Справа № 295/11680/14-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"18" вересня 2014 р.
Справа № 295/11680/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області на постанову
Богунського районного суду м. Житомира
від "18" серпня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області про визнання
дій протиправними,зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду
м.Житомира Житомирської бласті від 18
серпня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області у
перерахунку та виплаті без обмеження
максимальним розміром пенсії
державного службовця ОСОБА_3 з 01 грудня
2013 року.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії
державного службовця з 01 грудня 2013 року
виходячи із розміру 86 відсотків
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді апеляційного
суду Житомирської області, визначеної
на підставі довідки апеляційного суду
Житомирської області від 23.12.2013 року №
3-505, без обмеження максимальним
розміром, встановленим Законом України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", із врахуванням раніше
виплачених коштів, до змін заробітної
плати судді, який працює на відповідній
посаді.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду та прийняти
нову - про відмову в задоволенні позову.
Зокрема, апелянт посилається на те, що
суд не звернув увагу на ту обставину, що
на даний час, підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям чинним законодавством не
передбачено, а тому позивач не має
права на перерахунок пенсії. Також,
апелянт зазначає, що пенсія не може
перевищувати десяти прожиткових
мінімумів установлених для осіб, які
втратили працездатність.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 19.03.2010 року ОСОБА_3 призначено пенсію
державного службовця на умовах,
передбачених ст.37 Закону України «Про
державну службу» (а.с.7).

До виходу на пенсію позивачка
працювала на посаді судді Апеляційного
суду Житомирської області (а.с.6).

У зв»язку з підвищенням заробітної
плати працюючим суддям з 01.12.2013 року, що
підтверджується відповідною довідкою
(а.с.8), ОСОБА_3 21.01.2014 року звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області з
відповідною заявою про перерахунок
пенсії згідно ст.37-1 Закону України «Про
державну службу» (а.с.9).

Листом від 24.01.2014 року № 1250/02
відповідачем відмовлено у перерахунку
пенсії, з посиланням на те, що
перерахунок раніше призначених пенсій
згідно статті 37-1 Закону України «Про
державну службу» проводиться у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям,
оскільки такого підвищення не
відбулося, позивачка не має права на
перерахунок пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що така відмова відповідача є
протиправною та суперечить нормам
ст.37-1 Закону України «Про державну
службу».

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Так, статтею 22 Конституції України не
допускається будь-яких обмежень у
правах громадян за ознаками майнового
стану.

Наведене ґрунтується також і на
положеннях Рішення Конституційного
Суду України від 18 червня 2007 року N
4-рп/2007, у пункті 3.4 якого вказано, що
Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами.

Спеціальним законом, що регулює
гарантії соціального захисту суддів є
Закон України "Про судоустрій і статус
суддів".

Відповідно до ст.129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" суддям за
роботу на посаді судді щомісячно
виплачується суддівська винагорода,
яка складається з аналогічних
складових заробітної плати, з якої
позивачу призначалась пенсія
державного службовця.

Стаття 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" передбачає
призначення та виплату пенсій суддям
на умовах, передбачених ст.37 Закону
України "Про державну службу".

Відповідно до ст.37-1 Закону України "Про
державну службу", у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом, відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Згідно з п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії" від
31.05.2000 року № 865 у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям відповідно до
рішень Кабінету Міністрів України (для
службовців Національного банку
України відповідно до рішень його
Правління) після набрання чинності
Законом України від 16 січня 2003 року N
432-IV "Про внесення змін до Закону
України "Про державну службу" заробітна
плата для перерахунку пенсії
пенсіонерам, яким пенсія призначена з
дня набрання чинності Законом України
"Про державну службу" визначається в
такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент
перерахунку пенсії продовжують
працювати на посаді, з якої призначено
пенсію, - на підставі поданої довідки
про одержувану заробітну плату на
момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі
документів, поданих на час перерахунку,
виходячи із сум заробітної плати, яку
одержує працюючий державний
службовець на відповідній посаді, з
якої призначено (перераховано) пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок. При цьому: посадовий
оклад, надбавки за ранг та вислугу
років враховуються в розмірах,
установлених Кабінетом Міністрів
України (для службовців Національного
банку України у розмірах, установлених
його Правлінням) на момент виникнення
права на перерахунок за відповідною
посадою та рангом на момент
призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 5 вказаного Порядку
передбачено, що перерахунок пенсій
провадиться з місяця підвищення
розміру заробітної плати працюючого
державного службовця на підставі
поданої заяви та довідок, виданих
державними органами за останнім місцем
роботи. Форма довідки про заробітну
плату, що подається для призначення
(перерахунку) пенсії державним
службовцям, затверджується правлінням
Пенсійного фонду України за
погодженням з Міністерством
соціальної політики.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, що підвищення посадових
окладів працюючим суддям з 01.12.2013 року
дає підстави для перерахунку пенсій
суддям, що отримують пенсії як державні
службовці, а тому позивач набув право
на перерахунок пенсії згідно ст.37-1
Закону України «Про державну службу».

Посилання апелянта на те, що
задовольняючи позовні вимоги про
перерахунок пенсії за ст.37-1 Закону
України «Про державну службу», суд не
врахував обмеження, які зазначено у ч.4
даної статті, є безпідставними.

Пенсія державного службовця ОСОБА_3
призначена 19.03.2010 року. тобто до
набрання чинності Законом України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 08.07.2011 року, а отже у
відповідності до ст.2 Прикінцевих та
перехідних положень даного Закону,
вказані обмеження пенсійних виплат
максимальним розміром на позивачку не
поширюються.

Згідно ст.ст.22 ч.3, 58 Конституції
України, при прийнятті нових законів
або внесення змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі крім випадків,
коли вони пом"якшують або скасовують
відповідальність особи.

Окрім того, рішенням Конституційного
Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013
(справа щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) цілий ряд
положень Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010
року № 2453-VI у редакції Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI, в тому
числі і щодо обмеження пенсійних
виплат суддям максимальним розміром
(десять прожиткових мінімумів для
непрацездатних громадян).

Вказане рішення Конституційного Суду
України має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв"язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії положень
законів України, визнаних
неконституційними.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст.202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області залишити без
задоволення, а постанову Богунського
районного суду м. Житомира від "18"
серпня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області
вул.Перемоги, 55,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,