Справа № 802/2032/14-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 вересня 2014 р.
Справа № 802/2032/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Віятик Наталії Володимирівни,

секретаря судового засідання:
Мельника Віктора Сергійовича

позивача:
Дмитренко І.Б.

відповідача: не
прибув (заява без участі)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Головного управління
Пенсійного фонду України в
Житомирській області

до: ОСОБА_2

про: стягнення сум безпідставно
виплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2014 до Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
Головне управління Пенсійного фонду
України в Житомирській області (далі -
ГУПФУ в Житомирській області, позивач)
до ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2) про стягнення
сум безпідставно виплаченої пенсії.

Позов вмотивований тим, що ОСОБА_2
безпідставно отримував через свого
представника за дорученням ОСОБА_3
пенсійні виплати в період позбавлення
в судовому порядку спеціального звання
«підполковник міліції». У зв'язку з цим
позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення безпідставно виплаченої
пенсії в розмірі 42199,70 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач просив розгляд справи
здійснювати за його відсутності. При
цьому, суд враховує письмові
заперечення, що надійшли на адресу суду
04.06.2014 (а.с 87-96).

Дослідивши подані сторонами документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що заявлений
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що пенсіонер ОСОБА_2
перебуває на обліку в ГУПФУ в
Житомирській області та отримував
пенсію за вислугу років згідно Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб звільнених з військової служби та
деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262 (далі -
Закон №2262) в період з 01.01.2007 по 31.12.2013.
Виплата пенсії здійснювалась через
Андрушівське ТВБВ №10005/074 філії -
Житомирського обласного управління АТ
«Ощадбанк» на пенсійний картковий
рахунок №66105. З вказаного рахунку кошти
отримувала на підставі довіреності
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1 (паспорт НОМЕР_3
виданий Андрушівським РВ УМВС України
в Житомирській області 04.12.1995), що була
складена відповідачем 07.04.2005 в
Житомирській установі виконання
покарань (слідчому ізоляторі №8)
Державного департаменту України з
питань виконання покарань та
засвідчена начальником Житомирської
установи виконання покарань № 8
полковником внутрішньої служби
Тітовцем П.М.

Згідно п. 14 Порядку виплати пенсій та
грошової допомоги за згодою та
одержувачів допомоги через їх поточні
рахунки у банківських установах,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 30.08.1999 №1596, якщо
суми пенсії та грошової допомоги
одержуються за довіреністю більше як
один рік або не одержуються з поточного
рахунка більше як один рік
уповноважений банк зобов'язаний
повідомити про це відповідний орган
Пенсійного Фонду. Згідно з листом ТВБВ
№10005/074 філії-Житомирського обласного
управління «Ощадбанк» від 09.12.2013 за №2024
пенсія відповідача знімалась за
дорученням більше як один рік.

Головним управлінням Пенсійного фонду
України в Житомирській області 09.12.2013
за № 10943/03 на адресу відповідача було
надіслано повідомлення в якому
зазначалося, що пенсіонеру необхідно
терміново поновити особисто заяву на
продовження виплати пенсії. Оскільки,
пенсіонер особисто не з'явився виплату
пенсії з 01.01.2014 було призупинено, що
підтверджується копією атестату №2052
від 24.12.2013 про зупинення виплати пенсії
(а.с. 78).

Вважаючи неправомірним призупенення
виплати пенсій ОСОБА_2 звернувся з
листом до ГУ ПФУ в Житомирській області
про поновлення виплат пенсій. 05.03.2014
позивачем надана відповідь №290/г-12,
якою роз'яснено, що відповідно ст. 66
Закону №2262 рішення про відмову в
призначенні пенсії або її перерахунку,
може бути оскаржено до Пенсійного
фонду України або до суду.

10.04.2014 відповідач звернувся до
Богунського районного суду м. Житомира
про визнання нечинним та скасування
рішення ГУ ПФУ в Житомирській області
№290/г-12 від 05.03.2014. Постановою суду від
19.05.2014 ОСОБА_2 в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 09.07.2014
провадження у справі №802/2032/14-а було
зупинено до набрання законної сили
постанови Богунського районного суду
м. Житомира від 19.05.2014. Дане рішення
набрало законної сили відповідно до
ухвали Житомирського апеляційного
адмінстративного суду від 21.08.2014., якою
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без
задоволення, постанову Богунського
районного суду м. Житомира від 19.05.2014
без змін.

14.02.2014 на адресу головного управління
Пенсійного фонду України в
Житомирській області надійшов лист від
11.02.2014 №332/06-36/02 Вінницької установи
виконання покарань УДПтС України у
Вінницькій області №1, з якого стало
вбачається, що відповідач за вироком
Апеляційного суду м. Києва від 25.01.2012
відбуває покарання у виді довічного
позбавлення волі з позбавленням
спеціального звання.

З метою отримання копії вироку суду, ГУ
ПФУ в Житомирській області надісланий
запит на адресу Апеляційного суду м.
Києва.

Апеляційним судом м. Києва направлені
витяг з вироку Апеляційного суду м.
Києва від 25.01.2012 та копія ухвали ВССУ
23.04.2013 стосовно ОСОБА_2, якими
присуджено покарання у вигляді
довічного позбавлення позбавленням
волі з позбавленням спеціального
звання.

Визначаючись щодо позовних вимог суд
врахував наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного
забезпечення громадян України із числа
осіб, які перебували на військовій
службі, службі в органах внутрішніх
справ врегульовано Законом України
«Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262 (далі -
Закон).

Згідно ст. 5-1 Закону, особам, звільненим
з військової служби, та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, поновленим у військовому
(спеціальному) званні, крім осіб,
звільнених зі служби у зв'язку із
засудженням за умисний злочин,
вчинений з використанням свого
посадового становища, пенсії
признчаються на умовах і за нормами,
встановленими цим Законом, якщо вони на
день позбавлення військового
(спеціального) звання мали право на
пенсію за вислугу років або по
інвалідності.

Статтею 5 Закону передбачено випадки
призначення пенсій особам, які
перебували на військовій службі,
службі в органах внутрішніх справ на
підставах, установлених Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
зокрема ч. 2 ст. 5 зазначеного Закону
встановлено, що на підставах
установлених Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», призначаються також
пенсії особам, звільненим з військової
служби, та деяким іншим особам, які
мають право на пенсію за цим Законом,
позбавлення військових або
спеціальних звань (у тому числі під час
перебування їх у запасі або у
відставці), а також звільненим зі
служби у зв'язку із засудженням за
умисний злочин, вчинений з
використанням свого посадового
становища, та членам їх сімей.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що особи позбавлені військових або
спеціальних звань мають право на
отримання пенсії лише відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а отже втрачають право на
пенсійне забезпечення, встановлене
Законом, та набувають право на пенсію
за спеціальним законом тільки у разі
поновленні у військовому
(спеціальному) званні, крім осіб,
звільнених зі служби у зв'язку із за
умисний злочин, вчинений з
використанням свого посадового
становища.

Вироком Апеляційного суду м. Києва від
25.01.2012 року, ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.04.2013 відповідача позбавлено
спеціального звання - підполковник
міліції.

Таким чином, враховуючи наведене вище,
суд вважає, що відповідач втратив право
на отримання пенсії відповідно до
цього Закону.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 60
Закону, пенсіонери зобов'язані
повідомляти органам пенсійного
забезпечення про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. Тобто,
законодавець встановив обов'язок
пенсіонера повідомляти орган, що
призначає пенсію про виникнення
обставин, які спричиняють припинення
виплати пенсії.

В порушення вказаної норми, відповідач
не повідомив ГУ ПФУ в Житомирській
області про виникнення обставин, що
спричиняють припинення виплати пенсії
- винесення вироку про призначення
покарання із позбавленням
спеціального звання «підполковник
міліції». Вказане спричинило для
безпідставної виплати пенсії ОСОБА_2

Частинами 2, 3 статті 60 Закону
передбачено, що в разі невиконання
цього обов'язку і одержання у зв'язку з
цим зайвих сум пенсії пенсіонери
повинні відшкодувати органу
пенсійного забезпечення заподіяну
шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
(подання документів із свідомо
неправдивими відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі його
сім'ї тощо), можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень органу,
який призначає пенсію, чи суду.

Як вбачається з прохальної частини
позовної заяви позивач просить
стягнути з відповідача безпідставно
виплаченої пенсії за період з 25.01.2012 по
31.12.2013 в 42199,70 грн. Однак, суд вважає, що
позивачем не вірно визначено період за
який потрібно стягнути виплачену
пенсію.

Так, відповідно до ст. 401
Кримінально-процесуального кодексу
України від 28.12.1960 (що була чинна на
момент винесення вироку), вирок набирає
законної сили після закінчення строку
на касаційне оскарження та внесення
касаційного подання, якщо його не було
оскаржено чи на нього не було внесено
подання. В разі подачі касаційної
скарги чи внесення касаційного подання
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
касаційною інстанцією.

Обвинувальний вирок виконується після
набрання ним законної сили.

В даному випадку вирок вступив в закону
силу 23.04.2013 з моменту винесення ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, а отже підлягав виконанню з
24.04.2013. Тобто, суд вважає, що стягненню
підлягає безпідставно виплачена
пенсія за період з 24.04.2013 по 31.12.2013.

Судом також встановлено, що ГУ ПФУ в
Житомирській області виплачено пенсію
ОСОБА_2 в розмірі 42199,70 за період з 25.01.2012
по 31.12.2013, що підтверджується
розрахунком суми пенсії (а.с. 19). Однак,
поверненню підлягає безпідставно
виплачена пенсія за період з 24.04.2013 по
31.12.2013 в розмірі 16419,98 грн. (15954,64+465,36 =
16419,98 грн.)

Дана сума розрахована наступним чином.
З травня 2013 року по грудень 2013 року сума
становить 15954,64 грн., сума за 7
календарних днів квітня 2013 року з 24.04.2013
по 30.04.2014 становить 465,36 грн.
(розрахована як добуток
середньоденного розміру пенсії на
кількість календарних днів).

Таким чином, враховуючи наведене вище,
суд приходить до висновку, що стягненню
підлягає сума в розмірі 16419,98 грн. за
період з 24.04.2013 по 31.12.2013.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві доводи
позивача є частково обґрунтованими, а
відтак позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

З урахуванням положень ст. 94 КАС
України, судові витрати (судовий збір)
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, Вінницький
окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1 Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на
користь Головного управління
Пенсійного фонду України в
Житомирській області 16 419,98 грн.
(шістнадцять тисяч чотириста
дев'ятнадцять грн. 98 коп.) безпідставно
виплаченої пенсії за період з 24.04.2013
року по 31.12.2013 року.

3. В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Віятик Наталія
Володимирівна