Справа № 815/3963/14
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/3963/14

справа № 815/3963/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.

за участю секретаря - Царькової К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву з фігурного катання на ковзанах «Крижинка» до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування пункту 2 вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з фігурного катання на ковзанах «Крижинка» (далі – Позивач, або СДЮШОР «Крижинка») з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Одеській області (далі – Відповідач, або ДФІ в Одеській області), в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог (а.с.208), Позивач просив суд визнати протиправним та скасувати пункт 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області № 15-031-2314/5002 від 22.05.2014 року «Про усунення виявлених ревізією порушень фінансової дисципліни».

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 07.04.2014 року у справі № 521/4860/14-к, винесеній за клопотанням прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси щодо порушення посадовими особами СДЮШОР «Крижинка» положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ДФІ в Одеській області було проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності СДЮШОР «Крижинка» за період з 01.01.2011 року по завершений звітний місяць 2014 року, за результатами якої складено акт № 031-11/84 від 06.05.2014 року. В ході ревізії було виявлено ряд порушень, допущених СДЮШОР «Крижинка» в межах своєї господарської діяльності, які були усунені в процесі перевірки. Окрім цього, перевіркою встановлено, що СДЮШОР «Крижинка» надавалися платні послуги службової автостоянки, що не передбачені Переліком платних послуг, які можуть надаватися закладами фізичної культури і спорту, що утримуються за рахунок бюджетних коштів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 356 від 14.04.2009 року. За період, що підлягав ревізії, за надання таких послуг на рахунок спеціального фонду СДЮШОР «Крижинка» зараховано 447767 грн. На підставі цього Відповідачем на адресу СДЮШОР «Крижинка» направлено вимогу № 15-031-23-14/5002 від 22.05.2014 року про усунення виявлених ревізією порушень фінансової дисципліни, згідно з пунктом 2 якої СДЮШОР «Крижинка» зобов'язано перерахувати кошти в сумі 447767 грн. в дохід обласного бюджету, оскільки останні, на думку Відповідача, отримані з джерел не передбачених законодавством.

Однак, Позивач не згоден з вказаними висновками Акту ревізії та, відповідно, винесеною на підставі цих висновків вимогою № 15-031-23-14/5002 від 22.05.2014 року, наголошуючи, що спірною ревізією встановлено, що кошти, отримані від використання власних надходжень від надання платних послуг службової автостоянки за період з 01.01.2011 року по 01.04.2014 року надходили до каси СДЮШОР «Крижинка» з подальшим зарахуванням до спеціального фонду установи і використані відповідно кошторисним призначенням в розрізі КЕКВ на поточні видатки (заробітну плату з нарахуванням, придбання товарів і послуг, відрядження та оплату комунальних послуг та енергоносіїв). Тобто, як зазначає Позивач, спірною ревізією не встановлено порушення щодо нецільового використання бюджетних коштів, отриманих від надання послуг службової автостоянки, натомість чітко визначено, що кошти були зараховані до спеціального фонду установи і використані відповідно кошторисним призначенням в розрізі КЕКВ на поточні видатки (заробітну плату з нарахуванням, придбання товарів і послуг, відрядження та оплату комунальних послуг та енергоносіїв). Враховуючи вищевикладене, Позивач не вбачає порушень законодавства, наслідком чого, згідно з вимогою Відповідача, має бути повернення коштів, отриманих від надання послуг автостоянки, до обласного бюджету. Таким чином, на думку Позивача, вимога Відповідача щодо повернення зазначених коштів до обласного бюджету є безпідставною та такою, що не ґрунтується на положеннях Бюджетного кодексу України.

В судовому засіданні представник Позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав, зазначених у позовній заяві .

В судовому засіданні представники Відповідача заперечували проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с.161-164).

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 07.04.2014 року у справі № 521/4860/14-к (а.с.21-23), на підставі направлень №№ 664, 665 від 14.04.2014 року, ревізійною групою відділу інспектування у сфері освіти і науки ДФІ в Одеській області проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності СДЮШОР «Крижинка» за період з 01.01.2014 року по завершений звітний місяць 2014 року (по 01.04.2014 року), за результатами якої складено акт № 031-11/84 від 06.05.2014 року (далі – Акт ревізії) (а.с.24-38).

За результатами ревізії 22.05.2014 року ДФІ в Одеській області на адресу СДЮШОР «Крижинка» направлена вимога № 15-031-2314/5002 про усунення виявлених ревізією порушень фінансової дисципліни (а.с.39-41), п. 2 якої Позивача зобов'язано перерахувати кошти у сумі 447767 грн., які отримані за джерелами не передбаченими чинним законодавством в дохід обласного бюджету, що передбачено вимогами ст.ст. 208, 240 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року № 436-ІV.

Позивач, не погоджуючись з прийнятою ДФІ в Одеській області вимогою № 15-031-2314/5002 від 22.05.2014 року, зокрема, з п. 2 вказаної вимоги, звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати її протиправною у спірній частині та скасувати п. 2 цієї вимоги.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вже зазначено судом, вимога ДФІ в Одеській області № 15-031-2314/5002 від 22.05.2014 року, зокрема, в спірній частині, базується на викладених в Акті ревізії висновках Відповідача щодо порушення Позивачем вимог п. 1.2 Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України та Державного казначейства України № 2 від 05.01.2011 року, п.1.2 Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 44 від 24.01.2012 року, п.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 33 ст. 116 Бюджетного кодексу України.

Ревізією наявності законодавчо визначених підстав (дозволів) для надання конкретних видів платних послуг встановлено, що надання послуг службової автостоянки не передбачено Переліком платних послуг, які можуть надаватися закладами фізичної культури і спорту, що утримуються за рахунок бюджетних коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 356 від 14.04.2009 року, з урахуванням положень Закону України «Про фізичну культуру і спорт», ст.28 Закону України «Про позашкільну освіту», п.56 Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 993 від 05.11.2008 року, п.2.5 Статуту СДЮШОР «Крижинка» (у новій редакції) від 06.06.2012 року, проте за період з 01.01.2011 року по 01.04.2014 року до спеціального фонду СДЮШОР «Крижинка» зараховано доходу за надання послуг службової автостоянки, тобто, як зазначає Відповідач, за джерелами не передбаченими чинним законодавством на загальну суму 447767 грн., що, на думку Відповідача, підлягає вилученню в дохід обласного бюджету у відповідності до вимог ст.ст. 208, 240 Господарського кодексу України.

Однак, суд не погоджується з вказаними висновками ревізорів та досліджуючи обґрунтованість зроблених Відповідачем висновків за Актом ревізії і, як наслідок, правомірність винесення оскаржуваної вимоги в спірній частині зазначає наступне.

Так, за правилами ст.13 Бюджетного кодексу України бюджет може складатися із загального та спеціального фондів.

Складовими частинами загального фонду бюджету є: всі доходи бюджету, крім тих, що призначені для зарахування до спеціального фонду бюджету; всі видатки бюджету, що здійснюються за рахунок надходжень загального фонду бюджету; кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету без визначення цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок надходжень загального фонду бюджету); фінансування загального фонду бюджету.

Складовими частинами спеціального фонду бюджету є: доходи бюджету (включаючи власні надходження бюджетних установ), які мають цільове спрямування; видатки бюджету, що здійснюються за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету (у тому числі власних надходжень бюджетних установ); кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету з визначенням цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету); фінансування спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ поділяються на такі групи: перша група - надходження від плати за послуги, що надаються бюджетними установами згідно із законодавством; друга група - інші джерела власних надходжень бюджетних установ.

При цьому, порядок та умови надання платних послуг закладами фізичної культури і спорту, що утримуються за рахунок бюджетних коштів, затверджений спільним Наказом Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України № 3042/1030/936 від 28.08.2009 року, згідно вимог п.2.1 якого керівник закладу, виходячи з наявності відповідної матеріально-технічної бази та кваліфікованих кадрів, затверджує за погодженням з органом, у підпорядкуванні якого перебуває заклад, перелік платних послуг відповідно до Переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами фізичної культури і спорту, що утримуються за рахунок бюджетних коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 356 від 14.04.2009 року.

Крім того, відповідно до вимог пункту 2.5 Статуту СДЮШОР «Крижинка» калькуляції та зразки договорів (контрактів) на такі послуги повинні бути узгодженими з уповноваженим органом Власника.

Як встановлено судом та не заперечується Відповідачем, перелік послуг СДЮШОР «Крижинка», що включає в себе послуги автостоянки та абонементу на стоянку, а також калькуляція вартості послуг автостоянки, затверджені директором СДЮШОР «Крижинка» та погоджені начальником Управління у справах фізичної культури та спорту Одеської обласної державної адміністрації та начальником Управління Обласної ради з майнових відносин відповідно (а.с.174, 177-181, 184-185, 191).

Доводи Відповідача, викладені в Акті ревізії, що стали підставою для винесення оскаржуваної вимоги у спірній частині, щодо порушення Позивачем вимог п. 1.2 Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України та Державного казначейства України № 2 від 05.01.2011 року, п.1.2 Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 44 від 24.01.2012 року, п.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.33 ст.116 Бюджетного кодексу України, якими, зокрема, передбачено, що фінансова та бюджетна звітність повинна бути достовірною, тобто, не містити помилок та перекручень, а також визначено, що одним із порушень бюджетного законодавства є порушення учасником бюджетного процесу встановлених вимог щодо ведення бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання бюджетів, суд вважає безпідставними з огляду на викладене.

Так, суд наголошує, що, як вбачається зі змісту Акту ревізії, кошти, отримані від використання власних надходжень від надання платних послуг службової автостоянки за період з 01.01.2011 року по 01.04.2014 року надходили до каси СДЮШОР «Крижинка» з подальшим зарахуванням до спеціального фонду установи і використані відповідно кошторисним призначенням в розрізі КЕКВ на поточні видатки (заробітну плату з нарахуванням, придбання товарів і послуг, відрядження та оплату комунальних послуг та енергоносіїв).

Крім того, ревізією повноти надходження коштів від надання послуг службової автостоянки встановлено, що надходження до каси установи по відомості абонплати за місячну стоянку відповідають кількості укладених договорів на постійні місця паркування, кількості виданих абонементів на щомісячну стоянку та кількості автомобілів зафіксованих у журналі реєстрації автомобілів на стоянці, порушень не встановлено.

З наведеного вбачається, що під час проведення спірної ревізії Відповідачем не було встановлено наявність недостовірної інформації у фінансовій та бюджетній звітності Позивача, тобто, не встановлено, що інформація, наведена у фінансовій та бюджетній звітності Позивача містить помилки та перекручування.

Також, як вірно зазначено Позивачем, спірною ревізією не встановлено порушення щодо нецільового використання бюджетних коштів, отриманих від надання послуг службової автостоянки, натомість чітко визначено, що кошти були зараховані до спеціального фонду установи і використані відповідно кошторисним призначенням в розрізі КЕКВ на поточні видатки (заробітну плату з нарахуванням, придбання товарів і послуг, відрядження та оплату комунальних послуг та енергоносіїв).

Крім того, оцінуючи правомірність винесення оскаржуваної вимоги в спірній частині, суд зазначає, що відповідно до пункту 7 частини 1 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Тобто, приписи п.7 ст.10 вказаного Закону зобов'язують Відповідача визначати вимогу стосовно кожного порушення, доводити склад цього порушення, а також конкретно вимагати від певної посадової особи усунення виявленого порушення, тобто кожний хто отримає вимогу, повинен розуміти у чому полягає таке порушення, що і як, йому треба зробити для його усунення. Тобто, вимоги, які в подальшому виставляються контролюючим органом, - повинні містити відповідні реальні способи усунення виявлених ревізією порушень та визначати порядок і спосіб усунення порушень, які відповідають виявленому порушенню.

Як вбачається зі змісту Акту ревізії та прийнятої на підставі його висновків вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень, під час проведення ревізії СДЮШОР «Крижинка» Відповідачем не було забезпечено належного виявлення фактів порушення Позивачем законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Спірний пункт вимоги ДФІ в Одеській області, яким фактично Позивача зобов'язано перерахувати кошти у сумі 447767 грн., які отримані за джерелами не передбаченими чинним законодавством в дохід обласного бюджету, ніяким чином Відповідачем нормативно необґрунтовано.

Так, ст.208 Господарського кодексу України, на яку посилається Відповідач виставляючи Позивачу вимогу у спірній частині, не може бути застосовано у даному випадку, оскільки відсутнє рішення суду про визнання недійними правочинів та стягнення грошових коштів.

Суд наголошує, що п.8 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено право органу державного фінансового контролю у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами, за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства.

З наведеного випливає, що вищезгадане право ДФІ стягувати в дохід держави кошти має реалізовуватись шляхом пред'явлення позову до суду.

Згідно з ч.1 та 2 ст.15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» службові особи органу державного фінансового контролю є представниками органів державної виконавчої влади. Законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

До таких вимог не можуть бути включені вимоги про перерахування коштів, які отримані за джерелами не передбаченими чинним законодавством в дохід обласного бюджету, оскільки для реалізації такого права встановлений спеціальний порядок.

Викладене дає підстави для висновку, що ДФІ в Одеській області, пред'являючи серед вимог про усунення порушень фінансової дисципліни і вимогу щодо перерахування коштів, які отримані за джерелами не передбаченими чинним законодавством в дохід обласного бюджету, перевищило свої повноваження та діяло не у спосіб, передбачений законодавством.

Така позиція суду узгоджується із позицією Верховного Суду України у подібних правовідносинах, викладеною, зокрема, у постанові від 12.11.2013 року справа № 21-292а13.

Також, суд вважає безпідставними посилання Відповідача на положення ст.240 Господарського кодексу України, оскільки Відповідач, посилаючись на зазначені вимоги Господарського кодексу України, не зазначає положення Закону, в якому, відповідно до ч.2 ст.240 Господарського кодексу України, міститься норма про стягнення до бюджету коштів за порушення допущене Позивачем.

Таким чином, оскільки оскаржуваний Позивачем п.2 вимоги ДФІ в Одеській області № 15-031-2314/5002 від 22.05.2014 року не має конкретики, щодо порушень, які визначені у Акті ревізії, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та є результатом неправильного тлумачення Відповідачем норм матеріального права та оскаржуваних фактів відображених у Акті ревізії, суд приходить до висновку, що позовні вимоги СДЮШОР «Крижинка» підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що Відповідачем під час розгляду справи не було доведено правомірності прийнятого ним рішення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом визнання п.2 вимоги ДФІ в Одеській області № 15-031-2314/5002 від 22.05.2014 року протиправним та його скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву з фігурного катання на ковзанах «Крижинка» до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування пункту 2 вимоги № 15-031-2314/5002 від 22.05.2014 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області № 15-031-2314/5002 від 22.05.2014 року «Про усунення виявлених ревізією порушень фінансової дисципліни».

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб’єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.

22 вересня 2014 року.