Справа № 2-а-2/12
Суддя: Подопригора Л. І.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської
Справа № 2-а-2/12
Номер провадження 2-а/580/1/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р.
Лебединський районний суд Сумської
області

в складі: головуючої судді -
Подопригори Л. І. за участю секретаря
судового засідання - Лєсної Н.В.,
позивачки ОСОБА_1, представника
позивачки - ОСОБА_2, представника
Управління Держземагенства у
Лебединському районі Сумської області
- Троян О.О., третьої особи - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Лебединської міської
ради, Управління Держземагенства у
Лебединському районі Сумської області
про часткове визнання протиправним і
скасування рішення міської ради «Про
землекористування по вул.. Довгалівка,
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, по АДРЕСА_3, АДРЕСА_4»
про зобов'язання вжиття заходів щодо
самочинних побудов та щодо порушень
земельного законодавства, про
визначення меж земельних ділянок,
третя особа - ОСОБА_6,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
адміністративним позовом до
відповідачів про часткове визнання
протиправним і скасування рішення
Лебединської міської ради Сумської
області від 08.10.2010 року «Про
землекористування по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2,
по АДРЕСА_3, АДРЕСА_4», про зобов'язання
вжиття заходів щодо самочинних побудов
та щодо порушень земельного
законодавства, про визначення меж
земельних ділянок, мотивуючи свої
вимоги тим, що рішенням Лебединської
міської ради від 08.10.2010 року було
затверджено акти погодження меж
земельних ділянок садиб, що
розташовані в АДРЕСА_1, АДРЕСА_2.
Позивачка вважає дане рішення
необґрунтованим у зв'язку з тим, що ним
затверджено неіснуючі акти погодження
меж земельних ділянок, оскільки їх
власники відмовились від підписання
даних актів, що підтверджується
рішенням Комісії по земельних спорах
Лебединської міської ради від 17
вересня 2010 року № 3.

Крім того, при винесенні даного рішення
комісією не взято до уваги декілька
обставин, що мають значення для
прийняття рішення по земельному спору,
а саме: відповідність схем
Генерального плану м. Лебедин
інвентарних справ БТІ та фактичних
розмірів та меж між садибами, що
розташовані в АДРЕСА_5, АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2; безспірність меж між садибою
позивачки та сусідньою садибою по
АДРЕСА_5; систематичне знищення
власницею сусідньої садиби по АДРЕСА_2,
огорожі, яка є межею дворової частини
садиб.

Також позивачка зазначає, що власниця
сусідньої садиби по АДРЕСА_2, здійснила
самочинне будівництво літньої кухні
позначеної на плані земельної ділянки
під літ. «Д» та сараю під літ. «Е», без
дотримання встановленого законом
розриву від межі з сусідньою земельною
ділянкою.

Тому позивачка просить суд визнати
протиправним і скасувати рішення
Лебединської міської ради Сумської
області від 08.10.2010 року «Про
землекористування по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2,
по АДРЕСА_3, АДРЕСА_4», в частині, що
стосується садиб по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.
Зобов'язати Лебединську міську раду
вжити повноваження передбачені п. 7 ст.
376 ЦК України, щодо самочинно
збудованих літньої кухні позначеної
на плані земельної ділянки під літ. «Д»
та сараю під літ. «Е» в садибі по
АДРЕСА_2. Зобов'язати Управління
Держземагенства у Лебединському
районі Сумської області вжити заходи
щодо порушень земельного
законодавства. Визнати розміри та межі
земельної ділянки по АДРЕСА_1,
зафіксовані в документах інвентарної
справи БТІ Лебединської міської ради.

В судовому засіданні, представник
позивачки підтримала позовну вимогу
щодо визнання протиправним і
скасування рішення Лебединської
міської ради Сумської області від
08.10.2010 року «Про землекористування по
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, по АДРЕСА_3, АДРЕСА_4»,
в частині, що стосується садиб по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Іншу частину
позовних вимог попросила суд залишити
без розгляду.

Представник відповідача Лебединської
міської ради в судове засідання не
з'явилася, хоча і була своєчасно та
належним чином повідомлена про дату,
час та місце розгляду справи, але
надала заяву в якій просить справу
розглядати без її участі, а при
ухваленні рішення покладається на
розсуд суду.

Представник відповідача Управління
Держземагенства у Лебединському
районі Сумської області в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 -
визнав, але разом з тим, зазначив, що
погодження меж земельних ділянок по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 здійснювалося на
підставі результатів обмірів
земельних ділянок які перебувають у
фактичному користуванні. При виділенні
земельних ділянок у 1993 році на місце не
виїжджали. Виділення відбувалося на
підставі даних БТІ. Точні розміри
земельних ділянок встановлювались при
виготовленні технічної документації.

Третя особа, ОСОБА_6 в судовому
засіданні не заперечила проти
задоволення вимог позивачки, оскільки
вважає, що замірювання фактично
використовуваної нею та позивачкою
земельних ділянок здійснювалося не
правильно.

Заслухавши пояснення позивачки та її
представника, відповідача, третьої
особи, дослідивши докази у справі, суд
вважає, що позов обґрунтований, позовні
вимоги витікають з адміністративних
правовідносин i на пiдставi ст. 107 ЗК
України, ч. 3 ст. 2 КАС України,
підлягають задоволенню.

В судовому засіданні було встановлено,
що позивачка є власницею садиби, що
розташована в АДРЕСА_1, що вбачається із
свідоцтв про право на спадщину за
заповітом (а.с. 3-5).

Рішенням Лебединської міської ради
Сумської області від 08.10.2010 року «Про
землекористування по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2,
по АДРЕСА_3, АДРЕСА_4», затверджено акт
погодження меж земельних ділянок, що
розташовані в АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та по
АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 (а.с. 8).

З протоколу засідання комісії по
земельних спорах Лебединської міської
ради від 17 вересня 2010 року, вбачається,
що погодження меж земельних ділянок
між суміжними землекористувачами по
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, здійснювалося по
фактичному землекористуванню, згідно
зйомки ПП «ОСОБА_7.», в зв'язку з
відмовою землекористувачів від
підписання даного погодження. Ширина
садиб по фасаду була встановлена в
наступних розмірах: АДРЕСА_1 - 17,12 м.,
АДРЕСА_2 - 17,35 м. (а.с. 9).

З генерального плану (схеми) на садибу,
що розташована по АДРЕСА_1, вбачається,
що ширина садиби по фасаду становить
17,20 м. (а.с.11).

З генерального плану (схеми) на садибу,
що розташована по АДРЕСА_2, вбачається,
що ширина садиби по фасаду становить
17,30 м. (а.с.11).

Згідно ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справи в
адміністративних судах
здійснюються на засадах
змагальності сторін та свобод в
наданні ними суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Даний спір виник у зв'язку з
оскарженням рішення колегіального
органу місцевого самоврядування та
відноситься до категорії
публічно - правових спорів.

Згідно зі ст. 136 КАС України, позивач
може відмовитися від
адміністративного позову, а
відповідач - визнати адміністративний
позов протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву.

Тому суд вважає за необхідне
задоволити клопотання представника
позивачки щодо залишення частини
позовних вимог без розгляду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Статтею 14 Конституції України
встановлено, що земля є основним
національним багатством, що
знаходиться під особливою охороною
держави. Право на землю набувається і
реалізується громадянами і суб'єктами
господарської діяльності (юридичними і
фізичними особами) виключно відповідно
до закону.

Згідно ст. 12 ЗК України, розпорядження
землями територіальних громад,
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян і юридичних осіб, відноситься
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст.

Відповідно до вимог ст. 107 ЗК України,
основою для відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації. В
разі неможливості виявлення дійсних
меж їх встановлення здійснюється за
фактичним використанням земельної
ділянки. Якщо фактичне використання
ділянки неможливо встановити, то
кожному виділяється однакова за
розміром частина спірної ділянки. У
випадках, коли в такий спосіб
визначення меж не узгоджується з
виявленими обставинами, зокрема з
встановленими розмірами земельних
ділянок, то межі визначаються з
урахуванням

цих обставин.

Підставами для визнання оскаржуваного
рішення протиправним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
це рішення. Обов'язковою умовою
визнання рішення протиправним є також
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного рішення прав та
охоронюваних законом інтересів сторін
у справі.

Суд приймає до уваги те, що саме суб'єкт
владних повноважень повинен довести
правомірність свого рішення і враховує
посилання позивачки на порушення її
прав, оскільки викладені нею обставини
не були спростовані в судовому
засіданні і не суперечать іншим
доказам у справі.

Оскільки в судовому засіданні було
встановлено, що при погодженні меж
земельних ділянок між суміжними
землекористувачами по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2, не був встановлений
безспірний розмір фактичного
землекористування, а також, те, що,
зазначений при погодженні меж
земельних ділянок розмір ширини цих
садиб по фасаду, не відповідає розміру,
що зазначений у генеральному плані
(схемі) на ці садиби, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 6, 11, 17, 50, 71, 94, 100, 102
110, 159 - 163, 167 КАС України, ст. 14
Конституції України, ст. 12, 107 ЗК
України,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати протиправним та скасувати
рішення Лебединської міської ради
Сумської області від 08.10.2010 року «Про
землекористування по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2,
по АДРЕСА_3, АДРЕСА_4» в
частині, що стосується садиб по АДРЕСА_1
та АДРЕСА_2.

Іншу частину позовних вимог залишити
без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Лебединський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-ти
денний строк з дня її проголошення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення постанови, в той же строк
з дня отримання її копії.

Суддя:
Л. І. Подопригора