Справа № 813/2079/14
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
Справа
№ 4656/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання
Корнієнко О.А.,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Львові
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Гал-Леобуд» до Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О
В И В :

У березні 2014 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«Гал-Леобуд», звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовом про визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення №,
прийнятого 25.02.2014 р відповідачем,
Державною податковою інспекцією у
Галицькому районі м. Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області.

Позовні вимоги мотивує тим, що
безпідставно прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення,
оскільки у позивача є в наявності всі
підтверджуючі документи пов'язані із
здійсненням господарської діяльності,
тому вимог чинного законодавства
позивач не порушував.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014 року
було задоволено у позові.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив відповідач, подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що не погоджується з рішенням суду
першої інстанції, оскільки дане
рішення винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та таке, що неповно відображає
обставини, які мають істотне значення
для даної справи.

Просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014 року
та відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, дослідивши обставини справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, що
державною податковою інспекцією у
Галицькому районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області з 30.01.2014р. По 05.02.2014р. Проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку тзов «Гал-Леобуд» (22336350) з
питань дотримання податкового
законодавства по взаєморозрахунках з
ПП «Симетрія» (30650329) за січень 2011р., ТОВ
«Промекоресурс» (36934910), ТОВ «Південні
традиції» (37550936), ТОВ «ТС-Плюс» (36264680),
ТОВ «Теліані трейдінг» (34613940) за період
з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, а також
документальне підтвердження
використання у власній господарській
діяльності товарів (робіт, послуг) від
вищевказаних контрагентів, про що
10.02.2014 року складено акт №66/22-04/22336350 (т.1
а.с.61-84).

На підставі складеного за результатами
перевірки акта, відповідачем 25.02.2014
року прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення позивачеві грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість в сумі 353437 грн.
(основний платіж 353436 грн., штрафна
санкція - 1 грн.) (т.1 а.с.9).

Спірне податкове повідомлення-рішення
прийнято згідно викладеного у акті
перевірки висновку відповідача (т.1
а.с.82-83) про порушення позивачем п.198.1,
п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 року
№2755-VІ із змінами та доповненнями,
внаслідок чого завищено податковий
кредит з ПДВ всього на суму 353436,03 грн., а
саме: в січні 2011 року на суму 351333,34 грн.,
в квітні 2011 року - 879,71 грн., в травні 2011
року - 1222,98 грн.

Вказані порушення полягають у тому, що
позивачем не здійснювалися
господарські операції з ПП «Симетрія»
та тзов «Південні Традиції», а тому за
висновками акта перевірки позивачем
завищено податковий кредит по вказаних
контрагентах на суму 353436,03 грн.

Таких висновків при перевірці позивача
відповідач дійшов з огляду на акт
перевірки ДПІ у Франківському районі м.
Львова від 29.03.2011р. №523/23-4/30650329 «Про
результати документальної невиїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю ПП «Симетрія» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків згідно додатку
№5 по декларації з ПДВ за січень 2011р.»
(т.1 а.с.67) та акт ДПІ у Приморському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби від 18.10.2012
р. №6314/2-4/37550936 «Про результати планової
виїзної документальної перевірки тзов
«Південні Традиції» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 09.03.2011р. По
30.09.2011р» (т.1 а.с.76), у яких зазначено про
неможливість здійснення вказаними
контрагентами господарської
діяльності.

Позивачу згідно реєстраційного
посвідчення (т.1 а.с.146) належить будинок
у м. Львові по вул. Дорошенка 19, крім
того, позивач згідно договору від 31.08.2010
року та акта приймання-передачі
(а.с.138-141) взяв в оренду нежитлове
приміщення у м. Львові по вул.
Городоцькій 242.

Встановлено укладення позивачем
(замовник) з приватним підприємством
«Симетрія» (підрядник) договору
підряду №5 від 01.12.2010 р. (т.1 а.с.10-12),
предметом якого є будівельні роботи у
м. Львові по вул. Дорошенка 19 та у м.
Львові по вул. Городоцькій 242.

Згідно акта приймання виконаних
будівельних робіт за січень 2011 року (т.1
а.с.13-17) підрядником виконано
будівельних робіт у м. Львові по вул..
Дорошенка 19 загальною вартістю 583750
грн., на підставі чого виписано
позивачеві податкову накладну №14 від
31.01.2011 р. (т.1 а.с.32).

За адресою м. Львів вул. Городоцька 242
підрядником виконано будівельні
роботи у січні 2011 року згідно акта
приймання виконаних будівельних робіт
(т.1 а.с.18-22) вартістю 459400 грн., згідно
акта приймання виконаних будівельних
робіт (т.1 а.с.23-26) вартістю593050 грн.,
згідно акта приймання виконаних
будівельних робіт (т.1 а.с.27-31) вартістю
471800 грн., на підставі чого виписано
позивачеві податкові накладні від
31.01.2011 р. № 15, №16, №17 (т.1 а.с.33-35).

Для виконання будівельних робіт
позивачем надано підряднику
будівельні матеріали згідно долучених
до справи відомостей (т.1 а.с.125-137).

Право приватного підприємства
«Симетрія» здійснювати господарську
діяльність з будівництва
підтверджується ліцензією, копія якої
міститься у справі (т.1 а.с.86-87).

Встановлено укладення позивачем
(замовник) з Львівською філією тзов
«Південні Традиції» (виконавець)
договору про надання маркетингових
послуг №40061/м від 07.04.2011р. (т.1 а.с.88),
предметом якого є виконання виконавцем
маркетингових послуг: послуги по
обстеженню попиту, кон'юнктури ринку та
консультування замовника з питань
комерційної діяльності (купівля і
продаж), виконання агентських,
посередницьких послуг, представництво
інтересів замовника перед третіми
особами на комерційній основі.

Відповідно до умов укладеного договору
позивач отримав послуги від виконавця,
про що сторонами складено Акт про
надання маркетингових послуг №1/04-11 від
30.04.2011 р. На суму 5278,26 грн. (т.1 а.с.36) та
отримав податкову накладну від 30.04.2011 р.
№1 (т.1 а.с.37).

Також позивачем (покупець) згідно
укладеного з Львівською філією тзов
«Південні Традиції» (постачальник)
договору поставки №40061 від 07.04.2011р.,
отримано від тзов «Південні традиції»
алкогольну продукцію згідно накладних
№ПТ-000052 від 02.05.2011р., №ПТ-000370 від
09.05.2011р., №ПТ-000671 від 16.05.2011р., №ПТ-001000
від 23.05.2011р., від 30.05.2011р., №ПТ-001417 від
31.05.2011р. (т.1 а.с.38-43) і отримано податкові
накладні (т.1 а.с.44-49). Доставка товару
згідно умов договору здійснена
продавцем, що підтверджується
долученими до справи
товарно-транспортними накладними (т.1
а.с.96-101). Придбана алкогольна продукція
у подальшому реалізовувалася іншим
контрагентам (т.2 а.с.4-8).

Задовольняючи у позовних вимогах у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що сукупність встановлених
обставин підтверджено належними та
допустимими доказами, які давали суду
першої інстанції підстави визнати
позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування спірного
податкового повідомлення рішення
обґрунтованими, доведеними
матеріалами справи, і такими, що
підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до п. 14.1.18. Ст. 14 Податкового
кодексу України бюджетне
відшкодування - це відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 цього кодексу сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно з п. П. 200.2-200.4 ст. 200 цього Кодексу
при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції, оскільки сума податку на
додану вартість, включена платником
податку до складу податкового кредиту,
впливає на суму бюджетного
відшкодування цього податку, то
вирішуючи питання про наявність у
особи права на бюджетне відшкодування,
необхідно встановити факт
правомірності формування податкового
кредиту такого платника податку за
відповідні періоди.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст.14
Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 цього Кодексу
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій, в тому
числі, з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. П. 198.2, 198.3 ст.198 цього
Кодексу датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, в тому числі, у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку. Право на
нарахування податкового кредиту
виникає незалежно від того, чи такі
товари/послуги та основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 даного Кодексу
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України, податкова накладна
має містити: порядковий номер
податкової накладної; дату її
виписування, назву юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість; податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); місце розташування юридичної
особи або місце податкової адреси
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість;
опис (номенклатуру) товарів (робіт,
послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);
повну назву отримувача; ціну продажу
без врахування податку; ставку податку
та відповідну суму податку у цифровому
значенні; загальну суму коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку.

Податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом (п. 201.6 ст. 201
Податкового Кодексу України).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не дозволяється
включення до податкового кредиту
будь-яких витрат по сплаті податку, що
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями, а
при імпорті робіт (послуг) - актом
прийняття робіт (послуг) чи банківським
документом, який засвідчує
перерахування коштів в оплату вартості
таких робіт (послуг).У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Аналіз зазначених норм дає підстави
зробити висновок, що формування
підприємством податкового кредиту не
може ставитись у пряму залежність від
додержання податкової дисципліни
третіми особами, а пов'язане з
призначенням придбаних товарів
(послуг) для використання у
господарській діяльності та наявності
податкової накладної (накладних).

При цьому, якщо контрагент не виконав
свого зобов'язання щодо сплати податку
до бюджету, це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо включення сум податку, сплачених

ним в ціні придбаних товарів (робіт,
послуг), до складу податкового кредиту
та має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Наведене узгоджується з практикою
Європейського суду з прав людини у
справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії»
(заява № 3991/03), де Європейський суд з
прав людини у своєму рішенні від 22
січня 2009 року зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ вдруге, а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію і практику Суду як
джерело права.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014 року
по справі № 813/2079/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді :
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор