Справа № 2-а-3080/11/2404
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-3080/11/2404
Головуючий у 1-й інстанції: Стрілець Я.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Заставнівської
районної державної адміністрації
Чернівецької області на постанову
Заставнівського районного суду
Чернівецької області від 21 вересня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Заставнівської районної державної
адміністрації Чернівецької області
про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2011 року позивач звернулася до
Заставнівського районного суду
Чернівецької області з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Заставнівської
районної державної адміністрації
Чернівецької області про зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Заставнівської
районної державної адміністрації
Чернівецької області провести виплату
щорічної допомоги на оздоровлення за
період з 2011 року по день припинення
такого права відповідно до ст. ст. 48, 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Заставнівського районного
суду Чернівецької області від 21
вересня 2011 року позов задоволено:
зобов'язано відповідача провести
виплату позивачу щорічної одноразової
компенсації на оздоровлення у вигляді 5
мінімальних заробітних плат на момент
виплати допомоги, із врахуванням
нарахованих та виплачених сум,
відповідно до збільшення розміру
мінімальної заробітної плати за 2011 рік
згідно зі ст. ст. 48, 67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", та
проводити таку виплату щорічно до
припинення права на отримання щорічної
компенсації на оздоровлення.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нову, якою в задоволені позовних вимог
відмовити.

Суд апеляційної інстанції відповідно
до положень ст.ст. 197, 183-2 КАС України
проводить розгляд справи в порядку
письмового провадження, при цьому
згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно задовольнити
частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як встановлено з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що
підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1, інвалідом ІІ групи, що
підтверджується копією довідки серії
ПВД № 021522, та має право на пільги,
передбачені Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

З довідки Управління праці та
соціального захисту населення
Заставнівської районної державної
адміністрації Чернівецької області
встановлено, що допомога на
оздоровлення позивачу виплачується у
розмірі 120 грн.

Статтею 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ
передбачено, що щорічна допомога на
оздоровлення виплачується інвалідам І
та ІІ групи у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до статті 48 Закону № 796-ХІІ
(у редакції підпункту 11 пункту 28
розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28
грудня 2007 року № 107-VI) одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
"Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 12 липня
2005 року № 562 було установлено
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, розмір
щорічної допомоги на оздоровлення,
зокрема, інвалідам I і II групи у розмірі
120 грн.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону
№ 107-VI визнані неконституційними з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього рішення.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Згідно з положеннями частини 4 статті 9
КАС України в разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, виходячи з принципу
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік позивачеві
застосуванню підлягає стаття 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
постанова Кабінету Міністрів України
"Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 12 липня
2005 року № 562.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідач при виплаті
позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення діяв в порушення вимог
статті 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та здійснив виплату меншої
суми, ніж встановлено Законом України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", що
призвело до порушення прав позивача.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції, задовольнивши
позовні вимоги у повному обсязі,
необґрунтовано зобов'язав відповідача
провести перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення
розмірах, встановлених ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
урахуванням ст. 67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
наступних підстав.

Так, відповідно до статті 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" конкретні
розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати. Крім
індексації пенсії, яка здійснюється
відповідно до законодавства про
індексацію грошових доходів населення,
у разі, якщо величина середньої
заробітної плати в Україні за даними
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади в
галузі статистики за минулий рік
зросла, то з 01 березня поточного року
розмір пенсії підвищується в порядку,
встановленому частиною другою ст. 42
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" непрацездатні громадяни
крім пенсійних виплат із системи
пенсійного забезпечення мають право
отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
індексації підлягають грошові доходи
громадян, одержані ними в гривнях на
території України і які не мають
разового характеру, зокрема, пенсії,
стипендії, оплата праці (грошове
забезпечення), суми виплат, що
здійснюються відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, суми
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також суми, що
виплачуються особам, які мають право
на відшкодування шкоди в разі втрати
годувальника.

Таким чином, перерахована оскаржуваною
постановою позивачу щорічна допомога
на оздоровлення, яка передбачена ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
не підлягає індексації в порядку,
визначеному ст. 67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", оскільки
не передбачена переліком, встановленим
ст. 2 Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення", в зв'язку
з чим в задоволенні позовних вимог в
цій частині позивачу необхідно
відмовити.

Відповідно до ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, скасувати
постанову суду та прийняти нову.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Заставнівської районної державної
адміністрації Чернівецької області
задовольнити частково.

Постанову Заставнівського районного
суду Чернівецької області від 21
вересня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Заставнівської
районної державної адміністрації
Чернівецької області про перерахунок
пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити частково.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Заставнівської районної державної
адміністрації Чернівецької області
перерахувати та виплачувати ОСОБА_2
щорічну допомогу на оздоровлення за 2011
рік у розмірі 5 мінімальних заробітних
плат відповідно до ст. 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.