Справа № 686/13861/14-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Заворотна
Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Матохнюк Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

при секретарі: Мушенко Н.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 31 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 31 липня 2014 року
позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову місцевого суду та
у задоволені позову відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначив, що суд першої
інстанції необґрунтовано задовольнив
позовні вимоги, оскільки передбачених
законом підстав для здійснення
перерахунку пенсії не було, підвищення
заробітної плати працюючих державних
службовців не здійснювалось.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому
провадженні за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення із наступних
підстав.

Як встановлено судом першої та
підтверджено матеріалами справи
позивач з 21.09.2011 року перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України у м. Хмельницькому та отримує
пенсію по інвалідності відповідно до
Закону України "Про державну службу".

01.07.2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії державного службовця з
урахуванням таких складових
заробітної плати як індексація
заробітної плати, матеріальна допомога
на оздоровлення та матеріальна
допомога на соціально-побутові
потреби, що відображені в довідках №
58/09-11-157 від 25.06.2014 року та №130 від 27.06.2014
року (а.с.7-9) .

Листом від 01.07.2014 року №366/К-12
відповідачем було відмовлено позивачу
вказаному перерахунку на тій
підставі, що Законом України "Про
державну службу" та постановою
Кабінету Міністрів України "Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії" від 31.05.2000 року № 865 не
передбачені індексація заробітної
плати, матеріальна допомоги на
оздоровлення та матеріальна допомога
на соціально-побутові потреби як
складові заробітної плати державного
службовця, які враховуються при
призначенні пенсії.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що пенсія
позивача повинна обчислюватись із
складових заробітної плати, яку він
фактично отримував на день звільнення,
на які нараховувалися страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Колегія суддів погоджується за такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно ст.37 Закону України "Про
державну службу" (далі Закон №3723-XII),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст.37-1 Закону №3723-XII, у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку з набуттям особою права
на пенсійне забезпечення державного
службовця за цим Законом відповідно
здійснюється перерахунок раніше
призначених пенсій. Перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР
(далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII
(далі Закон №1788-XII) врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі
Закон №1058-IV) визначено, що виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21-438а11.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З наданих позивачем довідок (а.с. 7-9)
вбачається, що на всі виплати включені
в довідку тому числі: на матеріальну
допомогу та індексацію заробітної
плати нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що всі складові
заробітної плати, яку позивач
отримував перед виходом на пенсію і на
які нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, повинні
враховуватись при обчисленні пенсії
державного службовця.

Однак, суд апеляційної інстанції
вважає, що суд першої інстанції невірно
визначився з початком періоду, з якого
порушене право позивача підлягає
захисту, оскільки, як видно із
матеріалав справи, він звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії 01.07.2014 року, а відповідно до
вимог ч.1 ст. 45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсія призначається з
дня звернення за пенсією. Також, згідно
з п.4.1 Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України
25.11.2005 № 22-1 орган, що призначає пенсію,
розглядає питання про призначення
пенсії, перерахунок та поновлення
виплати раніше призначеної пенсії за
відповідною заявою.

Таким чином, право позивача підлягає
захисту з моменту його звернення до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для
зміни постанови суду першої інстанції
є правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції по суті правильно вирішив
справу, однак із помилковим
застосуванням норм матеріального
права, а тому постанова суду першої
інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргууправління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому задовольнити частково .

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 31 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, - змінити. .

Абзац 1 постанови викласти наступним
чином:

"Позов задовльнити частково".

Абзац 3 постанови викласти наступним
чином:

"Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Хмельницькому
Хмельницької області здійснити ОСОБА_2
перерахунок пенсії державного
службовця з врахуванням всіх видів
оплати праці на які відповідно до
Законів України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, починаючи з 01.07.2014 року".

Доповнити постанову абзацом 4:

"В решті позову відмовити".

Абзаци 4,5 вважати абзацами 5,6

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Біла Л.М.

Гонтарук В. М.