Справа № 813/2127/14
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 р.
Справа № 3910/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Стрию та Стрийському районі
Львівської області на ухвалу
Львівського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року про повернення позовної заяви у
справі №813/2127/14 за позовом управління
Пенсійного фонду України в м.Стрию та
Стрийському районі Львівської області
до відділу державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції про визнання протиправними дій
та скасування постанови про стягнення
з боржника виконавчого збору ВП 39895150,-

В С Т А Н О
В И В:

11.03.2014 року управління Пенсійного фонду
України в м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області звернулося
до суду з адміністративним позовом до
відділу державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області про
визнання неправомірними дій та
скасування постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору серії ВП №
39895150.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду позовну заяву
повернуто позивачу.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що
адміністративна справа з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пп. 1-4 ч.1
ст.18 КАС України, розглядаються
місцевим судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану ухвалу і
направити справу для продовження
розгляду до Львівського окружного
адміністративного суду.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно пункту 6 постанови пленуму
Вищого адміністративного суду України
№3 від 13 грудня 2010 року «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» надано роз'яснення, що судам
необхідно враховувати, що постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору та накладення штрафу
належать до видів відповідальності за
невиконання рішення самостійно та за
невиконання без поважних причин
рішення, що зобов'язує боржника вчинити
певні дії, та рішення про поновлення на
роботі. Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України «Про
виконавче провадження» порядку.

Прийнята державним виконавцем
постанова про накладення штрафу на
боржника, яка невиконана самостійно
боржником, є підставою для її
примусового виконання.

В цьому ж пункті постанови пленуму
Вищого адміністративного суду України
«Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» з посиланням на п.7 ч.2 ст. 17
Закону України «Про виконавче
провадження» зазначається, що
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій та
накладення штрафу є виконавчими
документами. Якщо виконавче
провадження закінчено, а виконавчий
збір, витрати на проведення виконавчих
дій або штраф не стягнуто, відповідна
постанова виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
загальному порядку.

Також зазначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані.

Крім того, постановою пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» розтлумачено, що до юрисдикції
адміністративних судів належать
справи про оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби, прийнятих (вчинених, допущених)
під час примусового виконання постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу, як
виконавчих документів в окремому
виконавчому провадженні.

Частиною 2 ст. 18 КАС України
передбачено, що окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, обласна
рада, Київська або Севастопольська
міська рада, їх посадова чи службова
особа, крім випадків, передбачених цим
Кодексом, та крім справ з приводу їхніх
рішень, дій чи бездіяльності у справах
про адміністративні проступки та
справ, які підсудні місцевим загальним
судам як адміністративним судам.

Як стверджується матеріалами справи,
позивач оскаржує дії заступника
начальника відділу ДВС Стрийського
МРУЮ та постанову серії ВП №39895150 від 07
лютого 2014 року про стягнення з боржника
виконавчого збору за невиконання УПФУ
в м.Стрию та Стрийському районі
Львівської області рішення суду в
добровільному порядку, а саме частині
нарахування та виплати підвищення до
пенсії.

Оскільки, постанова державного
виконавця про стягнення з боржника
виконавчого збору не є постановою щодо
виконання рішень судів у справах,
передбачених пунктами 1-4 частини
першої статті 18 КАС України, а в силу п.7
ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче
провадження» є самостійним виконавчим
документом, вказана позовна заява не
підлягає розгляду Стрийським
міськрайонним судом Львівської
області, а справа підсудна Львівському
окружному адміністративному суду.

Згідно положень п.6 ч.1 ст.205 КАС України
суд апеляційної інстанції може
скасувати судове рішення і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції у разі порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконання про те, що
судом першої інстанції було допущено
порушення норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання, а тому оскаржувана ухвала суду
підлягає скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст. 160, ст. ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст.
199, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Стрию та
Стрийському районі Львівської області
- задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року про повернення позовної заяви у
справі №813/2127/14 - скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуюча суддя:
Р.Б. Хобор

Судді:
Я.С. Попко

Р.П. Сеник