Справа № 9101/2633/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"09" квітня 2013 р. справа №
2а-0870/5881/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Куйбишевської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької
області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 26.09.2011 р. у
справі № 2а-0870/5881/11

за позовом ОСОБА_1

до Куйбишевської міжрайонної
державної податкової інспекції
Запорізької області

про зобов'язання вчинити певні дії та
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

встановив:

У липні 2011 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просив:

- зобов'язати відповідача внести зміни
до картки особового рахунку позивача
фізичної особи ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) по
платежу «Податок з доходів фізичних
осіб від продажу рухомого майна...» код
бюджетної класифікації 11011300,
відобразивши уточнену декларацію про
доходи за 2009 р., яка була вручена
відповідачеві 05.05.2010 р.;

- визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення № /1/1153 від
25.06.2010 р.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 26.09.2011 р.
позов задоволено частково, а саме:

- визнано нечинним податкове
повідомлення-рішення №13 1 70111153
від 25.06.2010, видане Куйбишевською
міжрайонною державною податковою
інспекцію Запорізької області.

У задоволені інших вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що позивач
при продажі легкового автомобіля не
повинен здійснювати відрахування
податків до бюджету, скільки це
зобов'язання податкового агента.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції в частині задоволених
позовних вимог, відповідач оскаржив її
в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та відмовити позивачу у
задоволенні позову.

Позивач та відповідач, належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, у

судове засідання не з'явилися, що не
перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що 31.03.2010
позивачем самостійно подано до
Куйбишевської МДПІ Запорізької
області декларацію про доходи,
одержані з 01 січня по 31 грудня 2009 року
№1238, згідно якої відповідачем
задекларовано дохід від продажу
автомобілю Шевроле Авео, реєстраційний
номер НОМЕР_2 у розмірі 40000 грн.

Надалі позивачем було отримано
податкове повідомлення №/0/400 від
08.04.2010 р., згідно якого відповідач
визначив податкове зобов'язання
позивача зі сплати податку з доходів
фізичних осіб від продажу рухомого
майна в розмірі 6 000 грн.

05.05.2010 разом із супровідним листом №
01/05-05 позивач подав до Куйбишевської
МДПІ Запорізької області уточнену
декларацію про доходи за період з 01.01.2009
по 31.12.2009 р., згідно якої об'єкт
оподаткування відсутній. Цього ж дня,
відповідач подав скаргу №02/05-05 від
05.05.2010 р., якою просив провести
уточнюючу декларацію по особовому
рахунку і на підставі цього скасувати
податкове повідомлення № /400 від
08.04.2010 р..

В ході розгляду скарги, позивачем було
винесено рішення про продовження
строку розгляду первинної скарги №
996/10/10-010 від 20.05.2010 до 30.06.2010 р.

Рішенням №/0/400 від 08.04.2010 р.
позивачу відмовлено у задоволенні
скарги. Рішення обґрунтовано його тим,
що в декларації за №1238 позивачем
зазначено, що отриманий ним дохід за
"продаж автомобіля Шеврове",
правильність, зазначених у декларації
відомостей, ствердив власним підписом.
На підставі задекларованих даних та
згідно з нормами законодавства МДПІ
визначила та надіслала позивачу
податкове повідомлення-рішення по
податку з доходів фізичних осіб, яким
визначено суму податкових зобов'язань
у розмірі 6000,00грн. Відповідач
посилається на те, що порядок подання
річної декларації про майновий стан і
доходи (податкової декларації)
передбачений Законом України "Про
податок з доходів фізичних осіб" №889
(був чинний на момент спірних відносин)
(далі - Закон України №889), яким
встановлено, що платник податку, що
отримує доходи, нараховані особою, яка
не є податковим агентом, зобов'язаний
включити суму таких доходів до складу
загального річного оподатковуваного
доходу та подати річну декларацію з
цього податку (пп.8.2.1 п.8.2 ст.8). пунктом
18.1 ст.18 встановлено, що річна
декларація про майновий стан і доходи
(податкова декларація) подається
платником податку, який зобов'язаний
подавати таку декларацію згідно з
нормами цього Закону або інших законів.

Відповідач, в обґрунтування своїх дій,
також посилається на абз.2 п.18.3 ст.18
вказаного закону, який передбачає, що
податковий орган зобов'язаний протягом
30 календарних днів від дня отримання
такої декларації визначити податкове
зобов'язання та надіслати податкове
повідомлення платнику податку, який
зобов'язаний сплатити належну суму
податку.

Поряд з обов'язковим поданням
декларації про майновий стан і доходи
(податкової декларації) Законом №899 не
було передбачено (не прямо, не з
посиланням на норми інших
нормативно-правових актів) право
подання громадянами уточнених
декларацій (розрахунків) про отриманні
ними доходи.

Враховуючи відсутність у громадянина
законного права на подання уточненої
декларації про майновий стан і доходи,
та те, що на сьогоднішній день не
передбачено та не затверджено форму
такої уточнюючої декларації, подання
позивачем декларації з уточненими
даними є такими, що не ґрунтується на
нормах чинного законодавства.

На запит відповідача Пологівське МРЕВ
УДАІ України листом № 271 від 04.06.2010 року
повідомило, що зазначений у запиті МДПІ
автомобіль Chevrole Aveo SF69Y був
зареєстрований за гр. ОСОБА_1 та 01.04.2009
року було знято з обліку для продажу.
Вказана інформація в повному обсязі
співпадає і з наданими відомостями від
управління ДАІ МВС України в
Запорізькій області, щодо фізичних
осіб, які протягом 2009 року зняли для
продажу транспортні засоби. Тому
декларація гр. ОСОБА_1 з уточненими
даними, доданої ним до заяви № 01/05-05 від
05.05.2010 року містить не достовірну
інформацію.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
неправомірність податкового
повідомлення-рішення №/0/400 від
08.04.2010 р. з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України №889
дохід це - сума будь-яких коштів,
вартість матеріального і
нематеріального майна, інших активів,
що мають вартість, у тому числі цінних
паперів або деривативів, одержаних
платником податку у власність або
нарахованих на його користь, чи набутих
незаконним шляхом у випадках,
визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2
статті 4 цього Закону, протягом
відповідного звітного податкового
періоду з різних джерел як на території
України, так і за її межами.

Відповідно до ст.3 вказаного Закону -
об'єктом оподаткування резидента є:
загальний місячний оподатковуваний
дохід; чистий річний оподатковуваний
дохід, який визначається шляхом
зменшення загального річного
оподатковуваного доходу на суму
податкового кредиту такого звітного
року; доходи з джерелом їх походження з
України, які підлягають кінцевому
оподаткуванню при їх виплаті; іноземні
доходи.

Тобто, податковим органом при
прийнятті податкового
повідомлення-рішення повинно бути
встановлено саме отримання фізичною
особою доходу, а не факту зняття
рухомого майна з обліку в органах
Державтоінспекції.

Доводи відповідача щодо встановлення
факту продажу рухомого майна на
підставі лише завірення власним
підписом поданої позивачем декларації
та отриманою інформацією від
управління ДАІ МВС України в
Запорізькій області та Пологівського
ВРЕР ДАІ ГУМВС України в Запорізькій
області щодо зняття з обліку
транспортного засобу є
необґрунтованими, оскільки зняття з
обліку не є доказом продажу та
відповідно отримання доходів.

Крім цього, відповідно до ст. 12
зазначеного Закону, яка передбачає
оподаткування операцій з продажу або
обміну об'єкта рухомого майна:12.1. Дохід
платника податку від продажу об'єкта
рухомого майна протягом звітного
податкового року оподатковується за
ставкою, встановленою пунктом 7.1 статті
7 цього Закону; 12.2. Як виняток із пункту
12.1 цієї статті при продажу одного з
об'єктів рухомого майна у вигляді
легкового автомобіля, мотоцикла,
моторолера або моторного (парусного)
човна не частіше одного разу протягом
звітного податкового року доходи
продавця від зазначених операцій
оподатковуються за ставкою в розмірі 1
відсотка від вартості такого об'єкта
рухомого майна за умови сплати
(перерахування) ним суми державного
мита до бюджету або суми плати
нотаріусу за нотаріальне посвідчення
відповідного договору до такого
посвідчення; Зазначені операції
відображуються в реєстрі об'єктів
рухомого майна; 12.3. Якщо об'єкт рухомого
майна продається за посередництвом
юридичної особи (її філії, відділення,
іншого відокремленого підрозділу) або
представництва нерезидента, то така
особа вважається податковим агентом
платника податку стосовно
оподаткування доходів, отриманих таким
платником податку від такого продажу;
12.5. Податковим агентом при здійсненні
операцій з відчуження об'єктів
рухомого майна в порядку,
передбаченому в статті 12 цього Закону,
є нотаріус, який посвідчує відповідний
договір або дійсність підписів сторін
угоди за наявності документа про
сплату податку сторонами договору.

Для оформлення договору платник
податку зобов'язаний здійснити дії
щодо сплати податку з доходу від
операцій з відчуження об'єктів
рухомого майна, а нотаріус - дії щодо
подання інформації податковому органу
в порядку, передбаченому в пункті 11.3
статті 11 цього Закону.

Податковий агент зобов'язаний подавати
органу державної податкової служби за
місцем його реєстрації податкову
декларацію з податку з доходів
фізичних осіб за базовий податковий
період, що дорівнює календарному
місяцю за формою, встановленою
центральним податковим органом, про
загальні суми доходів, які нараховані
на користь платників податку, і
загальні суми податку з доходів
фізичних осіб, які утримані з цих
доходів, а також обсяги перерахованого
податку до бюджету.

За правилами п.1.15 ст.1 податковий агент -
юридична особа (її філія, відділення,
інший відокремлений підрозділ) або
фізична особа чи представництво
нерезидента - юридичної особи, які
незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

З наведеного вбачається, що в даному
випадку податок з продажу нерухомого
майна може сплатити позивач або інша
сторона договору купівлі-продажу,
проте перевірку фактичної сплати
податку та подання податкової
звітності здійснює податковий агент -
нотаріус, який і несе відповідальність
як за не подання податкової звітності,
так і за не сплату податку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
податковий орган при прийнятті
податкового повідомлення рішення
безпідставно застосував пп. 18.3 ст. 18
Закону України №889, оскільки вказана
норма стосується платників податку -
резидентів, які виїжджають за кордон на
постійне місце проживання.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Куйбишевської
міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 26.09.2011 р. у
справі № 2а-0870/5881/11 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун