Справа № 826/4086/14
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2014 року 15:15 № 826/4086/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства "Дочірний банк Сбербанку
Росії" до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Сван-1"про
визнання неправомірними дій
(бездіяльності), скасування постанови
Публічне акціонерне товариство
"Дочірний банк Сбербанку Росії", (надалі
- позивач), звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області, (надалі - відповідач), третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сван-1", про визнання
протиправними дій (бездіяльності),
скасування постанови.
З урахуванням уточнень до позовних
вимог, позивач просив:
1) визнати неправомірними дії
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області щодо несвоєчасного
направлення на адресу AT "Сбербанк
Росії" постанови про відновлення
виконавчого провадження від 12.02.2014 року
(виконавчого провадження ВП №26133130);
2) визнати неправомірною бездіяльність
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області з примусового
виконання виконавчого напису,
вчиненого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 14 травня 2010 року за
реєстровим №1280, а саме:
- непередання майна на реалізацію;
- непризначення експертної оцінки
майна для можливості реалізації
- нереалізація заставленого майна;
- неперерахування коштів з реалізації
заставленого майна на користь AT
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідачем під час примусового
виконання виконавчого напису,
вчиненого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 14 травня 2010 року за
реєстровим №1280, у виконавчому
провадженні ВП №26133130, були допущені
порушення вимог чинного законодавства
України, що призвело до порушення
законних прав та інтересів позивача.
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував, просив у задоволенні
позову відмовити повністю, оскільки
під час примусового виконання
виконавчого напису, вчиненого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1 14
травня 2010 року за реєстровим №1280, у
виконавчому провадженні ВП №26133130, діяв
у спосіб та в межах встановлених чинним
законодавством, а тому не було допущено
порушень законних прав та інтересів
В судове засідання 30.05.2014 р. не прибули
належним чином повідомлені про дату,
час та місце розгляду справи
представники відповідача та третьої
Необхідність у заслуховуванні свідка
чи експерта у справі відсутня, так
само, як і відсутні перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Приймаючи до уваги викладене, розгляд
справи здійснюється у письмовому
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
22 квітня 2011 року відповідачем була
прийнята Постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП №26133130 по
примусовому виконанню Виконавчого
напису №1280, вчиненого 14.05.2010 р.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1,
про стягнення з ТзОВ "Сван-1" на користь
АТ "Сбербанк Росії" 6002900,00 грн. шляхом
звернення стягнення на: комплекс, що
знаходиться за адресою: Черкаська
область, м. Черкаси, вул. Паризької
комуни, буд.65а., зазначений комплекс,
згідно з даними витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно № 17416757 від
18.01.2008 року складається з наступних
об'єктів: адмінбудівля (літера А № І,)
загальною площею 174,2 кв. м; адмінбудівля
з прибудовами (літера А, а2, а3, пд, № 3)
загальною площею 816,6 кв. м; гараж з
оглядовою ямою (літера В); огорожа
(літера № 1, 3, 5-9). Нежиле приміщення, що
знаходиться за адресою: Черкаська
область, м. Черкаси, бул. Шевченка, буд.
335, зазначені нежилі приміщення, згідно
з даними витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно № 17415637 від
18.01.2008 року складається з наступних
об'єктів: вбудоване нежитлове
приміщення майстерні (І поверх) (літера
А № 5), загальною площею 86,0 кв. м.
Постановою відповідача від 12.12.2012 р.
закінчено виконавче провадження ВП
№26133130 по примусовому виконанню
Виконавчого напису №1280.
Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2013 р. в
адміністративній справі №823/43/13-а за
позовом ПАТ "Сбербанк Росії" до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про визнання
неправомірними дій та скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження визнано нечинною та
скасовано постанову відповідача ВП
№26133130 від 12.12.2012 р. про закінчення
виконавчого провадження.
12.02.2014 р. відповідачем була прийнята
Постанова про відновлення виконавчого
провадження ВП №26133130 (надалі -
Постанова про відновлення ВП №26133130).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень:, тау
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Нормативно-правовим актом, яким
врегульовано умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку є Закон України
"Про виконавче провадження" від 21.04.1999
року № 606-XIV (надалі - ЗУ "Про виконавче
провадження").

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про виконавче
провадження", виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 6 ЗУ "Про виконавче
провадження" визначено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно положень ч.2 ст.11 ЗУ "Про
виконавче провадження", державний
виконавець, зокрема, здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 31 ЗУ "Про виконавче
провадження", копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, шляхом
надсилання адресатам із супровідними
листами простою кореспонденцією, крім
постанов про відкриття виконавчого
провадження або відмову у відкритті
виконавчого провадження, про
повернення виконавчого документа
стягувачу відповідно до статті 47 цього
Закону, що надсилаються рекомендованим
листом з повідомленням про вручення.

Положеннями ч.3 ст.51 ЗУ "Про виконавче
провадження" передбачено, що про
відновлення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову, копії якої не пізніше
наступного дня надсилаються до суду,
який визнав незаконною постанову
державного виконавця, сторонам, а також
органу (посадовій особі), який видав
виконавчий документ.

Позивач стверджував, що Постанова про
відновлення ВП №26133130 від 12.02.2014 р. була
отримана ним 17.03.2014 р., відповідно до
відмітки поштового відділення на
конверті вказана постанова була
направлена позивачу 13.03.2014 р.

Враховуючи те, що відповідачем в
порушення вимог ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
не було надано належних доказів того,
що ним було вчасно направлено позивачу
Постанову про відновлення ВП №26133130,
суд приходить до висновку, що
Управлінням державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області допущено
протиправність дій щодо несвоєчасного
направлення на адресу позивача
Постанови про відновлення ВП №26133130 від
12.02.2014 р.

Відносно визнання неправомірної
бездіяльності відповідача з
примусового виконання виконавчого
напису від 14.05.2010 р. №1280 (непередання
майна на реалізацію; непризначення
експертної оцінки майна для можливості
реалізації (тривалого); нереалізація
заставленого майна; неперерахування
коштів з реалізації заставленого майна
на користь AT "Сбербанк Росії") суд
вважає зазначену позовну вимогу
необґрунтованою, виходячи з
наступного.

16.04.2014 р. відповідачем у виконавчому
провадженні ВП №26133130 була прийнята
Постанова про повернення виконавчого
документа стягувачеві на підставі п.2
ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження",
відповідно до якого, виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Суд звертає увагу, що в матеріалах
справи відсутні докази оскарження
зазначеної вище Постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві ВП №26133130 від 16.04.14 р.

Крім того, необґрунтованість
зазначеної позовної вимоги
підтверджується наявністю в
матеріалах справи наступних
документів: Договір на проведення
оцінки майна №122/12 від 15.10.2012 р.;
Постанови відповідача про призначення
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для у часті у виконавчому провадженні
ВП №26133130 від 04.08.2011 р., від 14.11.2011 р., від
04.05.2012 р.; Заявка на реалізацію
арештованого майна вих. №4054/0301-30 від
26.04.2012 р.; Договір про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна (предмета іпотеки)
№2412103 від 26.04.2012 р.; Заявка на реалізацію
арештованого майна вих. №4053/0301-30 від
26.04.2012 р.; Договір про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна (предмета іпотеки)
№2412104 від 26.04.2012 р.; Висновок з оцінки
майна станом на 15.08.2011 р.; рецензії звіту
про проведення незалежної оцінки
нежитлових приміщень; висновки
суб'єкта оціночної діяльності про
вартість об'єктів нерухомості від
06.03.2011 р., від 06.03.2012 р.; заяви позивача
про відвід експерта, оцінювача;
заперечення позивача на результати
визначення вартості арештованого
майна; Акти опису й арешту майна від
26.07.2011 р.; повідомлення про прилюдні
торги; Постанова відповідача про
повторне призначення експерта для
участі у виконавчому провадженні ВП
№26133130 від 05.03.2012 р., що спростовують
доводи позивача щодо бездіяльності
відповідача з примусового виконання
виконавчого напису від 14.05.2010 р. №1280.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень, в тому числі, з боку суб'єктів
при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Відповідачем не було доведено
відсутності протиправності дій щодо
несвоєчасного направлення на адресу AT
"Сбербанк Росії" Постанови про
відновлення ВП №26133130.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про часткову обґрунтованість позовних
вимог.

Приймаючи до уваги викладене в
сукупності, керуючись вимогами ст. ст.
69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов
Публічного акціонерного товариства
"Дочірний банк Сбербанку Росії"
задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області щодо несвоєчасного
направлення на адресу ПAT "Сбербанк
Росії" постанови про відновлення
виконавчого провадження від 12.02.2014 року
(виконавчого провадження ВП №26133130).

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Судові витрати в сумі 36,54 грн.
(тридцять шість грн. 54 коп.) присудити на
користь Публічного акціонерного
товариства "Дочірний банк Сбербанку
Росії" (ідентифікаційний код 25959784) за
рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Ю.Т. Шрамко