Справа № 2а-0370/2435/11
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 р.
Справа № 132376/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Закритого акціонерного
товариства «Волинь-Лада» на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 29.09.2011 року
у справі за позовом Прокурора м. Луцька
в інтересах держави в особі Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції до Закритого акціонерного
товариства «Волинь-Лада» про стягнення
податкового боргу в сумі 19061 грн. 73 коп.
з рахунків у банках, -

ВСТАНОВИЛА :

Прокурор м. Луцька в інтересах держави
в особі Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції 30 серпня 2011 року
звернувся з адміністративним позовом
до ЗАТ «Волинь-Лада» про стягнення
податкового боргу в розмірі 19061 грн. 73
коп. з рахунків у банках.

Позов вмотивовано тим, що відповідно до
підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України (платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи. Проте, в
порушення цих вимог за відповідачем
рахується податковий борг по
земельному податку з юридичних осіб,
який виник внаслідок несплати
узгодженого грошового зобовязання
згідно з податковим розрахунком
земельного податку № 2474 від 28 січня 2010
року та поданою податковою декларацією
з плати за землю № 1478 від 27 січня 2011
року, а також у зв'язку з нарахуванням
пені. В судовому засіданні прокурор та
представник позивача зменшили позовні
вимоги, просять стягнути з відповідача
податковий борг в сумі 17169 грн. 69 коп. з
підстав, наведених в позовній заяві.

Оскаржуваною постановою Волинського
окружного адміністративного суду від
29.09.2011 року позовну заяву Прокурора м.
Луцька в інтересах держави в особі
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції до ЗАТ
«Волинь-Лада» про стягнення
податкового боргу в сумі 19061 грн. 73 коп.
з рахунків у банках - задоволено.
Стягнуто з ЗАТ «Волинь-Лада» в доход
місцевого бюджету м. Луцька податковий
борг в розмірі 17 169 грн. 69 коп. з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих платника.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач просить зазначену
постанову скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що рішення позивача
оскаржено, а тому вважає постанову суду
незаконною.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК
України органи державної податкової
служби мають право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини. Про наявність у
ЗАТ «Волинь-Лада» відкритих рахунків у
банках свідчить довідка. Враховуючи
вищенаведене, суд вважає, що позовні
вимоги Прокурора м. Луцька в інтересах
держави в особі Луцької ОДПІ про
стягнення з ЗАТ «Волинь-Лада»
податкового боргу із земельного
податку з юридичних осіб у сумі 17 169 грн.
69 коп. з рахунків у банках є
правомірними, а тому їх слід
задовольнити.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що
згідно довідки Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції (ОДПІ)
про взяття на облік платника податків
від 11 серпня 2011 року № 1041 відповідач
був взятий на облік, як платник
податків у Луцькій ОДПІ від 28 вересня
1995 року . Як платник земельного податку
відповідач перебуває на обліку в
Луцькій ОДПІ.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно із статтею 9 Закону України «Про
систему оподаткування» ( в редакції
чинній, на час виникнення
правовідносин між сторонами) платники
податків і зборів (обов'язкових
платежів) зобов'язані подавати до
державних податкових органів та інших
державних органів відповідно до
законів декларації, бухгалтерську
звітність та інші документи і
відомості пов'язані з обчисленням і
сплатою податків і зборів (
обов'язкових платежів) та сплачувати
належні суми податків і зборів
(обов'язкових платежів) у встановлені
законами терміни.

Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4
пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу
України (ПК України) платник податків
зобов'язаний подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням та
сплатою податків та зборів; сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

28 січня 2010 року відповідачем було
подано до Луцької ОДПІ податковий
розрахунок земельного податку на 2010
рік № 2474 на загальну суму 52 825,88 грн. ( по
4 402,16 грн. щомісяця), а 27 січня 2011 року
податкову декларацію з плати за землю
на 2011 рік на загальну суму 52 826,80 грн. (по
4 402,23 грн. щомісяця).

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» ( в редакції чинній на момент
виникнення правовідносин між
сторонами) податкове зобовязання,
самостійно визначене платником
податків у податковій декларації,
вважається узгодженим з дня подання
такої податкової декларації та не може
бути оскаржене платником податків в
адміністративному або судовому
порядку. При цьому згідно із підпунктом
5.3.1 пункту 5.3 статті 5 цього Закону
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобовязання протягом 10 днів, наступних
за останнім днем відповідного
граничного строку.

Згідно із частиною 1 пункту 57.1 статті 57
ПК України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобовязання, зазначену у
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з розрахунку та довідки
про наявність заборгованості по
платежах до бюджету , станом на 12 серпня
2011 року існує податковий борг
відповідача по земельному податку з
юридичних осіб. Сума податкового боргу
підтверджується обліковою карткою
платника податків ЗАТ "Волинь-Лада" по
платежу 13050100 (зворотним боком).

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України
встановлено, що виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 ПК
України податкова вимога надсилається
також платникам податків, які
самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення. Позивач здійснив
заходи щодо погашення податкового
боргу шляхом надіслання першої
податкової вимоги № 1/6 від 10 січня 2011
року , проте заборгованість перед
бюджетом відповідачем погашена
частково, а саме в сумі 7 500грн. (20 січня
2011 року 2 500 грн., 24 травня 2011 року- 5 000
грн.), інша частина боргу залишається не
погашеною, а тому Луцькою ОДПІ на
підставі підпункту 89.1.1 пункту 89.1
статті 89 ПК України прийнято рішення
від 14 січня 2011 року про опис майна у
податкову заставу (а.с.15).

Пунктами 95.1, 95.3 статті 95 ПК України
встановлено, що орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі
податкового боргу або його частини.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 ПК України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини. Про
наявність у ЗАТ «Волинь-Лада»
відкритих рахунків у банках свідчить
довідка .

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
позовні вимоги Прокурора м. Луцька в
інтересах держави в особі Луцької ОДПІ
про стягнення з ЗАТ «Волинь-Лада»
податкового боргу із земельного
податку з юридичних осіб у сумі 17 169 грн.
69 коп. з рахунків у банках є
правомірними, а тому їх слід
задовольнити.

Згідно із пунктом 290.1 статті 290 ПК
України плата за землю зараховується
до відповідних місцевих бюджетів у
порядку визначеному Бюджетним
кодексом України для плати за землю.
Пунктом 287.3 статті 287 ПК України
встановлено, що податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю. Із податкової
декларації з плати за землю, поданої
відповідачем 27 січня 2011 року до Луцької
ОДПІ , а також із Державного
класифікатора об'єктів
адміністративно-територіального
устрою України вбачається, що код
присвоєно м. Луцьку Волинської області.

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справі та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства «Волинь-Лада»
- залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 29.09.2011 року
у справі № 2а/0370/2435/11 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду у порядку
адміністративного судочинства
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
О.М. Гінда

В.Я. Качмар