Справа № 817/1258/14
Суддя: Махаринець Д. Є.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1258/14

25 вересня 2014 року 16год. 33хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Махаринця Д. Є., за
участю секретаря судового засідання
Сисун Н.В., сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Троянчук Д.М.,

відповідача: представник Білик М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТЕК "КАТРІН" до
Державна податкова інспекція у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТЕК «Катрін»
звернулося до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
24.10.2013 року №, № та від 22.11.2013
року №.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що у зв'язку із здійсненням
своєї діяльності у ТОВ «ТЕК «КАТРІН»
виникли витрати на інформаційне
обслуговування, заправку картриджів,
оплата послуг телефонного зв'язку та
інтернету, що стверджується платіжними
дорученнями, актами здачі-приймання
робіт, податковими та видатковими
накладними.

Також в товариства виникли витрати з
оренди приміщень, забезпечення ведення
обліку, що стверджується
представленими накладними на придбані
товари, актами виконаних робіт та
іншими первинними документами.

Стверджує, що первинні документи
повністю підтверджують валові витрати
та відповідають вимогам ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність», оформлені
належним чином та у відповідності до
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року за № 8, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року за № 168/704, а відображені в них
господарські операції повністю
відповідають визначенням витрат, які
відносяться до валових відповідно до
ст. 138 Податкового кодексу України за №
2755-VI від 02.12.2010 року (із наступними
змінами і доповненнями).

Тому, враховуючи наявність
господарських витрат та належним чином
оформлених податкових накладних,
позивачем правомірно віднесено до
складу податкового кредиту, від`ємного
значення та бюджетного відшкодування
відповідних сум ПДВ.

Представник позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав з наведених у ньому підстав,
просив задовольнити повністю.

Відповідач ДПІ у м.Рівному ГУ
Міндоходів у Рівненській області позов
не визнав, подавши письмове
заперечення. Представник відповідача в
судовому засіданні пояснив, що
позивачем не вірно формувались
витрати, а тому рішення, що
оскаржується є законним та
обґрунтованим.

З наведених підстав спірні податкові
повідомлення-рішення представник
відповідача вважає правомірними, в
задоволенні позову просив відмовити
повністю за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, встановивши фактичні обставини
справи, перевіривши їх доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх у сукупності, відповідно до
вимог закону, суд дійшов висновку, що
позов підлягає до задоволення повністю
з таких підстав.

Суд встановив, що в період з 15.10.2013 року
по 16.10.2013 року Державною податковою
інспекцією у місті Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі по тексту - ДПІ у м.
Рівному) було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
правомірності нарахування Товариством
з обмеженою відповідальністю «ТЕК
«КАТРІН» (далі по тексту - ТОВ «ТЕК
«КАТРІН») у податковій звітності з
податку на додану вартість щодо
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту та щодо суми
бюджетного відшкодування, за
результатами якої складено акт від
16.10.2013 року №62/17-16-15-01/37614010.

Висновками акта перевірки встановлено
порушення пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 та п. 198.3 ст.
198, п. 200.3 ст. 200, п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року
(із наступними змінами і доповненнями),
в результаті чого встановлено
завищення податкового кредиту за
липень 2013 року в сумі 659 грн. 00 коп. та
податкового кредиту за серпень 2013 року
в сумі 571 грн. 00 коп., що призвело до
завищення бюджетного відшкодування
податку на додану вартість за серпень
2013 року на суму 659 грн. 00 коп. та
завищення від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
податкового кредиту (рядок 19
Декларації) на суму 571 грн. 00 коп.

На підставі акта перевірки ДПІ у м.
Рівному винесено податкові
повідомлення-рішення: форми «В1» від
24.10.2013 року №, яким ТОВ «ТЕК
«КАТРІН» зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за серпень 2013 року у розмірі 659
грн. 00 коп. та застосовано штрафні
санкції в сумі 329 грн. 50 коп. та форми
«В4» №, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за серпень 2013 року у
розмірі 571 грн. 00 коп.

Також 13.11.2013 року Державною податковою
інспекцією у місті Рівному було
проведено камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ТОВ «ТЕК
«КАТРІН», за результатами якої
складено акт від 13.11.2013
року№129/17-16-15-01/37614010.

Висновками акта камеральної перевірки
встановлено порушення п. 200.3 ст. 200
розділу V Податкового кодексу України
№2755-VI від 02.12.2010 року (із наступними
змінами і доповненнями), п. 4.6 Порядку
заповнення та подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затверджених наказом Державної
податкової адміністрації України №1492
від 25.11.2011 року, а саме: методологічну
помилку (порушення), що вплинула на
розрахунки з бюджетом у розмірі 571 грн.
00 коп.

На підставі акта камеральної перевірки
ДПІ у м. Рівному винесено податкове
повідомлення-рішення форми «В1» від
22.11.2013 року №, яким ТОВ «ТЕК
«КАТРІН» зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за вересень 2013 року у розмірі
571 грн. 00 коп. та застосовано штрафні
санкції в сумі 285 грн. 50 коп.

Не погодившись з вищевказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
ТОВ «ТЕК «КАТРІН» здійснило їх
оскарження до Головного управління
Міндоходів у Рівненській області.

Рішенням про результати розгляду
скарги №342/10с/10-210/307 від 17.12.2013 року
Головне управління Міндоходів у
Рівненській області залишило без змін
податкові повідомлення-рішення ДПІ у м.
Рівному від 24.10.2013 року № про
зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в сумі 659 грн. 00 коп. основного
платежу і 329 грн. 50 коп. штрафної
(фінансової) санкції, № про
зменшення розміру від'ємного значення
суми податку на додану вартість в сумі
571 грн. 00 коп. основного платежу, а
скаргу ТОВ «ТЕК «КАТРІН» від 31.10.2013 року
б/н (вхідний № 166/10С ГУ МуРО від 31.10.2013
року) - без задоволення.

Рішенням про результати розгляду
скарги №33/10/17-10-10-05-105/348 від 29.01.2014 року
Головне управління Міндоходів у
Рівненській області залишило без змін
податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.
Рівному від 22.11.2013 року № (форма В1)
про зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в сумі 571 грн. 00 коп. за
основним платежем та в сумі 285 грн. 50
коп. за штрафними (фінансовими)
санкціями, а скаргу директора ТОВ «ТЕК
«КАТРІН» від 02.12.2013 року б/н (вхідний №
3395/10С ГУ МуРО від 03.12.2013 року) - без
задоволення.

Не погодившись з такими рішеннями
податкового органу, ТОВ «ТЕК «КАТРІН»
здійснило їх оскарження до
Міністерства доходів та зборів
України.

За результатами розгляду повторних
скарг, Міндоходів України своїми
рішеннями від 10.01.2014 року №163/6/99-99-10-01-15
та від 21.02.2014 року №3516/6/99-99-10-01-15
залишило податкові
повідомлення-рішення та рішення,
прийняті за розглядом первинної скарги
без змін, а скарги - без задоволення.

Надаючи оцінку правомірності
винесення спірних рішень суб'єкта
владних повноважень, суд враховує
наступне.

Як вбачається із податкової декларації
з ПДВ позивача за липень 2013 року, ТОВ
«ТЕК «КАТРІН» до складу податкового
кредиту було віднесено суми податку на
додану вартість в розмірі 659 грн. 00 коп.,
сплачених по взаємовідносинах з
наступними контрагентами:

ТОВ «ПТР-Ресурс» - за отримані
транспортні послуги згідно податкової
накладної №282 від 05.07.2013 року на суму 400
грн. 00 коп.;

ПАТ «МТС Україна» - за отримані
телекомунікаційні послуги в сумі 77 грн.
99 коп. згідно податкової накладної
№274759 від 31.07.2013 року;

ПАТ «Київстар» - за послуги
стільникового зв'язку в сумі 82 грн. 40
коп. згідно податкових накладних №204017/3
від 30.06.2013 року, №257443/3 від 30.06.2013 року,
№308274/3 від 30.06.2013 року, №265162/3 від 30.06.2013
року;

ДП «Проектно-вишукувальний інститут
«Рівнедіпроводгосп» - за оренду
приміщення в сумі 98 грн. 61 коп. згідно
податкової накладної №45 від 30.07.2013
року.

У в декларації за серпень 2013 року ТОВ
«ТЕК «КАТРІН» до складу податкового
кредиту було віднесено суми податку на
додану вартість в розмірі 571 грн. 00 коп.,
сплачених по взаємовідносинах з
наступними контрагентами:

ПАТ «МТС Україна» - за отримані
телекомунікаційні послуги в сумі 118
грн. 17 коп. згідно податкової накладної
№291763 від 31.08.2013 року;

ДП «Проектно-вишукувальний інститут
«Рівнедіпроводгосп» - за вивіз сміття,
воду, електроенергію, оплата оренди за
приміщення в сумі 341 грн. 84 коп. згідно
податкових накладних №18 від 27.08.2013
року, №34 від 29.08.2013 року, №35 від 29.08.2013
року;

ТОВ «Епіцентр К» - за придбані ТМЦ в
сумі 41 грн. 68 коп. згідно податкової
накладної №14159/022 від 01.08.2013 року;

ПАТ «Київстар» - за послуги
стільникового зв'язку в сумі 69 грн. 20
коп. згідно податкових накладних від
31.07.2013 року №304392/3, №389908/3, №172693/3, №385198/3,
№350290/3.

Як вбачається із акту позапланової
перевірки від 16.10.2013 року
№62/17-16-15-01/37614010, на думку відповідача,
вказані витрати не відносяться до
витрат, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування у зв'язку з тим,
що вони не використовуються в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку, а тому суми податку на додану
вартість, сплачено при придбанні вище
перелічених послуг не можуть бути
віднесені до податкового кредиту
звітного періоду.

Проте, такі висновки податкового
органу спростовуються наявними в
матеріалах справи доказами.

Зокрема, крім вищезазначених
податкових накладних, на підтвердження
правомірності формування податкового
кредиту та використання у власній
господарській діяльності послуг,
отриманих від ТОВ «ПТР-Ресурс»,
позивачем до матеріалів справи
долученодоговір-заявку №45 від 04.07.2013
року, укладеного між позивачем та ТОВ
«ПТР-Ресурс» та акт здачі-прийняття
виконаних робіт №0712 від 05.07.2013 року, що
підтверджує факт виконання такого
договору.

Також на підтвердження взаємовідносин
з ПрАТ «МТС Україна» позивачем надано
договір про надання послуг мобільного
зв'язку №5464866/1.12266238 від 29.06.2011 року,
рахунки ПрАТ «МТС Україна» за червень,
липень та серпень 2013 року по
абонентським номерам 503713133, 503713081,
503713032,503713031, 503759636, 504351075, 504350910, 503384123 та
503394454. Згідно наказів ТОВ «ТЕК «Катрін»
від 29.06.2011 року №21-Т та від 07.07.2011 року
№22-Т, вказані в рахунках номери
стільникового мобільного зв'язку
закріплено за працівниками позивача
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Також
позивачем надані платіжні доручення
№312 від 10.06.2013 року, №362 від 05.07.2013 року
та №439 від 15.08.2013 року, які
підтверджують факт понесених витрат за
послуги мобільного зв'язку а також
оборотно-сальдову відомість по рахунку
84 «Види витрат» за червень-серпень 2013
року, яка підтверджує віднесення до
складу витрат витрати на зв'язок.

На підтвердження використання у
власній господарській діяльності
послуг мобільного зв'язку, отриманих
від ПАТ «Київстар», позивач надав угоду
№4362892 від 04.04.2011 року про надання послуг
стільникового мобільного зв'язку
тазамовлення до угоди №4362892 від 04.04.2011
року про надання послуг стільникового
мобільного зв'язку. Також позивачем
надано рахункиПАТ «Київстар» від 30.06.2013
року №28-11383736 (абонентський номер
НОМЕР_6), №28-11383737 (абонентський номер
НОМЕР_7), №28-11383738 (абонентський номер
НОМЕР_8), №28-11383739 (абонентський номер
НОМЕР_9), від 31.07.2014 року №29-13787875
(абонентський номер НОМЕР_6), №29-13787876
(абонентський номер НОМЕР_5), №29-13787877
(абонентський номер НОМЕР_7), №29-13787878
(абонентський номер НОМЕР_8), №29-13787879
(абонентський номер НОМЕР_9), від 31.08.2013
року №30-15294414 (абонентський номер
НОМЕР_6), №30-15294415 (абонентський номер
НОМЕР_5), №30-15294416 (абонентський номер
НОМЕР_7), №30-15294417 (абонентський номер
НОМЕР_8) та №30-15294418 (абонентський номер
НОМЕР_9). Згідно наказу позивача від
18.10.2011 року №30-Т, вищезазначені
абонентські номери мобільного зв'язку
закріплені за працівниками ТОВ «ТЕК
«Катрін» ОСОБА_7, ОСОБА_13, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 Крім того, позивачем надані
платіжні доручення №335 від 19.06.2013 року,
№400 від 24.07.2013 року та №456 від 29.08.2013 року
які підтверджують факт понесених
витрат за послуги мобільного зв'язку.

Крім вищезазначених документів, на
підтвердження використання у
господарській діяльності послуг
мобільно зв'язку позивачем додатково
надано рахунок-фактуру №СТ-0000798 від
13.10.2011 року на придбання телефону Nokia 1800
в кількості 3 шт., видаткову накладну
№СТ-0000719 від 18.10.2011 року на придбання
телефону Nokia 1800 в кількості 3 шт.,
платіжне доручення №372 від 17.10.2011 року,
яким підтверджено факт оплати за
телефон Nokia 1800 в кількості 3 шт. згідно
рахунку-фактури №СТ-0000798 від 13.10.2011 року
та оборотно-сальдова відомість
позивача по рахунку 13 та по рахунку 104
«Необоротні активи» за червень-серпень
2013 року, відповідно до яких, до
необоротних активів позивача
відносені телефони Nokia 1800.

Підтвердженням правомірності
формування податкового кредиту та
використання у власній господарській
діяльності послуг, отриманих від ДП
«ПВІ «Рівнедіпроводгосп» є наданий
позивачем договір оренди №10-2011 від
04.11.2011 року, укладений позивачем з ДП
«ПВІ «Рівнедіпроводгосп», акт
прийому-передачі майна від 04.11.2011 року,
згідно якого, ДП «ПВІ
«Рівнедіпроводгосп» передає, а ТОВ
«ТЕК «Катрін» приймає майно для
влаштування офісу.

Також позивачем долучено до матеріалів
справи акт списання товарів №СпТ-000185
від 01.08.2013 року, отриманих від ТОВ
«Епіцентр К», згідно якого, причиною
списання є використання придбаних
товарів водієм ОСОБА_14 на ремонт
транспортного засобу Рено НОМЕР_10.
Згідно наказу від 20.06.2011 року №20 про
закріплення транспортних засобів, за
водієм-експедитором ОСОБА_14 закріплено
сідловий тягач RENAULT 500dxi, номерний знак
НОМЕР_10. Факт використання у
господарській діяльності
транспортного засобу Рено НОМЕР_10
підтверджується оборотно-сальдовою
відомістю позивача за червень-серпень
2013 року, відповідно до яких, до
необоротних активів позивача
відноситься сідловий тягач RENAULT
НОМЕР_10.

Підпунктом 138.1 ст. 138 Податкового
кодексу України за № 2755-VI від 02.12.2010
року (із наступними змінами та
доповненнями) передбачено, що витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Так, згідно пп. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138
Податкового кодексу України за № 2755-VI
від 02.12.2010 року (із наступними змінами
та доповненнями) - адміністративні
витрати, спрямовані на обслуговування
та управління підприємством:

в) витрати на утримання основних
засобів, інших необоротних
матеріальних активів
загальногосподарського використання
(оперативна оренда (у тому числі оренда
легкових автомобілів), придбання
пально-мастильних матеріалів, стоянка,
паркування легкових автомобілів,
страхування майна, амортизація, ремонт,
опалення, освітлення, водопостачання,
водовідведення, охорона);

ґ) витрати на оплату послуг зв'язку
(пошта, телеграф, телефон, телекс,
телефакс, стільниковий зв'язок та інші
подібні витрати);

ж) інші витрати загальногосподарського
призначення.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України за № 2755-VI від 02.12.2010
року (із наступними змінами та
доповненнями) визначено, що витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів.

Із аналізу всіх документів та норм
права, зазначених вище, враховуючи, що
сферою діяльності позивача є надання
транспортно-експедиційних послуг,
судом підтверджується факт
використання позивачем у власній
господарській діяльності послуг та
товарів, наданих контрагентами.

Суд погоджується із доводами позивача,
що діяльність автомобільного
вантажного транспорту передбачає не
лише надання послуг як основний вид
діяльності. Товариством здійснюються і
адміністративні витрати
(загальногосподарські витрати,
спрямовані на обслуговування та
управління підприємством), а також інші
операційні витрати товариства.

Щодо правомірності віднесення
позивачем до складу податкового
кредиту сум ПДВ, формування від'ємного
значення та бюджетного відшкодування з
ПДВ, то суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 198 Податкового кодексу
України за № 2755-VI від 02.12.2010 року (із
наступними змінами і доповненнями)
передбачено право платників податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту, яким є сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду.

Згідно свідоцтва №100338753 від 30.05.2011 року,
ТОВ «ТЕК «Катрін» є зареєстроване
платником ПДВ.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України за № 2755-VI від 02.12.2010
року (із наступними змінами і
доповненнями) - датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду (п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України за № 2755-VI
від 02.12.2010 року (із наступними змінами і
доповненнями).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України за №2755-VI від 02.12.2010 (із
наступними змінами і доповненнями) - не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до пп. 200.3 ст. 200, пп. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України за № 2755-VI
від 02.12.2010 року (із наступними змінами і
доповненнями) - при від'ємному значенні
суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1
цієї статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених
норм вбачається, що необхідним
первинним документом, який дає право
платнику податків на формування
податкового кредиту, є належним чином
оформлена податкова накладна.

Щодо твердження податкового органу про
наявність акта ДПІ у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про
неможливість проведення зустрічної
звірки від 07.10.2013 року за № 1508/26-55-22-01,
яким зменшено податкові зобов'язання
ТОВ «ПТР-Ресурс» в сумі податку на
додану вартість 400 грн. 00 коп., то суд
вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 61 Конституції України
встановлено, що юридична
відповідальність має індивідуальний
характер.

ТОВ «ТЕК «КАТРІН» не може нести
відповідальність за дії чи
бездіяльність контрагента щодо не
відображення ним сум податків по
господарським операціям та/або
неподання звітності до податкового
органу. Це означає, що не виконання
контрагентом свого зобов'язання щодо
сплати податку до бюджету тягне
відповідальність та негативні
наслідки щодо цієї особи, а тому сама
по собі несплата податку продавцем не
може бути підставою для відмови у праві
для платника податку на податковий
кредит за наявності факту здійснення
господарської операції.

Згідно з поданою позивачем до ДПІ у м.
Рівному податкової декларації з ПДВ за
серпень 2013 року та розрахунку суми
бюджетного відшкодування, бюджетному
відшкодуванню на розрахунковий
рахунок підприємства підлягає сума в
розмірі 13127, 00 грн., в т.ч. 659 грн., які
зменшено податковим
повідомленням-рішенням № від
24.10.2013 року.

Згідно з поданою позивачем до ДПІ у м.
Рівному податкової декларації з ПДВ за
вересень 2013 року та розрахунку суми
бюджетного відшкодування, бюджетному
відшкодуванню на розрахунковий
рахунок підприємства підлягає сума в
розмірі 17187, 00 грн., в т.ч. 571 грн., які
зменшено податковим
повідомленням-рішенням № від
22.11.2013 року.

Згідно позиції, викладеної у
постановах від 09.09.2008 у справі №21-500во08,
від 01.06.2010 у справі №21-573во10, постанові
від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ
«Мукачівський лісокомбінат»,
постанові від 31.01.2011 у справі за позовом
ТОВ «Фірма «ВІК», колегія суддів
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України не
вбачає підстав для позбавлення
платника податку права на
відшкодування податку на додану
вартість у випадку, коли останній
виконав усі передбачені законом умови
стосовно отримання такого
відшкодування та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

Крім того, судом в ході розгляду справи
встановлено, що податковий орган в акті
камеральної перевірки від 13.11.2013 року
№129/17-16-15-01/37614010 вказує, що ТОВ «ТЕК
«КАТРІН» при поданні податкової
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2013 року (податкова
декларація з податку на додану
вартість № від 20.09.2013 року) не
враховано результати документальної
позапланової невиїзної перевірки (акт
№62/17-16-15-01/37614010 від 16.10.2013 року), яким
встановлено порушення пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.
14 та п. 198.3 ст. 198, п. 200.3 ст. 200, п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України за № 2755-VI
від 02.12.2010 року (із наступними змінами і
доповненнями), в результаті чого ТОВ
«ТЕК «КАТРІН» завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та податкового кредиту за
серпень 2013 року при визначенні суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за вересень 2013 року.
Платником на порушення п. 200.3 ст. 200
розділу V Податкового кодексу України
№2755-VI від 02.12.2010 року (із наступними
змінами і доповненнями) не враховано
результати попередньої перевірки при
визначенні суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за вересень 2013 року.

Проте, податковим органом не враховано,
що податкові повідомлення-рішення
№ та № від 24.10.2013 року,
винесені за результатами
документальної позапланової невиїзної
перевірки (акт №62/17-16-15-01/37614010 від 16.10.2013
року) було оскаржено до Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області, про що було повідомлено і ДПІ у
м. Рівному.

У відповідності до п. 56.15 ст. 56 Глави 4
Розділу ІІ Податкового кодексу України
за № 2755-VI від 02.12.2010 року (із наступними
змінами та доповненнями) - скарга,
подана із дотриманням строків,
визначених пунктом 56.3 цієї статті,
зупиняє виконання платником податків
грошових зобов'язань, визначених у
податковому повідомленні-рішенні
(рішенні), на строк від дня подання
такої скарги до контролюючого органу
до дня закінчення процедури
адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові
вимоги з податку, що оскаржується, не
надсилаються, а сума грошового
зобов'язання, що оскаржується,
вважається неузгодженою.

Враховуючи вищевикладені норми,
винесення податкового
повідомлення-рішення від 22.11.2013 року
№ до моменту узгодження
податкових повідомлень-рішень №,
№ від 24.10.2013 року є протиправним
та призвело до порушення податковим
органом ст. 19 Конституції України,
згідно з якою, органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, за результатами
судового розгляду адміністративної
справи суд вважає доведеним належними
та допустимими доказами, що при
прийнятті спірних податкових
повідомлень-рішеньсуб'єкт владних
повноважень діяв необґрунтовано,
упереджено, без з'ясування необхідних
обставин, що мали значення для
прийняття рішень, чим порушено законні
інтереси позивача, які підлягають до
судового захисту шляхом визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
24.10.2013 року №, № та від 22.11.2013
року №.

Судові витрати присуджуються на
користь позивача відповідно до ч.1 ст.94
КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
24.10.2014 №, від 24.10.2014 № та від
24.10.2014 №.

Присудити на користь позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТЕК "КАТРІН" із
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 182,70грн. (сто вісімдесят дві
гривні сімдесят копійок).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Махаринець Д.Е.