення у цінний лист
№367 та фіскальний чек від 10.02.2014
№0397; протоколу засідання комітету
кредиторів ВАТ «СПК Меридіан» від
14.02.2014 №02- 19/02-1; протоколу зборів
кредиторів ПАТ «СПК Меридіан» від
22.05.2014 №02-19/02-2.

З метою формування представницьких
органів - комітету кредиторів ПАТ «СПК
Меридіан», ліквідатор направив
кредиторам по справі запрошення на
прийняття участі у зборах кредиторів.
На зборах кредиторів ПАТ «СПК
Меридіан» було обрано комітет
кредиторів, про що складено протокол
№02-19/02-2 від 22.05.2014р. На зборах
кредиторів, що проводилися за місцем
знаходження банкрута за адресою: м.
Київ, бульв. Івана Лепсе, 23, були
присутні всі кредитори.

Таким чином, висновки акту перевірки
щодо порушення позивачем вимог абзацу
13 частини 2 статті 41, частини 9 статті 41
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (у редакції
Закону від 22.12.2011 р. № 4112-ХІ з наступними
змінами і доповненнями, чинній після
18.01.2013 р.) спростовуються матеріалами
справи.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Щодо правомірності застосування до
позивача дисциплінарного стягнення у
вигляді анулювання свідоцтва, суд
зазначає наступне.

Статтею 105 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
встановлено, що дисциплінарними
проступками арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) є винне
невиконання або неналежне виконання
обов'язків арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора).

Відповідно до ст.107 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
арбітражні керуючі (розпорядники
майна, керуючі санацією, ліквідатори)
несуть дисциплінарну відповідальність
в порядку, встановленому цим Законом.
Державний орган з питань банкрутства
за поданням Дисциплінарної комісії
накладає на арбітражних керуючих
дисциплінарні стягнення. Рішення щодо
накладення дисциплінарного стягнення
приймається протягом двох місяців з
дня виявлення проступку, але не пізніше
одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ст.108 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
для здійснення контролю за діяльністю
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією,
ліквідаторів), перевірки організації
їх роботи, дотримання ними вимог
законодавства з питань банкрутства та
правил професійної етики державним
органом з питань банкрутства у
встановленому порядку утворюється
дисциплінарна комісія. Дисциплінарна
комісія розглядає заяви, скарги та
подання на арбітражних керуючих;
приймає рішення про застосування до
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
дисциплінарних стягнень.

В ст. 109 Закону визначено, що
дисциплінарними стягненнями, що
накладаються на арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора), є: 1)
попередження; 2) позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора). Під
час визначення виду дисциплінарного
стягнення враховується ступінь вини
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), тяжкість вчиненого ним
проступку, а також чи застосовувалися
раніше до арбітражного керуючого
дисциплінарні стягнення. Рішення щодо
накладення дисциплінарного стягнення
приймається протягом двох місяців з
дня виявлення проступку, але не пізніше
одного року з дня його вчинення.

Згідно п. 7.1. Порядку контролю за
діяльністю арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів), затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 27.06.2013 року №1284/5 (далі - Порядок)
наведено вичерпний перелік підстав для
притягнення арбітражного керуючого до
дисциплінарної відповідальності
однією з яких є - грубе порушення
арбітражним керуючим законодавства
під час виконання повноважень, що
призвело до грубого порушення прав та
законних інтересів боржника та (або)
кредиторів боржника (банкрута).

Відповідно до п.6.1. Порядку, у разі
виявлення за результатами перевірки
порушень, які є підставою для внесення
державним органом з питань банкрутства
до Дисциплінарної комісії подання щодо
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарних стягнень,
орган контролю обов'язково зазначає
про це в акті перевірки.

Відповідно до змісту Акту перевірки
№34/10-48, фактично не виявлено порушень
арбітражним керуючим ОСОБА_1 чинного
законодавства під час виконання ним
повноважень ліквідатора ПАТ «СПК
Меридіан», що призвели до грубого
порушення прав та законних інтересів
боржника та (або) кредиторів боржника
(банкрута).

Відповідно до п.24 Положення про
Дисциплінарну комісію арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів),
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 11.01.2013р. №81/5 (далі -
Положення про Дисциплінарну комісію),
під час визначення виду
дисциплінарного стягнення Комісія
повинна враховувати ступінь вини
арбітражного керуючого, тяжкість
вчиненого ним проступку, а також, чи
застосовувалися раніше до нього
дисциплінарні стягнення.

Судом встановлено, що до позивача
раніше не застосовувались
дисциплінарні стягнення.

Таким чином, згідно з п. 25 Положення про
Дисциплінарну комісію, за результатами
розгляду питання порядку денного
Комісія приймає рішення, зокрема, про
відхилення подання структурного
підрозділу про застосування
дисциплінарного стягнення до
арбітражного керуючого.

Відповідно до ст. 112 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
підставами для припинення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
є накладення дисциплінарного
стягнення у вигляді позбавлення права
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора).

У разі наявності підстав для
позбавлення права арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
дисциплінарна комісія вносить
державному органу з питань банкрутства
відповідне подання. В свою чергу,
державний орган з питань банкрутства
приймає рішення про позбавлення права
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) та
вносить до Єдиного реєстру арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
України запис про припинення
повноважень арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора). Рішення
державного органу з питань банкрутства
про позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) може бути
оскаржено до суду (ст.ст. 112, 113 Закону).

Враховуючи вищевикладене, у
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) не
було законодавчо обґрунтованих
підстав для прийняття рішення про
застосування до арбітражного
керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного
стягнення у вигляді позбавлення права
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора), що
свідчить про протиправність
оскаржуваного рішення Дисциплінарної
комісії та Наказу Міністерства юстиції
України №1441/5 від 29.08.2014р. в частині
анулювання свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_1 від 30.05.2013р., виданого ОСОБА_1, на
підставі подання Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) від
05.08.2014р. №74 та протоколу її засідання
від 05.08.2014р. №17/08/14.

У заяві від 03.09.2014 р. позивач зазначив,
що Міністерством юстиції України
видано Наказ №1441/5 від 29.08.2014р. «Про
анулювання свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора),
виданих ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9» (далі - Наказ №1441/5).

Відповідно до п.2 Наказу №1441/5
анульовано свідоцтво про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_1 від 30.05.2013р., видане ОСОБА_1, на
підставі подання Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) від
05.08.2014р. №74 та протоколу її засідання
від 05.08.2014р. №17/08/14.

Згідно з п.5 Наказу №1441/5, Департаменту з
питань банкрутства доручено
забезпечити внесення записів про
анулювання свідоцтва до Єдиного
реєстру арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до абз.3 п.1 Положення про
Міністерство юстиції України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011р. №395/2011,
Міністерство юстиції України є
державним органом з питань
банкрутства.

Відповідно до ч.1,2 ст.113 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(Закон) у разі наявності підстав для
позбавлення права арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
дисциплінарна комісія вносить
державному органу з питань банкрутства
відповідне подання.

Державний орган з питань банкрутства
приймає рішення про позбавлення права
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) та
вносить до Єдиного реєстру арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
України запис про припинення
повноважень арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора).

Відповідно до ч.2 ст.112 Закону у разі
припинення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) він
виключається з Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України, а його свідоцтво анулюється.

Відповідно до абз.1 п.9 Положення про
Міністерство юстиції України,
Міністерство юстиції України у межах
повноважень, на основі та на виконання
Конституції та законів України, актів і
доручень Президента України, актів
Кабінету Міністрів України видає
накази, організовує і контролює їх
виконання.

Відтак, застосоване до позивача
дисциплінарне стягнення у вигляді
позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) не можна
визнати адекватним, таким, що
ґрунтується на встановлених фактах,
враховує ступінь вини арбітражного
керуючого та вжитих ним за
результатами перевірки заходів.

З огляду на викладене, суд визнає такою,
що підлягає задоволенню вимогу
позивача про визнання протиправним та
скасування рішення Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) Міністерства
юстиції України про застосування до
арбітражного керуючого ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення у вигляді
попередження.

Згідно з наданої скрін-копії з
офіційного сайту Міністерства юстиції
України, свідоцтво про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_1 від 30.05.2013р., видане ОСОБА_1, на
підставі подання Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) від
05.08.2014р. №74 та протоколу її засідання
від 05.08.2014р. №17/08/14, на підставі Наказу
Міністерства юстиції України № 1441/5 від
29.08.2014р. анульовано.

Оскільки, в судовому порядку доведено
необґрунтованість застосування до
позивача дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
ОСОБА_1 від 05.08.2014р. №74 та протоколу її
засідання від 05.08.2014р. №17/08/14, отже і
анулювання свідоцтва НОМЕР_1 від
30.05.2013р. у зв'язку з цим є неправомірним.

В свою чергу, позовні вимоги в частині
визнання протиправними та скасування
висновків, погоджень та подань не
можуть бути задоволені судом. Як
правильно зазначив представник
Міністерства юстиції України в своїх
запереченнях від 07.03.2013 року, акт
перевірки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні ст. 17
КАС України, не зумовлює виникнення
будь-яких прав і обов'язків для
позивача, тому його висновки не можуть
бути предметом спору. Складений за
результатами перевірки акт фіксує
обставини проведення перевірок,
містить відомості про виявлені
порушення або їх відсутність та є
носієм відповідної доказової бази. В
свою чергу, на підставі акту суб'єктом
владних повноважень може бути винесене
рішення стосовно особи, яке є предметом
судового оскарження, в тому числі у
зв'язку невідповідністю висновків акту
дійсним обставинам.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
них Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу.

Порядок №1284/5 встановлює процедуру
організації та проведення перевірок
діяльності арбітражних керуючих;
повноваження осіб, які здійснюють
перевірки; права й обов'язки
арбітражних керуючих; порядок
оформлення результатів перевірки;
порядок підготовки за результатами
перевірки подання на Дисциплінарну
комісію арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення.

Зокрема, здійснення контролю за
діяльністю арбітражних керуючих
складається з таких етапів: проведення
перевірки, складання довідки про
результати перевірки діяльності
арбітражного керуючого; надання
арбітражним керуючим комісії
заперечень щодо довідки та (або)
усунення зазначених у довідці
порушень; складення акту перевірки з
урахуванням Довідки, заперечень та
усунутих арбітражним керуючим
порушень.

Таким чином, посадові особи -
відповідачі проводячи перевірку діяли,
у межах та у спосіб, визначений законом.
Висновки, викладені у довідці,
складеній за результатами перевірки та
в Акті перевірки, є судженнями
посадових осіб, які їх складали, опис
проведених дій, тощо. Самі по собі, ані
висновки довідки, ані висновки акту
перевірки не породжують для позивача
будь-яких зобов'язань, оскільки, не є
актами індивідуальної дії.

Отже, позовні вимоги в частині щодо
визнання протиправними дій посадових
осіб, членів комісії - відповідачів по
складанню довідки та акту є такими, що
не підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачами як суб'єктом владних
повноважень доведено правомірність
проведення перевірки та складання за
результатами такої перевірки довідки
та акту перевірки, отже вимоги позивача
в цій частині є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва,

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та
скасувати рішення Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) № 74 від 05.08.2014 р.
про застосування до арбітражного
керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного
стягнення у вигляді позбавлення права
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора);

3. Визнати протиправним та
скасувати Наказ Міністерства юстиції
України №1441/5 від 29.08.2014 р. «Про
анулювання свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора),
виданих ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9» в частині анулювання свідоцтва
про право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_1 від 30.05.2013р., виданого ОСОБА_1, на
підставі подання Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) від
05.08.2014р. №74 та протоколу її засідання
від 05.08.2014р. №17/08/14;

4. Зобов'язати Міністерство
юстиції України внести до Єдиного
реєстру арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) України
інформацію про відновлення ОСОБА_1 дії
свідоцтва про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від
30.05.2013р.

5. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
І.О. Іщук

Судді:
К.М. Кобилянський

В.М.Шулежко