Справа № 2-а-1146/11
Суддя: Тучинська Н. В.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0216/2-а-1146/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2014 року
Мурованокуриловецький районний суд
Вінницької області в складі:
головуючої – судді Тучинської Н.В.,

секретаря Хонькович Л.І.,

з участю стягувача ОСОБА_1,

представника боржника – УПФУ у
Мурованокуриловецькому районі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області ОСОБА_3 про зміну способу і
порядку виконання рішення суду по
справі № 0216/2-а-1146/11 за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
у Мурованокуриловецькому районі про
визнання дій протиправними та
стягнення недоплаченої соціальної
допомоги дітям війни, -

в с т а н о в и в:

18 серпня 2014 року старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ОСОБА_3
звернулася до суду з поданням про зміну
способу і порядку виконання постанови
Мурованокуриловецького районного суду
від 30 травня 2011 року по справі №
0216/2-а-1146/2011 про визнання дій УПФУ у
Мурованокуриловецькому районі
неправомірними та зобов’язання
нарахувати та щомісячно виплачувати
ОСОБА_1 як дитині війни щомісячну
державну соціальну грошову допомогу,
передбачену ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
уже виплачених сум з 16 лютого 2011 року по
день припинення права на таку допомогу.

Вимоги подання мотивовані тим, що,
відповідно до листа начальника
управління Пенсійного фонду України у
Мурованокуриловецькому районі,
рішення суду виконано частково,
зокрема, проведено перерахунок пенсії
за період згідно рішення суду та
нараховано борг у сумі 767 гривень 21
копійка, однак через відсутність
відповідного фінансування виплатити
ці кошти стягувачу не вбачається за
можливе. Таким чином рішення суду
залишається невиконаним і
зобов’язання виплати може бути
виконане боржником тільки після
надання відповідного фінансування.
Державний виконавець вбачає
можливість виконання судового рішення
у повному об’ємі, якщо буде змінено
спосіб і порядок виконання судового
рішення.

Особа, що звернулася до суду з поданням
у судове засідання не з’явилася,
заявивши у цьому ж поданні клопотання
про розгляд подання у відсутності
представника УДВС (зворот а.с. 26).

Стягувач за виконавчим листом ОСОБА_1 у
судовому засіданні заявив, що рішення
суду має виконуватися незалежно від
наявності у боржника коштів, в тому
числі вважає, що й на сьогоднішній день
УПФУ у Мурованокуриловецькому районі
має нараховувати йому відповідну
щомісячну державну соціальну грошову
допомогу.

Представник боржника за виконавчим
листом - УПФУ у Мурованокуриловецькому
районі - ОСОБА_2 просила відмовити в
задоволенні подання і пояснила:
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України. З врахуванням положень ч. 2 ст.
95 Конституції України, п.п. 3 і 4 ст. 22, ст.
23 Бюджетного кодексу України,
фінансування програми по соціальному
захисту дітей війни провадиться через
органи Державного казначейства у
встановленому КМУ порядку в межах
наявних фінансових ресурсів,
затверджених Законом України про
Державний бюджет на відповідний рік. На
сьогоднішній день відсутні бюджетні
асигнування для повної реалізації
програми з доплат дітям війни, а
проведення виплат із власних джерел
фінансування призведе до нецільового
використання коштів ПФУ. За виконавчим
листом нарахування здійснено, а
виплату буде проведено після надання
фінансування зазначеним управлінням.

Розглянувши подання у
судовому засіданні, дослідивши та
оцінивши матеріали подання, давши
правову оцінку обставинам у справи, суд
приходить до висновку, що подання
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Як вбачається з подання відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області, на примусовому
виконанні перебуває виконавчий лист по
справі № 0216/2-а-1146/11, виданий 17 червня 2014
року Мурованокуриловецьким районним
судом Вінницької області про
зобов’язання управління Пенсійного
фонду України у
Мурованокуриловецькому районі
Вінницької області нарахувати та
щомісячно виплачувати ОСОБА_1 як
дитині війни щомісячну державну
соціальну грошову допомогу,
передбачену ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
уже виплачених сум з 16 лютого 2011 року
по день припинення права на таку
допомогу.

08 липня 2014 року державним виконавцем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження.

16 липня 2014 року до відділу примусового
виконання рішень надійшов лист в.о.
начальника управління Пенсійного
фонду України у
Мурованокуриловецькому районі, в
якому зазначено, що управлінням
рішення суду виконано частково,
проведено перерахунок пенсії за
період згідно рішення суду та
нараховано борг в сумі 767 гривень 21
копійка. Управлінням здійснено
перерахунки пенсій по судових
рішеннях, сформовані відомості на
виплату, проте відсутнє фінансування з
державного бюджету на погашення
заборгованостей по рішеннях судів.
Виплати будуть проведені після
надання фінансування зазначеним
управлінням (а.с. 27).

Протоколом № 85 від 04.04.2012 року (а.с. 28)
стверджується факт нарахування ОСОБА_1
грошової допомоги як дитині війни за
період, визначений судовим рішення, в
розмірі 767 гривень 21 копійка.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд
якої інстанції видав виконавчий лист,
що видав виконавчий лист, із поданням,
а особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Як роз'яснив Вищий адміністративний
суд України у інформаційному листі №
846/12/13-13 від 13.06.2013 року, ця норма не
містить виключного переліку обставин,
що є підставою для вирішення питання
про зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення.
Суди повинні враховувати, що підставою
для зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», який набрав чинності
01.01.2013 року, держава гарантує виконання
судового рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником яких є,
зокрема, державний орган.

Водночас, судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
таких виплат, не належать до зазначених
у згаданій статті видів рішень, що
унеможливлює їх виконання.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 5 червня 2012 року №
4901-6, який набув чинності з 1 січня 2013
року, виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Європейський суд з прав людини у
рішенні від 29 червня 2006 року у справі
"Пантелеєнко проти України" зазначив,
що ст. 13 Конвенції гарантує наявність
на національному рівні засобу
правового захисту для реалізації прав
і свобод, у якій би формі вони не
забезпечувалися у національному
правовому полі. Суд також підкреслив,
що засіб юридичного захисту має бути
ефективним, як на практиці, так і за
законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі
"Дорани проти Ірландії" Європейський
суд з прав людини зазначив, що поняття
"ефективний засіб" передбачає
запобігання порушенню або припиненню
порушення, а так само встановлення
механізму відновлення, поновлення
порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші
проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008
року) Європейський Суд з прав людини
вказав, що для Конвенції було б
неприйнятно, якби стаття 13 декларувала
право на ефективний засіб захисту але
без його практичного застосування.

Отже, обов'язковим є практичне
застосування ефективного механізму
захисту. Протилежний підхід
суперечитиме принципу верховенства
права.

Таким чином Україна несе обов'язок
перед зацікавленими особами
забезпечити ефективний засіб захисту
порушених прав, зокрема - через
належний спосіб захисту та відновлення
порушеного права. При цьому, обраний
судом спосіб захисту порушеного права
має бути ефективним та забезпечити
реальне відновлення порушеного права.

Разом з тим, за нормами Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 5 червня 2012 року №
4901-6 держава гарантує виконання рішення
суду виключно про стягнення коштів,
боржником за яким є державний орган.

Виходячи з положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 5 червня 2012 року №
4901-6 та приписів Порядку затвердженого
на виконання цього Закону постановою
Кабінету Міністрів України від 3 серпня
2011 року № 845, органи Казначейства на
теперішній час не мають повноважень
для виконання судових рішень про
зобов'язання іншого органу вчинити
певні дії.

З огляду на вищевикладене, вбачається,
що Законом не передбачено виконання
Державною казначейською службою
рішень суду зобов'язального характеру,
що в свою чергу унеможливлює виконання
зазначеного рішення без зміни його
способу виконання.

Таким чином, суд вважає, що виконання
постанови Мурованокуриловецького
районного суду Вінницької області від
30 травня 2011 року у справі № 0216/2-а-1146/2011
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у
Мурованокуриловецькому районі про
визнання дій неправомірними та
зобовязання здійснити перерахунок
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни,
можливе на сьогодні лише шляхом зміни
способу виконання із зобов'язання
вчинення певних дій, які мають на меті
виплату конкретної суми, на стягнення
цієї суми, яка за розрахунком боржника
складає 767 гривень 21 копійку та не є
спірною між сторонами.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 5 червня 2012 року №
4901-6 виконання рішень суду про
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за якими є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа, здійснюється в порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в
частині першій цієї статті, не виконано
протягом двох місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, крім випадків, коли
стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, державний виконавець
зобов'язаний звернутися до суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання рішення.

Таким чином, подання державного
виконавця про встановлення способу і
порядку виконання рішення є повністю
обґрунтованим і законним, у зв'язку з
чим суд приходить до висновку про
необхідність його задоволення.

Керуючись ст. 263 КАС України, -

у х в а л и в:

Задовольнити подання
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області ОСОБА_3 про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Змінити спосіб і порядок
виконання постанови
Мурованокуриловецького районного суду
від 30 травня 2011 року по справі №
0216/2-а-1146/2011 про визнання дій управління
Пенсійного Фонду України у
Мурованокуриловецькому районі
неправомірними та зобов’язання
нарахувати та щомісячно виплачувати
ОСОБА_1 як дитині війни щомісячну
державну соціальну допомогу,
передбачену ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
уже виплачених сум з 16 лютого 2011 року по
день припинення права на таку допомогу,
шляхом стягнення з Управління
пенсійного фонду України у
Мурованокуриловецькому районі на
користь ОСОБА_1 нарахованої відповідно
до постанови Мурованокуриловецького
районного суду від 30 травня 2011 року
щомісячної державної соціальної
допомоги як дитині війни в сумі 767
гривень 21 копійка.

На ухвалу протягом п’яти
днів з дня її проголошення може бути
подано апеляцію до апеляційного суду
Вінницької області через
Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ______________