Справа № 295/9672/14-а
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

"23" вересня 2014 р.
Справа № 295/9672/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бондарчука І.Ф.

суддів:
Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області на постанову
Богунського районного суду м. Житомира
від "04" серпня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Житомирі
Житомирської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду
міста Житомира від 04 серпня 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області щодо відмови
позивачу у призначені пенсії зі
зниженням пенсійного віку відповідно
до ст. 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" на 10 років.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Житомирі
Житомирської області призначити,
провести нарахування та виплату
позивачу пенсії за віком зі зниженням
пенсійного віку відповідно до ст. 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи" на
10 років, із 19 січня 2014 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нову
постанову, якою в позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що позивач звернувся до
відповідача з заявою про призначення
йому пенсії, як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеному
до 2 категорії із зниженням пенсійного
віку на 10 років відповідно до ст. 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 19.05.2014 р. № 7752/03 Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області відмовило
позивачу у призначенні пенсії
посилаючись на відсутність належних
доказів для застосування ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", оскільки в
поданих довідках містяться
розбіжності.

Колегія суддів, вважає, що дане
твердження є помилковим, виходячи з
такого.

Згідно статті 55 Закону №796-ХІІ особам,
які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", зокрема, на 8
років для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали у 1987 році у зоні
відчуження не менше 14 календарних днів.

Частиною 1 статті 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визначено,
що особам, які працювали або проживали
на територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій: учасники ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС: - які
працювали у зоні відчуження з моменту
аварії до 01 липня 1986 року незалежно від
кількості днів, 10 років.

Зазначеній категорії осіб, згідно зі
ст. 65 Закону N 796-XII за поданням районних
державних адміністрацій Міністерством
у справах захисту населення від
наслідків аварії на ЧАЕС України, Радою
Міністрів АРК, державними
адміністраціями областей, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями видаються посвідчення
"Учасник ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС".

Дані посвідчення є документами, що
підтверджують статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надають право
користування пільгами, встановленими
зазначеним Законом.

Відповідно до ст. 15 Закону N 769-XII
підставами для визначення статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС є період роботи
(служби) у зоні відчуження, що
підтверджено відповідними документами

З вищенаведеного слідує, що єдиним
документом, що підтверджує статус
громадянина, який постраждав внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та надають
право користування пільгами,
встановленими Законом N 796-XII є
посвідчення "Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС". Різного роду довідки про період
роботи (служби) у зоні відчуження, про
евакуацію, відселення, самостійне
переселення, про період проживання та
роботи на забруднених територіях тощо
є лише підставами для визначення в
установленому порядку статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС або потерпілих від
Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було надано копію
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії, копію архівної довідки від
25 лютого 1993 року, копії довідок
Товариства з додатковою
відповідальністю "Житомирське АТП 11855""
№ 7 від 14.02.2014 року, № 99 від 19.12.2012 року, №
17/16 від 17.02.2012 року, № 28 від 14.02.2014 року,
копії наказів начальника автоколони 2193
від 15 липня 1986 року № 240 та від 05 липня
1986 року № 174..

Вказані документи підтверджують право
позивача на зменшення пенсійного віку
відповідно до ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", оскільки
надання позивачу статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії з
урахуванням наданих ним документів
вказує на те, що він працював у 1986 році у
зоні відчуження.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції дав належну оцінку
обставинам справи, вірно застосував
Законодавство, яке регулює ці
правовідносини та ухвалив правильне
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, доводи, наведені в
апеляційній скарзі, спростовуються
матеріалами справи, а висновок суду
першої інстанції є таким, що
ґрунтується на належних та допустимих
доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області залишити без
задоволення, а постанову Богунського
районного суду м. Житомира від "04"
серпня 2014 р. - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)
І.Ф.Бондарчук

судді: (підпис)
Б.С. Моніч

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Ф.Бондарчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області
вул.Перемоги, 55,м.Житомир,10003

- ,