Справа № 2-а-679/143/14
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-679/143/14
Головуючий у 1-й інстанції: Стасюк Р.М.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Нетішин Хмельницької області на
постанову Нетішинського районного
суду Хмельницької області від 16 червня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у м. Нетішин
Хмельницької області про перерахунок
пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Нетішинського міського суду
Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м.Нетішин Хмельницької області, третя
особа ДП "НАЕК "Енергоатом" ВП "ХАЕС" про
визнання відмови протиправною та
зарахування періодів роботи до
пільгового стажу за Списком №1.

Постановою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 16 червня
2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з вказаною постановою
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач з 22.08.1992 року по 31.08.1993 року та з
01.09.1993 року по 17.12.1993 року постійно
працював на ХАЕС на посаді оператора
спецводоочищення 5 групи хімічного
цеху, дана професія передбачена
списком №1 розділу XXIV підрозділу
541, затвердженим постановою КМ
СРСР від 26.01.1991 року №10.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
обов'язок проведення атестації робочих
місць покладено законодавцем на
керівників підприємств, тому відмова
відповідача не може позбавити позивача
його конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питання надання пенсій за Списком № 1
на пільгових умовах відповідно до п.
«а» ч. 1 ст. 13, ст. 62 ЗУ «Про пенсійне
безпечення» та п. 4 «Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці», затвердженого Постановою КМУ
від 01.08.1992 року № 442.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з ст. 62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.п.1,2 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого Постановою КМУ №
442 від 01.08.1992 року, атестація робочих
місць за умовами праці проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форм власності й
господарювання, де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоров'я
працюючих, а також на їхніх нащадків як
тепер, так і в майбутньому; основна мета
атестації полягає у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах;
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Згідно з п. 4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці атестація проводиться
атестаційною комісією, склад і
повноваження якої визначається
наказом по підприємству, організації в
строки, передбачені колективним
договором, але не рідше одного разу на 5
років. Відповідальність за своєчасне
та якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Оскільки обов'язок проведення
атестації робочих місць покладено на
керівників підприємств, то її
непроведення не може позбавляти
громадян їх права на призначення
пенсії на пільгових умовах згідно
Списку №1 відповідно до статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч.3 п.4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 01.08.1992
року № 442 позачергово атестація
проводиться у разі докорінної зміни
умов і характеру праці з ініціативи
власника або уповноваженого ним
органу, профспілкового комітету,
трудового колективу або його виборного
органу, органів Державної експертизи
умов праці з участю установ
санітарно-епідеміологічної служби МОЗ.
Атестація робочого місця позивача була
проведена 20.03.1992 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про наявність
підстав для призначення позивачеві
пенсії за віком на пільгових підставах
за Списком №1відповідно до ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином доводи апеляційної скарги
не ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, та повністю
спростовуються встановленими у справі
обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
процесуального права, а відтак
оскаржувану постанову суду першої
інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Нетішин
Хмельницької області, - залишити без
задоволення, а постанову Нетішинського
районного суду Хмельницької області
від 16 червня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Смілянець Е. С.

Сушко О.О.