Справа № 809/1633/13-а
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 р.
Справа № 876/12040/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Обрізка І.М., Сеника Р.П.,

за участі секретаря судових засідань
Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Івано-Франківській
області на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 22.08.2013 року
у справі за позовом управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Івано-Франківській
області до територіального управління
Держгірпромнагляду в
Івано-Франківській області, третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк", ОСОБА_2 про визнання
недійсними та скасування актів,-

ВСТАНОВИВ:

Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Івано-Франківській
області звернулося в суд з
адміністративним позовом до
територіального управління
Держгірпромнагляду в
Івано-Франківській області про
визнання недійсними та скасування
актів від 12.07.2012 року форми № 7 форми Н-1
та форми Н-5.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач покликається на
безпідставність висновків у
оскаржуваних актах про пов'язання
нещасного випадку, який стався 26.05.2012
року із ОСОБА_3, з виробництвом.
Зазначено, що комісії по спеціальному
розслідуванню необхідно було
завершити розслідування складанням
акту форми Н-5 і у висновку пропонувати
керівництву Івано-Франківської філії
ПАТ КБ "ПриватБанк" провести
розслідування згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 22.03.2001
року № 270 "Про затвердження Порядку
розслідування та обліку нещасних
випадків невиробничого характеру".

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
22.08.2013 року в задоволенні позову
відмовлено, оскільки суд не погодився з
доводами позивача.

Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Івано-Франківській
області звернулося в суд з апеляційною
скаргою за якою просить скасувати
постанову суду та ухвалити нову
постанову про задоволення позовних
вимог.

При цьому, апелянт обґрунтовує та
мотивує свої вимоги тим, що суд першої
інстанції прийшов до помилкового
висновку з приводу правомірності
відповідача при складенні актів від
12.07.2012 року форми № 7 форми Н-1 та форми
Н-5, оскільки під час цього нещасного
випадку в с.Тязів Тисменицького району,
о 20.30 год 26.05.2012 року, ОСОБА_3: не
виконував завдань відповідно до
розпорядження роботодавця, яким є ПАТ
КБ "ПриватБанк" (Україна) з офісом у
М.Дніпропетровську, а не філія в
м.Івано- Франківську; не міг
використовувавати власний транспорт в
інтересах підприємства, так як не було
дозволу чи письмового доручення
роботодавця, яким є ПАТ КБ "ПриватБанк"
(Україна) з офісом у М.Дніпропетровську;
не виконував дій в інтересах
підприємства, в якому працював і яким є
ПАТ КБ "ПриватБанк" (Україна) з офісом у
м.Дніпропетровську, не запобігав
виникненню аварій та не займався
рятуванням людей, майна підприємства;
не вчиняв будь-яких дій в за дорученням
роботодавця, яким є ПАТ КБ "ПриватБанк"
(Україна) з офісом у М.Дніпропетровську;
не приймав участі у спортивних
змаганнях, інших масових заходах і
акціях, тому що повноваження ОСОБА_3, як
голови оргкомітету з Спартакіади 2012,
закінчилися о 16.00 год. 26.05.2012 року, по
завершенню спортивних змагань; не
виконував трудових (посадових)
обов'язків під впливом небезпечних чи
шкідливих виробничих факторів та/або
факторів важкості чи напруженості
трудового процесу, що було б
підтверджено медичним висновком.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що в задоволенні
апеляційної скарги необхідно
відмовити, з наступних підстав.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Суд першої інстанції встановив, що
26.05.2012 року в 20.30 год. повертаючись на
особистому транспорті зі
Спартакіади-2012, присвяченої Дню
банківського працівника і 20-річчю
ПриватБанку, внаслідок аварійної
ситуації на дорозі із заступником
директора Івано-Франківської філії ПАТ
КБ "ПриватБанк" ОСОБА_3 стався нещасний
випадок, який спричинив його смерть.

Наказом територіального управління
Держгірпромнагляду в
Івано-Франківській області від 31.05.2012
року за № 153 було створено комісію із
спеціального розслідування нещасного
випадку зі смертельним наслідком.

Наказом відповідача від 14.06.2012 року за
№ 164 "Про продовження терміну
спеціального розслідування нещасного
випадку" продовжено термін
спеціального розслідування нещасного
випадку зі смертельним випадком, що
стався 26.05.2012 року із ОСОБА_3, до
отримання відповідної інформації від
обласного бюро судово-медичної
експертизи.

За результатами розслідування,
комісією 06.07.2012 року складений акт за
формою Н-5 у якому зроблено висновок, що
відповідно до пункту 15 підпунктів 4, 6, 7,
18 Порядку проведення розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 30.11.2011
року № 1232, даний нещасний випадок є
таким, що пов'язаний з виробництвом.

Суд першої інстанції погодився з
висновками комісії, викладеними в
оскаржуваних актах, вважаючи, що
нещасний випадок стався із ОСОБА_3 під
час виконання ним завдання роботодавця
у зв'язку із виниклою стресовою
ситуацією і участі у спортивних
змаганнях, інших масових заходах та
акціях, які проводилися підприємством
самостійно або за рішенням органів
управління за наявності відповідного
розпорядження роботодавця,
використання власного транспортного
засобу в інтересах підприємства з
дозволу роботодавця і з цим необхідно
погодитись, з огляду на таке.

Правова основа, економічний механізм
та організаційна структура
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві
визначені в Законі України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року
№1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV).

Усі види страхових виплат і соціальних
послуг застрахованим та особам, які
перебувають на їх утриманні,
відповідно до статті 26 Закону № 1105-XIV,
провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків за
рахунок коштів цього Фонду.

Статтею 55 названого Закону
встановлено, що спори щодо визначення
класу професійного ризику виробництва,
а також щодо розміру шкоди та прав на її
відшкодування, накладення штрафів та з
інших питань вирішуються в судовому
порядку.

З огляду на викладе та враховуючи те, що
акт розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 та акт про нещасний випадок
за формою Н-1 є необхідними документами
для виплати страхової суми, Фонд
соціального страхування як суб'єкт
владних повноважень на виконання
відповідних функцій звернувся до суду
з позовом про оскарження вказаних
актів.

В той же час, процедуру проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій, що сталися з
працівниками на підприємствах, в
установах та організаціях незалежно
від форми власності або в їх філіях,
представництвах, інших відокремлених
підрозділах (далі - підприємство)
визначено Порядком проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 30 листопада 2011
року №1232 (далі по тексту - Порядок №1232).

Згідно з пунктом 36 названого Порядку
спеціальному розслідуванню
підлягають: нещасні випадки із
смертельними наслідками; групові
нещасні випадки, які сталися одночасно
з двома і більше працівниками,
незалежно від ступеня тяжкості
отриманих ними травм; випадки смерті
працівників на підприємстві; випадки
зникнення працівників під час
виконання трудових (посадових)
обов'язків; нещасні випадки, що
спричинили тяжкі наслідки, у тому числі
з можливою інвалідністю потерпілого.

Спеціальне розслідування нещасного
випадку (крім випадків, передбачених
пунктом 39 цього Порядку) проводиться
комісією із спеціального
розслідування нещасного випадку (далі -
спеціальна комісія), утвореною
територіальним органом
Держгірпромнагляду за
місцезнаходженням підприємства або за
місцем настання нещасного випадку, у
разі, коли нещасний випадок стався з
фізичною особою - підприємцем чи
особою, що забезпечує себе роботою
самостійно, або внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (події)
за погодженням з органами,
представники яких входять до її складу.

До складу спеціальної комісії входять:
посадова особа територіального органу
Держгірпромнагляду (голова комісії);
представник Фонду за
місцезнаходженням підприємства або за
місцем настання нещасного випадку в
разі, коли нещасний випадок стався з
фізичною особою - підприємцем чи
особою, що забезпечує себе роботою
самостійно, або внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди;
представник органу управління
підприємства або місцевої
держадміністрації у разі, коли
зазначений орган відсутній або
нещасний випадок стався з фізичною
особою - підприємцем чи особою, що
забезпечує себе роботою самостійно,
або внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди; представник роботодавця або
роботодавець (у виняткових випадках);
представник первинної організації
профспілки незалежно від членства
потерпілого в профспілці (у разі
наявності на підприємстві кількох
профспілок - представник профспілки,
членом якої є потерпілий, а у разі
відсутності профспілки - уповноважена
найманими працівниками особа з питань
охорони праці); представник
профспілкового органу вищого рівня або
територіального профоб'єднання за
місцем настання нещасного випадку;
представник закладу державної
санітарно-епідеміологічної служби,
який здійснює
санітарно-епідеміологічний нагляд за
підприємством, або такого закладу за
місцем настання нещасного випадку,
якщо він стався з фізичною особою -
підприємцем чи особою, що забезпечує
себе роботою самостійно, у разі
розслідування випадку гострого
професійного захворювання (отруєння);
представник Держсільгоспінспекції у
разі, коли нещасний випадок стався під
час експлуатації зареєстрованих в ній
сільськогосподарських машин
(тракторів, самохідних шасі, самохідних
сільськогосподарських,
дорожньо-будівельних і меліоративних
машин, тракторних причепів, обладнання
тваринницьких ферм, посівних та
збиральних машин).

Строки та порядок проведення
спеціального розслідування
врегульовані положеннями пунктів 41-51
Порядку №1232.

Згідно з пунктом 51 Порядку №1232 у разі
проведення спеціального розслідування
випадку смерті працівника під час
виконання ним трудових (посадових)
обов'язків матеріали розслідування
повинні містити: копію наказу органу
Держгірпромнагляду або
Держатомрегулювання про утворення
спеціальної комісії; примірник акта за
формою Н-5; примірник акта за формою Н-1
(у разі, коли нещасний випадок визнано
таким, що пов'язаний з виробництвом);
примірник картки за формою П-5 (у разі
виявлення гострого професійного
захворювання (отруєння); медичний
висновок про причини смерті, а також
стан алкогольного, токсичного чи
наркотичного сп'яніння; протокол
огляду місця, де стався нещасний
випадок, за встановленою формою;
протокол зустрічі членів спеціальної
комісії з членами сім'ї потерпілого чи
уповноваженою особою, яка представляє
їх інтереси; інші документи залежно від
обставин і причин настання нещасного
випадку.

Примірники актів форми Н-5, форми Н-1 (або
форми НПВ) підписуються головою і всіма
членами спеціальної комісії та разом з
іншими матеріалами спеціального
розслідування зберігаються у робочому
органі виконавчої дирекції Фонду
протягом 45 років, у разі реорганізації
робочого органу передаються його
правонаступникові, який бере на облік
нещасний випадок, а у разі ліквідації
робочого органу - до державного архіву.

У той же час, згідно з положеннями
пункту 54 Порядку №1232 у разі
надходження від роботодавця, робочого
органу Фонду, представника профспілки,
потерпілого або члена його сім'ї чи
уповноваженої ним особи, яка
представляє його інтереси, скарги або
їх незгоди з висновками спеціальної
комісії щодо обставин і причин
настання нещасного випадку керівник
Держгірпромнагляду або його
територіального органу з метою
забезпечення об'єктивності проведення
спеціального розслідування має право
призначити повторне (додаткове)
спеціальне розслідування нещасного
випадку спеціальною комісією в іншому
складі, за результатами її роботи
скасувати акти за формою Н-5 і Н-1,
притягти до відповідальності
посадових осіб підприємства та органів
Держгірпромнагляду, які порушили
вимоги цього Порядку.

Аналіз наведеної правової норми дає
підстави для висновку, що чинним
законодавством України до виключної
компетенції керівника органу
Держгірпромнагляду або його
територіального органу віднесено
питання щодо призначення повторного
(додаткового) спеціального
розслідування нещасного випадку
спеціальною комісією в іншому складі.

Проте, також приведеною нормою
закріплено право роботодавця, робочого
органу Фонду, представника профспілки,
потерпілого або члена його сім'ї чи
уповноваженої ним особи, яка
представляє його інтереси не
погодитися з висновками спеціальної
комісії щодо обставин і причин
настання нещасного випадку.

Як встановлено судом, Комісія зі
спеціального розслідування у своєму
висновку керувалася підпунктами 4,6,7,18
пункту 15 Порядку розслідування, яким
встановлено, що обставиною, за якої
нещасний випадок визнається таким, що
пов'язаний з виробництвом, і
складається акт за формою Н-1, є
виконання ОСОБА_3 завдання роботодавця
з участі у спортивних змаганнях, інших
масових заходах та акціях, які
проводяться підприємством самостійно
або за рішенням органів управління за
наявності відповідного розпорядження
роботодавця з використання власного
транспортного засобу в інтересах
підприємства з дозволу роботодавця, що
призвело до смерті у зв'язку із
виниклою стресовою ситуацією.

Комісією встановлено, що наказом №
СП-2012-6684248 від 23.04.2012 року "Про
проведення спартакіади-2012" голів
правлінь "ПриватБанку" (Росія, Грузія,
Латвія), директорам ГРУ, РУ, філіалів
ПриватБанку (Україна) зобов'язано
організувати проведення
Спартакіади-2012 для працівників своїх
підрозділів та рекомендовано провести
Спартакіади-2012 19 травня або 26 травня 2012
року.

На виконання зазначеного наказу
Івано-Франківською ПАТ КБ "ПриватБанк"
видано інформаційний лист № 368 від
25.05.2012 року, яким визначено, що
Спартакіада-2012, яка присвячується Дню
банківського працівника і 20-річчю
ПриватБанку, буде проведена 26.05.2012 року
на базі санаторію-профілакторію "Сокіл"
(с. Сокіл Галицького району) та
затверджено склад Оргкомітету, який
здійснює підготовку і керівництво
проведенням Спартакіади-2012, а також
положення про проведення змагань на
Спартакіаді-2012.

Головою оргкомітету з підготовки та
проведення Спартакіади-2012 призначено
заступника директора
Івано-Франківської філії ПАТ КБ
"ПриватБанку" ОСОБА_3

Положенням про проведення змагань на
Спартакіаді-2012 визначено розпорядок
дня 26.05.2012 року, згідно якого заїзд та
реєстрація учасників - з 8.00 до 8.30, виїзд
учасників - 22.00. Загальне керівництво
змаганням здійснював оргкомітет
Спартакіади-2012. Голова оргкомітету
ОСОБА_3 відповідав за відеозйомку та
координацію роботи членів оргкомітету.

Згідно пояснень директора
санаторію-профілакторію "Сокіл" ОСОБА_5,
головного менеджера
Івано-Франківської філії ПАТ КБ
"ПриватБанку" ОСОБА_6, директора
Івано-Франківської філії ПАТ КБ
"ПриватБанку" ОСОБА_7 в акті зазначено,
що проведення Спартакіади 26.05.2012 року
проводилось на території
санаторію-профілакторію "Сокіл" в с.
Сокіл Галицького району. Для
координації проведення заходів
Спартакіади ОСОБА_3 ОСОБА_7 була дана
вказівка про виїзд своїм власним
автомобілем на місце проведення
Спартакіади раніше встановленого часу
виїзду учасників Спартакіади.
Приблизно о 20.00 год. ОСОБА_3 попередив
ОСОБА_6 про свій від'їзд і вона з іншими
3-ма працівниками - учасниками
Спартакіади сіли в автомобіль ОСОБА_3
та виїхали з с. Сокіл в напрямку руху до
м. Івано-Франківська. Близько 20.30 год. на
дорозі сталась аварійна ситуація (під
колеса автомобіля вибігла собака) і
ОСОБА_3 різко загальмував, почав
покашлювати, зупинив автомобіль, був
доставлений в лікарню, де приблизно о
22.20 год. помер.

Одночасно в акті вказано, що смерть
ОСОБА_3 наступила внаслідок хронічної
ішемічної хвороби з обширним
крупновогнищевим та
дифузорно-вогнищевим післяінфарктним
кардіосклерозом з ураженням
передньо-бокової та нижньої стінки
лівого шлуночка, стенозуючим (60%)
атеросклерозом лівої вінцевої артерії
серця та її гілок, на фоні делятаційної
міокардіопатії, яка під час
загострення ускладнилася розвитком
фібриляції передсердь, синусовою
тахікардією, гострою лівошлунковою
недостатністю і набряком легень.
Враховуючи етілологію (походження),
патогенез (особливості перебігу)
зазначених захворювань, а також
фактори та чинники, які сприяють
виникненню загострень
серцево-судинних захворювань і
призводять до гострої дестабілізації
серцево-судинної системи, слід вказати,
що в даному випадку аварійна (стресова)
ситуація (реакція) на події, що
передувала виникненню загострення
захворювання (раптова перешкода на
шляху керованого транспортного засобу)
знаходиться в прямому
причинно-наслідковому зв'язку з
настанням загострення наявних
захворювань, оскільки вона
супроводжується різким перезбудженням
симпатичної нервової системи, що в свою
чергу призводить до різкої
незбалансованої реакції судин серця,
виникнення гострої ішемії (кисневе
голодування) серцевого м'язу, а в
подальшому до порушення ритму
скорочення серця та розвитку гострої
серцевої недостатності.

Обставинами, за яких нещасні випадки не
визнаються такими, що пов'язані з
виробництвом визначені п.16 наведеного
Порядку, а, саме перебування за місцем
постійного проживання на території
польових і вахтових селищ (пункт 1);
використання в особистих цілях без
відома роботодавця транспортних
засобів, устаткування, інструментів,
матеріалів тощо, які належать або
використовуються підприємством (крім
випадків, що сталися внаслідок їх
несправності, що підтверджено
відповідними висновками) (пункт 2);
погіршення стану здоров'я внаслідок
отруєння алкоголем, наркотичними
засобами, токсичними чи отруйними
речовинами, а також їх дії (асфіксія,
інсульт, зупинка серця тощо), що
підтверджено відповідним медичним
висновком, якщо це не пов'язано із
застосуванням таких речовин у
виробничому процесі чи порушенням
вимог щодо їх зберігання і
транспортування, або якщо потерпілий,
який перебував у стані алкогольного,
токсичного чи наркотичного сп'яніння,
до настання нещасного випадку був
відсторонений від роботи відповідно до
вимог правил внутрішнього трудового
розпорядку підприємства або
колективного договору (пункт 3);
алкогольне, токсичне чи наркотичне
сп'яніння, не зумовлене виробничим
процесом, що стало основною причиною
нещасного випадку за відсутності
технічних та організаційних причин
його настання, що підтверджено
відповідним медичним висновком (пункт
4); вчинення кримінального
правопорушення, що встановлено
обвинувальним вироком суду або
постановою (ухвалою) про закриття
кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами (пункт 5);
природна смерть, смерть від загального
захворювання або самогубство (крім
випадків, зазначених у пункті 15 цього
Порядку), що підтверджено висновками
судово-медичної експертизи та/або
відповідною постановою про закриття
кримінального провадження (пункт 6).

Водночас, згідно п. 15 Порядку,
обставинами, за яких нещасний випадок
визнається таким, що пов'язаний з
виробництвом, є зокрема, виконання
завдань відповідно до розпорядження
роботодавця в неробочий час, під час
відпустки, у вихідні, святкові та
неробочі дні (п.п. 4); використання
власного транспортного засобу в
інтересах підприємства з дозволу або
письмовим дорученням роботодавця чи
безпосереднього керівника робіт (п.п. 6);
виконання дій в інтересах
підприємства, на якому працює
потерпілий, тобто дій, які не належать
до його трудових (посадових) обов'язків,
зокрема із запобігання виникненню
аварій або рятування людей та майна
підприємства, будь-які дії за
дорученням роботодавця; участь у
спортивних змаганнях, інших масових
заходах та акціях, які проводяться
підприємством самостійно або за
рішенням органів управління за
наявності відповідного розпорядження
роботодавця (п.п. 7); раптове погіршення
стану здоров'я потерпілого або його
смерті під час виконання трудових
(посадових) обов'язків внаслідок впливу
небезпечних чи шкідливих виробничих
факторів та/або факторів важкості чи
напруженості трудового процесу, що
підтверджено медичним висновком, або
якщо потерпілий не пройшов
обов'язкового медичного огляду
відповідно до законодавства, а робота,
що виконувалася, протипоказана
потерпілому відповідно до медичного
висновку (п.п. 18).

При цьому не можна погодитись з
твердженням апелянта про те, що під час
настання нещасного випадку ОСОБА_3 не
виконував трудових обов'язків і не
вчиняв дій в інтересах підприємства,
оскільки згідно розпорядку дня 26.05.2012
року закінчення заходів, визначених
розпорядженням роботодавця, є 22.00 год.
Перебування ОСОБА_3 до 20.00 год. 26.05.2012
року було викликане не особистими
потребами, а виконанням розпорядження
роботодавця та здійснення
організаційної роботи в інтересах
банку. Прямування ж ОСОБА_8 26.06.2012 року о
20.30 год. по трасі в с. Тязів в напрямку
руху до м. Івано-Франківська було
зумовлене поверненням зі спартакіади.
Згідно пункту 2.8 укладеного між
Івано-Франківською філією ПАТ КБ
"ПриватБанк" і ОСОБА_3 трудового
договору працівник зобов'язаний знати
і виконувати вимоги наказів і
розпоряджень по банку. Таким чином,
перебування ОСОБА_3 26.05.2012 року у с.
Сокіл Галицького району було
обумовлене обов'язком виконання
відповідного розпорядження
роботодавця.

Також не відповідають фактичним
обставинам твердження апелянта про
використання ОСОБА_3 транспортного
засобу без дозволу роботодавця,
оскільки, як слідує із змісту пояснень
директора Івано-Франківської філії ПАТ
КБ "ПриватБанк" ОСОБА_7, ним було надано
ОСОБА_3 дозвіл на використання останнім
власного автомобіля для вирішення
організаційних питань на час
проведення спартакіади.

Також необхідно погодитись з висновком
суду, що роботодавцю було відомо про
стан здоров'я ОСОБА_3 і цього сторона
апелянта не спростовує жодними
доказами.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, враховуючи всі наведені
обставини, суд першої інстанції дійшов
до вірного висновку про відсутність
підстав для задоволення
адміністративного позову і з цим
погоджується суд апеляційної
інстанції.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.3 ч.1 ст. 198,
ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України,
суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Івано-Франківській
області - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
22.08.2013 року у справі №809/1633/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя :
В.П. Сапіга

Судді:
Р.П. Сеник

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 23.09.2014р.