Справа № 820/11123/14
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р. Справа № 820/11123/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська компанія
"Модус" на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
12.08.2014р. по справі № 820/11123/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська компанія
"Модус"

до Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська компанія
"Модус", звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, в
якому просить суд

- визнати протиправними дії Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Харківській області з
приводу проведення зустрічної звірки,
результати якої оформлені актом від
31.03.2014 р. № 265/20-33-22-01-07/38161150;

- визнати протиправними дії Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Харківській області з
приводу зміни внесених до
Інформаційної системи "Податковий
блок" показників декларацій Товариства
з обмеженою відповідальністю
"УКРАЇНСЬКА КОМПАНІЯ "МОДУС"
(ідентифікаційний код - 38161150) з податку
на додану вартість за січень, лютий 2014
року, на показники податку на додану
вартість за січень, лютий 2014 року,
згідно з відомостями акту від 31.03.2014 р.
№ 265/20-33-22-01-07/38161150 без прийняття
податкового повідомлення - рішення;

- зобов'язати Західну об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного Управління Міндоходів у
Харківській області відновити в
інформаційних базах даних показники
декларацій Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРАЇНСЬКА КОМПАНІЯ
"МОДУС" (ідентифікаційний код - 38161150) з
податку на додану вартість за січень,
лютий 2014 року згідно поданих
декларацій.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що Західною об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного Управління Міндоходів у
Харківській області було проведено
зустрічну звірку позивача, за
результатами якої складено акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРАЇНСЬКА КОМПАНІЯ
"МОДУС" щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за січень, лютий 2014 року від 31
березня 2014 р. № 265/20-33-22-01-07/38161150.

Позивач вважає дії податкового органу
по проведенню зустрічної звірки та
складанню акту неправомірними та
незаконними, а обставини, викладені в
акті перевірки такими, що не
відповідають дійсності посилаючись на
те, що позивача не було належним чином
повідомлено про проведення зустрічної
звірки та про результати її проведення,
зазначивши, що запити про надання
позивачем інформації від податкового
органу не надходили, також, позивач
вважає, що висновки відповідача про
відсутність реального характеру
відповідних операцій та не
підтверджені належними доказами є
необґрунтованими, оскільки вони
зроблені без вивчення первинної
документації позивача та лише по
інформаційних базах податкового
органу. Крім того, податковий орган, на
думку позивача, не має права складати
акти зустрічної звірки, оскільки
податковим законодавством передбачено
складання довідок за результатами
проведення зустрічних звірок.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 12.08.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська компанія
"Модус" до Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
відмовлено.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська компанія
"Модус", не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, в апеляційній скарзі
вказує, що рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12.08.2014 року
та прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи викладені в
апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти апеляційної скарги
заперечувала, просила залишити її без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що ТОВ "УКРАЇНСЬКА КОМПАНІЯ
"МОДУС" (), є юридичною
особою, зареєстрований Харківським
міським управлінням юстиції 05.04.2012 р.,
взятий на податковий облік 06.04.2012 р. за
№ 53970, є платником податків і зборів,
передбачених Податковим кодексом
України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ.

Західною об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
Управління Міндоходів у Харківській
області 31.03.2014 року було проведено
зустрічну звірку позивача, за
результатами якої складено акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "УКРАЇНСЬКА КОМПАНІЯ "МОДУС"
щодо документального підтвердження
фінансово-господарських відносин за
січень-лютий 2014 року № 265/20-33-22-01-07/38161150
(а.с.37-40), висновками якого встановлено,
що господарська діяльність ТОВ
"Українська компанія "Модус" за
січень-лютий 2014 року не містить у суті
розумних економічних або інших причин
(ділової мети) систематичного (протягом
місяця) придбання та продажу товарів та
не спричиняють(є) реального настання
правових наслідків, що може свідчити
про нереальність здійснення
господарської діяльності ТОВ
"Українська компанія "Модус" за період
січень-лютий 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не надано жодних доказів того, що дії
посадових осіб до Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області є
протиправними та порушують права
позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового
кодексу України, - з метою отримання
податкової інформації органи
державної податкової служби мають
право проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
термін.

Відповідно до Порядку проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№1232 2010 року, з метою проведення
зустрічної звірки орган державної
податкової служби (ініціатор) надсилає
органу державної податкової служби
(виконавцю), на обліку в якому перебуває
суб'єкт господарювання, запит про
проведення зустрічної звірки для
підтвердження отриманих від платника
податків та зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена
органом державної податкової служби
(ініціатором) самостійно у разі, коли
суб'єкт господарювання перебуває на
обліку в тому ж органі державної
податкової служби, в якому перебуває
платник податків, або в межах одного
населеного пункту.

Тобто, обов'язковою умовою проведення
звірки повинен бути запит податкового
органу в якому на обліку перебуває
суб'єкт господарювання щодо
взаємовідносин з яким проводиться
звірка.

В даному випадку такий запит відсутній.

Будь-які листи, та інші документи для
проведення звірки Постановою Кабінету
міністрів не передбачені.

Як встановлено в суді апеляційної
інстанції контрагент, щодо якого
направлявся запит до позивача не
знаходиться на обліку у відповідача, а
сама звірка проведена взагалі не щодо
конкретних контрагентів.

Таким чином, підстав проведення
зустрічної звірки не було.

Згідно ст. 75 Податкового кодексу
України документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Положення ст.. 75-79 Податкового кодексу
України визначають підстави та порядок
проведення перевірок.

Як вбачається із матеріалів справи, за
наслідками звірки, був складений акт
про неможливість проведення
зустрічної звірки, яким, зафіксовано
порушення податкового законодавства,
надана оцінка операціям суб'єкта
господарювання, документам обліку та
звітності, податковому обліку.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що податковий орган вийшов за
межі проведення звірки та фактично
була проведена документальна
перевірка, а не зустрічна звірка, без
дотримання процедури, передбаченої
податковим законодавством для
проведення перевірок (ст. 75-79
Податкового Кодексу України).

Виходячи зі змісту визначення
зустрічної звірки у Податковому
кодексі України, Порядку проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, положень цього
порядку, висновки щодо господарських
операцій за наслідками зустрічних
звірок визначаються у довідках про
проведення зустрічних звірок, тобто
фактично проведених звірок, а не в
актом про неможливість їх проведення.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту
акту про неможливість проведення
зустрічної звірки позивача,
вбачається, що податковий орган
фактично використав повноваження щодо
проведення звірок, для фактичного
проведення перевірки в супереч порядку
проведення перевірок.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що
висновок суду першої інстанції про
відмову в задоволені позовних вимог в
частині визнання протиправними дії
відповідача з приводу проведення
зустрічної звірки, результати якої
оформлені актом від 31.03.2014р. №
265/20-33-22-01-07/38161150 є необґрунтованими.

Що стосується вимог про визнання
протиправними дії Західної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Харківській області з приводу зміни
внесених до Інформаційної системи
"Податковий блок" показників
декларацій Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРАЇНСЬКА КОМПАНІЯ
"МОДУС" (ідентифікаційний код - 38161150) з
податку на додану вартість за січень,
лютий 2014 року, на показники податку на
додану вартість за січень, лютий 2014
року, згідно з відомостями акту від
31.03.2014 р. № 265/20-33-22-01-07/38161150 без прийняття
податкового повідомлення - рішення та
зобов'язання Західну об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного Управління Міндоходів у
Харківській області відновити в
інформаційних базах даних показники
декларацій Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРАЇНСЬКА КОМПАНІЯ
"МОДУС" (ідентифікаційний код - 38161150) з
податку на додану вартість за січень,
лютий 2014 року згідно поданих
декларацій, колегія суддів вважає за
необхідне задовольнити вказані вимоги,
виходячи з наступного.

АС «Податковий блок» та система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України є програмними
продуктами, які було розроблено для
реалізації Порядку взаємодії органів
державної податкової служби при
опрацюванні розшифровок податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість у розрізі
контрагентів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18 квітня 2008 року № 266
(надалі також - Порядок; в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) та Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення камеральних перевірок
податкової звітності платників
податків, крім перевірок податкової
декларації про майновий стан і доходи
та податкової декларації платника
єдиного податку - фізичної особи -
підприємця , затверджених наказом
міністерства доходів та зборів України
№165 від 14 червня 2013 р., яким попередній
Порядок скасовано.

Законодавчі положення цих документів
дають підстави для висновку про те, що
процес зіставлення даних податкової
звітності у розрізі контрагентів є
формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

Висновок, щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Слід також наголосити, що у податковому
праві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку), доки це не
спростовано у порядку, встановленому
Податковим кодексом України. Наведене
також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження.

Таким чином, будь-які зміни до
інформаційних баз мають визнаватися
протиправними, якщо відповідні дані не
співпадають з узгодженими сумами (або
іншими показниками) податкового
обліку.

В ході розгляду справи відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, за
правилами ч.2 ст.71 КАС України не подав
до суду належних та допустимих в
розумінні ст.70 КАС України доказів
правомірності та обґрунтованості
мотивів, котрі покладені в основу
спірних діянь, не навів перед судом
належних та достатніх доводів на
підтримку відповідності закону тих
суджень, котрими орган управління
керувався при зміні офіційних даних
про розмір та стан виконання суб'єктом
права податкового обов'язку.

Таким чином, самостійна зміна
відповідачем в АС «Податковий блок» та
Автоматизованій базі співставлення
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань позивача на
підставі акту перевірки, без прийняття
податкового повідомлення-рішення та
без зміни цих показників самим
позивачем шляхом подання уточнюючих
декларацій (розрахунків), а тим паче на
підставі висновків зустрічної звірки є
неправомірною та порушує права та
інтереси позивача, оскільки позивач, як
платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності.

Таким чином судом апеляційної
інстанції встановлено, що відповідач
діяв не у спосіб встановлений законом.
При цьому суд не надає оцінки
господарських операцій позивача та
відповідності його податкового обліку,
та висновкам податкового органу щодо
них, а зазначає на порушенні порядку
вчинення дій податковим органом,
вчинення дій не у спосіб встановлений
законом, що згідно ч. 3 ст. 2 КАС України є
підставою для задоволення позову.

Також щодо тверджень представника
відповідача про порушення прав
позивача, колегія суддів зазначає,
Державна податкова інспекція є органом
державної влади і, відповідно, її
діяльність має підпорядковуватись
вимогам наведеної норми Конституції
України та вимогам Податкового кодексу
України.

Право податкової інспекції на
проведення перевірки (звірки) підлягає
законодавчим обмеженням та
реалізується з дотриманням порядку,
встановленого законом.

Відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
містити вимоги про встановлення
наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень (п.6 ч.3 ст.105); звернення за
захистом порушеного права у сфері
публічно-правових відносин з
зазначенням способу, який, на думку
суду, не призводить до захисту права, не
може бути підставою для відмови в
позові, тобто, захисті права, що
порушується. Суд, установивши
порушення вимог законодавства, має
захистити права та охоронювані законом
інтереси, самостійно обравши спосіб,
який би гарантував дотримання і захист
прав, свобод, інтересів від порушень з
боку суб'єктів владних повноважень,
коли ці порушення ще не припинені
(ст.ст.7, 8, 11, ч.4 ст.112, ст.162 Кодексу);
спосіб захисту порушеного права може
залежати від того припинене порушення
чи ні - при встановленні факту
продовження протиправної поведінки
суб'єкта владних повноважень, на момент
вирішення спору, належним способом
захисту права може бути зобов'язання
відповідача припинити протиправні дії,
а при припиненні порушення - суд може
задовольнити вимогу про встановлення
відсутності компетенції (повноважень)
у суб'єкта владних повноважень, зокрема
на вчинені дії, чи про визнання дій
протиправними. Окрім того, враховуючи
те, що встановлення законом перед
органами державної податкової служби
завдань (статті 2,8,9,10 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні") та закріплення повноважень
(компетенції) для їх вирішення (стаття 11
Закону) у відсутність встановленого
законом, на той час, порядку реалізації
повноважень не могло бути перешкодою
для виконання покладених завдань, суд
має перевірити, зокрема: чи
використовувались повноваження
державною податковою інспекцією з тією
метою, з якою вони надані; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); неупереджено;
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія).

Суд може захистити право платника
податку у разі проведення перевірки за
відсутності для цього належних
юридичних підстав та з порушенням
правил, процедури, встановлених
законом. Наявність негативних
наслідків такої перевірки для
можливості судового захисту законом не
вимагається. Право на судовий захист
пов'язане з самою протиправністю дій.
Окрім того, позивачем не оспорювалось
право державної податкової інспекції
на проведення звірок, взагалі, він
доводив протиправність звірки та
обліку податкових зобов'язань
(показників).

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Верховного суду України від
26 січня 2006 року по справі 21-102во05.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська компанія "Модус"
задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12.08.2014р. по
справі № 820/11123/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати
протиправними дії Західної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Харківській області з приводу
проведення зустрічної звірки,
результати якої оформлені актом
перевірки від 31.03.2014 р. №
265/20-33-22-01-07/38161150.

Визнати протиправними дії Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Харківській області з
приводу зміни внесених до
Інформаційної системи "Податковий
блок" показників декларацій Товариства
з обмеженою відповідальністю
"УКРАЇНСЬКА КОМПАНІЯ "МОДУС"
(ідентифікаційний код - 38161150) з податку
на додану вартість за січень, лютий 2014
року, на показники податку на додану
вартість за січень, лютий 2014 року,
згідно з відомостями акту від 31.03.2014 р.
№ 265/20-33-22-01-07/38161150 без прийняття
податкового повідомлення - рішення.

Зобов'язати Західну об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
Управління Міндоходів у Харківській
області відновити в інформаційних
базах даних показники декларацій
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРАЇНСЬКА КОМПАНІЯ
"МОДУС" (ідентифікаційний код - 38161150) з
податку на додану вартість за січень,
лютий 2014 року згідно поданих
декларацій.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров
А.М.Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г.
Тацій Л.В. Повний текст постанови
виготовлений 22.09.2014 р.