Справа № 809/1610/14
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р.
Справа № 809/1610/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Шумея М.В.,

секретаря Третяк В.Р.,

за участю представника позивача
Григоріва В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Івано-Франківську справу за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до
Державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови від 10.04.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

ДПІ в м. Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області звернулася
з адміністративним позовом до
Державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови від 10.04.2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
підставою для винесення постанови
головного державного виконавця Юрчак
В.А. від 10.04.2014 року про повернення
стягувачу виконавчого документа
виданого 27.01.2014 року про стягнення з
ТзОВ «Сантехсервіс ІФ» 4939,87 грн. боргу
стало не внесено на депозитний рахунок
ВДВС Івано-Франківського міського
управління юстиції коштів в сумі 2000
грн. для здійснення необхідних витрат
на проведення експертної оцінки. Проте
ДПІ в м. Івано-Франківську є державною
установою, яка фінансується з бюджету.
Витрат на фінансування проведення
оцінки майна боржників в кошторисі не
передбачено.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, хоча належним
чином повідомлявся про дату, час та
місце проведення судового засідання.
Заперечення на адміністратвиний позов
відповідачем не подано.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши
представника позивача, дослідивши
наявні та подані докази, суд прийшов до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, тому позов підлягає до
задоволення з наступних мотивів.

13.05.2014 року до ДПІ в м. Івано-Франківську
надійшла постанова головного
державного виконавця Юрчак В.А. від
10.04.2014 року про повернення стягувачу
виконавчого документа виданого на
підставі вимоги №ю14388у від 27.01.2014 року
про стягнення з ТзОВ «Сантехсервіс ІФ»
4939,87 грн. боргу. Підставою для винесення
оскаржуваної постанови слугував п.4 ч.1
ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження", а
саме позивачем не внесено на
депозитний рахунок ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції коштів в сумі 2000
грн. для здійснення необхідних витрат
на проведення експертної оцінки.

Щодо правомірності винесення
оскаржуваної постанови слід зазначити
наступне.

Відповідно п.4 ч.1 ст.47 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій або не здійснив авансування витрат
на організацію та проведення
виконавчих дій, авансування яких
передбачено цим Законом, незважаючи на
попередження державного виконавця про
повернення йому виконавчого документа.

Визначення вартості майна
боржника проводиться державним
виконавцем за ринковими цінами, що
діють на день визначення вартості
майна. Для оцінки за регульованими
цінами, оцінки нерухомого майна,
транспортних засобів, повітряних,
морських та річкових суден державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання,
який провадить свою діяльність
відповідно до Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні".

У разі якщо визначити вартість
майна (окремих предметів) складно або
якщо боржник чи стягувач заперечує
проти передачі арештованого майна
боржника для реалізації за ціною,
визначеною державним виконавцем,
державний виконавець залучає суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для проведення оцінки
майна. Витрати, пов'язані з
призначенням суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання,
несе сторона, яка оспорює вартість
майна, визначену державним виконавцем.

Державний виконавець повідомляє
про результати визначення вартості чи
оцінки майна сторонам. У разі якщо
сторони не згодні з результатами
визначення вартості чи оцінки, вони
мають право подати державному
виконавцю заперечення в десятиденний
строк з дня надходження повідомлення.
Сторона вважається ознайомленою з
результатами визначення вартості чи
оцінки арештованого майна, якщо їй
надіслано повідомлення про результати
(визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, (достовірно
встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін
проти результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту, несе
сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди з
оцінкою, визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення.

Звіт про оцінку майна у
виконавчому провадженні вважається
чинним протягом шести місяців з дня
його підписання суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання.
Після закінчення цього строку оцінка
майна проводиться повторно.

Таким чином, ст. 58 ЗУ "Про
виконавче провадження" не містить
вимоги авансування стягувачем витрат
на проведення експертної оцінки, а
тільки покладає витрати на сторону
виконавчого провадження у випадку не
погодження з проведеною оцінкою майна
державним виконавцем або суб'єктом
оціночної діяльності.

20.03.2014р. до позивача надійшов лист
відділу державної виконавчої служби
від 17.03.2014р. №04 В-22/02/19/7951/527 в якому
повідомлено, що у відділі державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції перебуває
на виконанні зведенне виконавче
провадження з виконання виконавчих
документів про стягнення
заборгованості з ТзОВ "Сантехсервіс". В
ході виконання проведено опис та арешт
майна боржника, саме земельної ділянки
загальною площею 0,12га та земельної
ділянки загальною площею 0,0499га, які
знаходяться за адресою м.
Івано-Франківськ, вул. Промислова,2.

При проведенні виконавчих дій для
участі у виконавчому провадженні
призначено експерта Кнігніцьку Галину
Дмитрівну. Згідно договору про
проведення оцінки, вартість робіт
земельної ділянки описаного майна
становить 2000 грн.

Посилаючись на ст. 42 Закону України
"Про виконавче провадження" з метою
забезпечення провадження виконавчих
дій запропоновано внести на депозитний
рахунок (відділу державної виконавчої
служби Івано-Франківського міського
управління юстиції (№ 95, код 35021710
в ГУДКУ Івано-Франківської обл., МФО
836014) кошти в сумі 2000 грн. для здійснення
необхідних витрат на проведення
експертної оцінки.

Листом від 03.04.2014 року № 5204/10/25-150/2537
відповідача повідомлено, що ДПІ в м.
Івано-Франківську є державною
установою, яка фінансується з бюджету.
Витрат на фінансування проведення
оцінки майна боржників в кошторисі не
передбачено.

Відповідно до ст.42 ЗУ "Про виконавче
провадження" з метою забезпечення
провадження виконавчих дій стягувач
може за погодженням з державним
виконавцем внести на відповідний
рахунок органу державної виконавчої
служби певну грошову суму для
здійснення необхідних витрат або
покриття їх частини, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Тобто внесення грошових коштів на
рахунок органу ДВС для здійснення
необхідних витрат або покриття їх
частини можливе тільки з доброї волі
стягувача, а тому позовна вимоги щодо
скасування оскаржуваної постанови
підлягає задоволенню.

Однак враховуючи, що норма п.4 ч.1 ст.47 ЗУ
"Про виконавче провадження" визначає
обов"язок державного виконавця, не
вказуючи при цьому на виключення
відносно суб"єкта стягнення, його
майнового стану та інших особливостей,
щодо повернення виконавчого документу
стягувачу, за умов не проведення
авансування витрат необхідних для
визначення вартості майна, останній
діяв в межах чинного законодавства.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову головного
державного виконавця державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції Юрчак В.А.
від 10.04.2014 року серії ВП № 41790059 про
повернення виконавчого документа
стягувачеві.

В задоволенні іншої позовної вимоги
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Шумей М.В.

Постанова складена в повному
обсязі 10.06.2014 року.