Справа № 758/2853/14-а
Суддя: Трегубенко Л. О.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/2853/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л.
О.,

при секретарі - Білак В. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва про
визнання дій протиправними і
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, ОСОБА_1, звернулась до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Подільському районі м. Києва
про визнання відмови протиправною та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії по ІІ групі інвалідності на
підставі ст. 37 Закону України «Про
державну службу», з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, відповідно до довідки про
складові заробітної плати ( надбавки та
премії за останні 24 календарних місяці
роботи) від 08.10.2013 р. вих. № 450 (інші
виплати), виданої Департаментом
боротьби з контрабандою та митними
правопорушеннями Державної митної
служби України, на які нараховані та
сплачені страхові внески на
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок
на загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування.

Листом від 31.01.2014 р. за вих. № 139006
управління відмовило у перерахунку та
виплаті пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань.

Позивачка просила визнати відмову
протиправною та зобов»язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії.

Відповідач, управління Пенсійного
фонду України в Подільському районі м.
Києва, позовні вимоги не визнало з тих
підстав, що матеріальна допомога на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань не є
складовими заробітної плати
державного службовця, а тому не
враховується при здійсненні
перерахунку пенсії.

У судове засідання позивачка не
з»явилася, її представник на підставі
довіреності, ОСОБА_2, подав заяву про
розгляд справи за їх відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача, управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва, у судове
засідання повторно не з»явився,
причини неявки не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності сторін, на
підставі наявних даних і доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позов правомірний, підтверджений і
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд установив, що ОСОБА_1 перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Подільському районі м. Києва
з 09.10.2013 р. та одержує пенсію по ІІ групі
інвалідності відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Для оформлення пенсії позивачка подала
до управління довідку №450 від 08.10.2013 р.
про складові заробітної плати (за
останні 24 календарні місяці роботи або
будь-які 60 календарних місяці роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», видану Департаментом
боротьби з контрабандою та митними
правопорушеннями Державної митної
служби України, на які нараховані та
сплачені страхові внески на
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок
на загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування, відповідно до
якої матеріальна допомога на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань є
складовими заробітної плати
державного службовця ( а. с. 13).

Проте відповідач обчислив пенсію без
урахування виплат по матеріальній
допомозі на оздоровлення та
матеріальній допомозі для вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування.

14.01.2014 р. позивачка звернулась із заявою
до управління про включити в
нарахування пенсії «інших виплат»,
передбачених ст. 33 Закону України «Про
державну службу», а саме: матеріальну
допомогу на оздоровлення та
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховувалися страхові внески та
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування.

У перерахунку пенсії з урахуванням
зазначених виплат листом №15522/06 від
19.12.2013 р. відповідач відмовив,
посилаючись на те, що ці виплати не є
складовою частиною заробітної плати
державних службовців відповідно до ст.
33 Закону України «Про державну служби».

Проте, суд не може визнати таку відмову
правомірною, ураховуючи наступне.

За змістом ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст. 1 Закону України "Про оплату
праці" встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 цього Закону
визначено структуру заробітної плати,
до якої входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Суд, аналізуючи наведені положення
законодавства, дійшов висновку, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входила до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 цієї норми Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Положення ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначають виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин - ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, управління Пенсійного
фонду України в Подільському районі м.
Києва зобов'язане перерахувати
позивачці пенсію з урахуванням всіх
складових її заробітної плати, у тому
числі сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, на які були нараховані та
фактично сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
20.02.2012 р. ( справі № 21- 430а11).

Відповідно до ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Ураховуючи наведене, перерахунок
державної пенсії по інвалідності
позивачці необхідно здійснити з
моменту призначення.

На підставі наведеного, ст. ст. 41, 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст. ст. 33, 37, 37-1
Закону України «Про державну службу»,
ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату
праці», керуючись ст. ст. 10, 11, 69-71, 160 - 162,
167, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва
задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Подільському районі м.
Києва щодо відмови включити у
розрахунок розміру державної пенсії по
ІІ групі інвалідності ОСОБА_1 всіх
складових оплати праці: матеріальну
допомогу на оздоровлення та
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, -
протиправною.

Зобов»язати управління Пенсійного
фонду України в Подільському районі м.
Києва включити ОСОБА_1 в розрахунок
розміру пенсії складові оплати праці:
матеріальну допомогу на оздоровлення
та матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування на підставі довідки №450
від 08.10.2013 р. про складові заробітної
плати, виданої Департаментом боротьби
з контрабандою та митними
правопорушеннями Державної митної
служби України.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Подільський районний суд міста в
установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Суддя Л. О. Трегубенко