Справа № 754/4835/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 754/4835/14
1-й інстанції: Шевчук О.П.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
Міщука М.С. Безименної Н.В., Бєлової
Л.В.розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4
на постанову Деснянського районного
суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_4
до Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
Деснянського районного суду м. Києва із
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат, у якому
просила: визнати протиправною
бездіяльність відповідачів та
зобов'язати їх здійснити перерахунок
та виплату щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі 3 мінімальних
заробітних плат за період з 1996 по 2013 рік
включно, що дорівнює 51 розмірам
мінімальних заробітних плат,
зобов'язати відповідачів у подальшому
виплачувати позивачу щорічну допомогу
на оздоровлення у вищезазначеному
розмірі.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 29.04.2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове, яким позов
задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
першої категорії, що підтверджується
копією посвідчення серії НОМЕР_1. 15.10.1997
року їй встановлено ІІІ групу
інвалідності внаслідок захворювання,
пов'язаного з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до наданих суду першої
інстанції заперечень, відповідач
зазначив, що позивач як учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід
3 групи, отримав щорічну допомогу на
оздоровлення за 2013 рік в розмірі 90
гривень, яка нарахована за нормами
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та обчислена відповідно до
постанови КМУ № 836 від 26 липня 1996 року
(із змінами і доповненнями, внесеними
постановами Кабінету Міністрів
України від 12 липня 2005 року № 562) «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно з частиною 4 статті 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
щорічна допомога на оздоровлення
виплачується в таких розмірах:
інвалідам I і II групи - п'ять мінімальних
заробітних плат; інвалідам III групи,
дітям-інвалідам - чотири мінімальні
заробітні плати; учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії - п'ять мінімальних
заробітних плат; учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
3 категорії - три мінімальні заробітні
плати; кожній дитині, яка втратила
внаслідок Чорнобильської катастрофи
одного з батьків, - три мінімальні
заробітні плати; евакуйованим із зони
відчуження у 1986 році, включаючи дітей, -
три мінімальні заробітні плати.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет на 2013
рік» встановлено, установлено, що у 2013
році норми і положення статті 48
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Зазначені положення Закону України
«Про Державний бюджет на 2013 рік»
неконституційними визнані не були, а
тому підлягають застосуванню.

Так, постановою Кабінету Міністрів
України № 562 від 12 липня 2005 року «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлено, що інвалідам IIІ групи
щорічна допомога на оздоровлення
виплачується в розмірі 90 грн.

Таким чином, розмір вищевказаної
допомоги позивачу обчислений
відповідно до вимог законодавства.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах
Вищого адміністративного суду України
від 28 листопада 2013 року К/800/40990/13 та від
25 лютого 2014 року К/800/24118/13.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
вищеназваними нормами матеріального
та процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 29.04.2014 року -
без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Безименна Н.В.