Справа № 677/994/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 677/994/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Красняк В.І.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
виконавчого комітету Красилівської
міської ради Хмельницької області та
ОСОБА_2 на постанову Красилівського
районного суду Хмельницької області
від 23 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Красилівської
міської ради Хмельницької області про
скасування рішення виконавчого
комітету Красилівської міської ради ,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року ОСОБА_3 звернулась в
суд з позовом до виконавчого комітету
Красилівської міської ради
Хмельницької області про визнання
нечинним та скасування рішення
виконавчого комітету Красилівської
міської ради Хмельницької області №221
від 29 квітня 1999 року "Про визнання
недійсним Державного акту на право
приватної власності на землю
громадянки ОСОБА_3"

Постановою Красилівського районного
суду Хмельницької області від 23 липня
2014 року ухвалено позов задовольнити:
визнано нечинним та скасовано рішення
виконавчого комітету Красилівської
міської ради №221 від 29 квітня 1999 року
"Про визнання недійсним Державного
акту на право приватної власності на
землю громадянки ОСОБА_3"

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить їх
скасувати та прийняти нову постанову
про відмову в задоволенні позову.
Аргументуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що спірне
рішення виконавчого комітету
Красилівської міської ради
Хмельницької області не виконане,
відтак жодним чином не порушує прав,
свобод та інтересів позивача. Також
апелянт акцентує на пропуску позивачем
строку звернення з цим позовом до суду.

ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу до
суду апеляційної інстанції з вимогою
скасувати постанову Красилівського
районного суду Хмельницької області
від 23 липня 2014 року та залишення
позову ОСОБА_3 без розгляду або
постановлення рішення про відмову в
задоволенні позову, акцентуючи, що
оскарженою постановою суд вирішив
питання про її права, свободи та
інтереси на захист яких відповідачем
прийнято рішення, яке оскаржується
позивачем. ОСОБА_2 в своїй
апеляційній скарзі посилається на
неправильне застосування судом першої
інстанції при ухваленні оскарженої
постанови норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Позивач не скористалась правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України щодо надання письмових
заперечень на апеляційні скарги
відповідача та ОСОБА_2.

Сторони у справі повноважних
представників у судове засідання не
направили, хоча повідомлялись про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 197
КАС України суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційних
скарг, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
визнала за можливе розглянути
апеляційну скаргу в порядку письмового
провадження. При цьому, у
відповідності до положень частини 6
статті 12 та частини 1 статті 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши доводи апеляційних скарг,
матеріали справи, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
скарги не підлягають задоволенню.

Судом з матеріалів справи встановлено,
що виконавчим комітетом Красилівської
міської ради Красилівського району
Хмельницької області 29 квітня 1999 року
прийнято рішення №221 "Про визнання
недійсним Державного акту на право
приватної власності на землю
громадянки ОСОБА_3".

Зазначене рішення мотивовано тим, що
при виготовленні Державного акту на
право приватної власності на землю
громадянці ОСОБА_3 проектно-виробничим
бюро Красилівського районного відділу
земельних ресурсів помилково було
включено проїзд, який веде до садиби
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з цим рішенням ради,
позивач звернувся до
адміністративного суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з відсутності
у відповідача повноважень
передбачених Законом України "Про
місцеве самоврядування в Україні" щодо
прийняття 29 квітня 1999 року рішення №221
"Про визнання недійсним Державного
акту на праву приватної власності на
землю громадянки ОСОБА_3",

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції.

Статтею 23 Земельного кодексу України в
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин, унормовано, що право
власності або право постійного
користування землею посвідчується
державними актами, які видаються і
реєструються сільськими, селищними,
міськими, районними Радами народних
депутатів.

Положеннями статті 33 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
в редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин, не надано
виконавчому комітету Красилівської
міської ради повноважень в частині
визнання недійсними державних актів
на право приватної власності на землю.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
положення якої кореспондуються з
частиною 2 статті 19 Конституції
України, визначено, що органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України.

Невідповідність актів органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування Конституції або
законам України, як встановлено
частиною 10 статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", є
підставою для визнання їх незаконними
в судовому порядку.

За приписами пункту 9 частини 1 статті
9 Земельного кодексу України, в
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин, вирішення питань
припинення права власності або
користування земельною ділянкою чи її
частиною належить до відання
сільських, селищних і міських
районного підпорядкування Рад
народних депутатів у галузі
регулювання земельних відносин на їх
території.

Таким чином законодавець закріпив
норму в законі, якою наділив правом
вирішення питань пов'язаних з
припиненням права власності або
користування земельною ділянкою чи її
частиною сільські, селищні і міські
районного підпорядкування Ради
народних депутатів .

Законом не наділено Ради правом
делегувати виконавчому комітету
повноваження щодо передачі, надання та
вилучення земельних ділянок.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції вважає, що виконавчий
комітет міської ради як орган
місцевого самоврядування без рішення
суду не має права втручатись у
здійснення власником повноважень щодо
володіння, користування і
розпорядження належною йому земельною
ділянкою або встановлювати
непередбачені законодавчими актами
додаткові обов'язки чи обмеження. Вона
наділена повноваженнями щодо
обмеження використання земель
громадянами лише в разі порушення ними
вимог земельного законодавства.

Одночасно колегія суддів звертає увагу
на те, що органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення та вносити до
них зміни, якщо відповідно до приписів
цих рішень виникли правовідносини, що
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
суду апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що відповідач не мав право
скасовувати Державний акт на право
приватної власності на землю з підстав,
про які він зазначив у оскарженому
рішенні.

Стосовно доводів апелянтів про
пропущення позивачем строку на
звернення до суду апеляційної
інстанції з позовом про скасування
рішення виконавчого комітету
Красилівської міської ради
Хмельницької області №221 від 29 квітня
1999 року, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що
матеріали справи не містять відомостей
щодо дати дізнання позивачем про
існування спірного рішення
відповідача раніше, як 05 травня 2014 року.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції дійшла висновку, що при
розгляді справи судом першої
інстанції правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми законів України та відповідають
чинному законодавству.

Доводи апеляційних скарг висновків
суду не спростовують, оскільки
базуються на невірному трактуванні
фактичних обставин і норм
матеріального права.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційних
скарг не вбачається.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198,
частини 1 статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги виконавчого
комітету Красилівської міської ради
Хмельницької області та ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
Красилівського районного суду
Хмельницької області від 23 липня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.