Справа № 173/1875/14-а
Суддя: Шевченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/1875/14-а
Провадження №2-а/173/44/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 вересня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного
суду Дніпропетровської області
Шевченко О.Ю., розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Верхньодніпровської
районної державної адміністрації про
стягнення заборгованості по щорічній
допомозі на оздоровлення за 2014 рік як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
Управління соціального захисту
населення Верхньодніпровської
районної державної адміністрації про
стягнення заборгованості по щорічній
допомозі на оздоровлення за 2014 рік як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії.
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії та є інвалідом 3
групи за хворобою, пов'язаною з
виконанням обов'язків по ліквідації
аварії на Чорнобильській атомній
електростанції. Тому згідно з п. 2 ч. 3 ст.
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» він має право на щорічну
допомогу на оздоровлення за 2014 рік в
розмірі 4 мінімальних заробітних плат.
Управління соціального захисту
населення Верхньодніпровської
районної державної адміністрації у
відповіді на його запит підтвердило
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення, проте не в розмірах,
передбачених ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати,
який передбачений ст. 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» заборгованість складає 4910 грн.
Позивач вважає дії Управління
соціального захисту населення
Верхньодніпровської районної
державної адміністрації щодо
нарахування та виплати допомоги на
оздоровлення за 2014 рік у розмірах,
менших, ніж передбачено ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
такими, що не відповідають Конституції
України та є неправомірними і тому
просив суд зобов'язати Управління
соціального захисту населення
Верхньодніпровської районної
адміністрації провести нарахування та
виплату недоплаченої суми щорічної
разової грошової допомоги на
оздоровлення, як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи І
категорії 3-ї групи інвалідності за 2014
рік у розмірі 4 мінімальних заробітних
плат, виходячи з її розміру на момент
виплати.

Відповідач в своїх
письмових заперечення позов не визнав,
заперечував проти задоволення
позовних вимог. Свої заперечення проти
позову обґрунтовував тим, що
Управління нараховує та виплачує
одноразову допомогу учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України. Особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи І
категорії 3 групи інвалідності у 2014
році розмір щорічної допомоги на
оздоровлення складає 90 грн. Відповідач
також зауважує, що рішенням
Конституційного Суду України від 26
грудня 2011 року № 20-рп/2011 було
підтверджено право Кабінету Міністрів
України на визначенням механізму
реалізації законів України, в тому
числі шляхом встановлення порядку та
розміру соціальних виплат, виходячи з
наявності фінансового ресурсу бюджету.
Отже дії відповідача не суперечать
вимогам Конституції України та Закону.

Суддя, дослідивши
матеріали адміністративної справи,
оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до наступних висновків.

Суддею встановлені
такі обставини та відповідні їм
правовідносини.

ОСОБА_1 є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії та інвалідом 3
групи, що підтверджується відповідними
посвідченнями (а.с.5).

Згідно зі ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
позивач має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення.

Статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії 3 групи
інвалідності ОСОБА_1 та його право на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення відповідач визнає, про що
свідчить лист від 26 червня 2014 року № 1080
(а.с.7) та письмові заперечення на
адміністративний позов. Отже дані
обставини у відповідності до ч. 3 ст. 72
Кодексу адміністративного судочинства
України не підлягають доказуванню.

Щодо розміру щорічної
допомоги на оздоровлення, яка підлягає
виплаті позивачу як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії 3 групи
інвалідності, суд приходить до
наступних висновків.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щорічна допомога на
оздоровлення інвалідам ІІІ групи
виплачується в розмірі 4 мінімальних
заробітних плат.

Суд не приймає до уваги
заперечення відповідача про те, що
щорічна допомога на оздоровлення
виплачується у відповідності до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України з огляду на наступне.

На підставі п.п. 11 п. 28
розділу ІІ «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» було викладено в новій
редакції, згідно з якою щорічна
допомога на оздоровлення
виплачується в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Разом з тим рішенням
Конституційного Суду України № 10-рп/2008
від 22 травня 2008 року дана норма була
визнана такою, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційною). Отже, положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
яким було викладено нову редакцію ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» припинили свою дію з
моменту ухвалення рішення
Конституційним Судом України про їх
неконституційність. Після цього зміни
до даної норми не вносились. Згідно з п.
2 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 16
березня 2012 року № 4 «Про судову
практику вирішення адміністративними
судами спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39,48,50,52,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у разі визнання неконституційними
положень, якими внесено зміни до
закону, одночасно відновлює дію
попередньої редакції норми, якщо інше
не зазначено в рішенні Конституційного
Суду України.

Таким чином на час
нарахування щорічної допомоги на
оздоровлення особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи в
2014 році діють положення ст. 48 Закону
України в редакції закону, яка
передбачала розмір щорічної допомоги
на оздоровлення інвалідам 3 групи в
розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Суд вважає
неправомірними дії відповідача щодо
нарахування щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу у відповідності
до постанови Кабінету Міністрів
України від 12 липня 2005 року № 562 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», оскільки в
даному випадку необхідно керуватися
положеннями Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», який має вищу юридичну
силу.

Суд приймає до уваги
зауваження відповідача про те, що
пунктом 6-7 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» встановлено, що норми і
положення статей 20,21,23,30,31,37,39,48,50,51,52 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовується у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Рішенням
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012 дано тлумачення,
що нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України під час вирішення
справ про соціальний захист підлягають
застосуванню тоді, коли вони видані у
межах його компетенції на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Проте в 2014 році
нормативні акти Кабінету Міністрів
України щодо встановлення розмірів
виплат одноразової допомоги на
оздоровлення особам, визначеним
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не приймалися.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в 2014 році нарахування щорічної
допомоги на оздоровлення повинно
здійснюватись відповідно до положень
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», тобто у розмірі 4
мінімальних заробітних плат.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» розмір мінімальної
заробітної плати складає 1218 грн. Отже
сума виплати щорічної допомоги на
оздоровлення ОСОБА_1 становить 4872 грн.

Фактично ОСОБА_1 було нараховано
щорічну допомогу на оздоровлення як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії
3 групи інвалідності в розмірі 90 грн.

Враховуючи встановлені судом
обставини, а також те, що відповідачем
не доведено правомірність своїх дій,
суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
визнання дій Управління соціального
захисту населення Верхньодніпровської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області
протиправними та зобов'язання провести
нарахування та виплату недоплаченої
суми щорічної допомоги на оздоровлення
як особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи за 2014 рік»
законним та обґрунтованими, а тому
позов підлягає задоволенню.

Суд вважає необґрунтованими вимоги
позивача щодо негайного виконання
постанови суду, оскільки такі вимоги не
відповідають положенням ч. 1 ст. 256 та ст.
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судові витрати у справі - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
ст.ст. 7-11, 71, 72, 87, 158-163, 183-2, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Верхньодніпровської
районної державної адміністрації про
стягнення заборгованості по щорічній
допомозі на оздоровлення за 2014 рік як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії
- задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
соціального захисту населення
Верхньодніпровської районної
державної адміністрації щодо
нарахування та виплати допомоги на
оздоровлення за 2014 рік як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії у розмірах
менших, ніж передбачено ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Верхньодніпровської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічну
грошову допомогу на оздоровлення як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії
3 групи інвалідності за 2014 рік в розмірі
4 мінімальних заробітних плат з
урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня отримання її копії.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Копію постанови негайно надіслати
сторонам.

Суддя
О.Ю.Шевченко