Справа № 806/3824/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 р.
м.Житомир справа №
806/3824/14

категорія 6.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Гуріна Д.М.,

суддів: Панкеєвої В.А., Попової О.Г.,

секретар судового засідання -
Халімончук С.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,

представника Державної реєстраційної
служби України - Піхулі О.В.,

представника Реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції Житомирської області - Баренка
Е.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної
реєстраційної служби України,
Реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції
Житомирської області про скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії

встановив:

15 серпня 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулась ОСОБА_1 із позовом до
Державної реєстраційної служби
України, Реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції Житомирської області (далі -
Реєстраційна служба Житомирського МУЮ)
про скасування рішення від 28 листопада
2013 року №8418318 та зобов'язання вчинити
певні дії.

Ухвалами Житомирського окружного
адміністративного суду від 18 серпня 2014
року відкрито провадження у даній
справі та призначено справу до
судового розгляду.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що
разом із матір'ю ОСОБА_5 є власницею
самовільно споруджених прибудов до
квартири АДРЕСА_1. У вересні 2013 року
ОСОБА_1 звернулась до Державної
реєстраційної служби України з приводу
реєстрації права власності на
вищевказані самовільно споруджені
прибудови. 28 листопада 2013 року рішенням
державного реєстратора прав на
нерухоме майно ОСОБА_6 було відмовлено
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у реєстрації права
власності на квартиру, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1. Просить скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України ОСОБА_6
від 28 листопада 2013 року №8418318 про
відмову у державній реєстрації права
власності на нерухоме майно ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 Зобов'язати Державну
реєстраційну службу України вчинити
дії по реєстрації права власності на
нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за
адресою: АДРЕСА_1.

Під час розгляду справи позивачем було
збільшено позовні вимоги, а саме:
позивач, окрім заявлених раніше
позовних вимог, просить: зобов'язати
Реєстраційну службу Житомирського МУЮ
вчинити дії по реєстрації права
власності на нерухоме майно ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1. Крім того
позивачем уточнено позовні вимоги, а
саме: виключено із позовних вимог
вимоги стосовно ОСОБА_5, яка являється
матір'ю ОСОБА_1 та надала останній
довіреність на представництво своїх
інтересів (а.с.14).

Заяву про збільшення та уточнення
позовних вимог було прийнято судом
(а.с.45-46).

Позивач та представник позивача у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали та просили
адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача - Державної
реєстраційної служби України Піхуля
О.В. у судовому засіданні проти позову
заперечувала та просила у задоволенні
позову відмовити з підстав, що
викладені у письмових запереченнях на
позов (а.с.32-35).

Представник відповідача -
Реєстраційної служби Житомирського
МУЮ Баренко Є.О. у судовому засіданні
проти позову заперечував та просив у
задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з'ясувавши
обставини у справі та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку про
відмову у задоволенні позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Богунського районного суду м.Житомира
від 25 січня 2012 року у цивільній справі
№2-309/12 за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1, до
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Виконавчого
комітету Житомирської міської ради, КП
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації" про визнання
права власності на частину будинку
позов задоволено, визнано за ОСОБА_5,
ОСОБА_11 право власності на самовільно
споруджені прибудови на кімнату (літ. А2
1-7), коридору (літ. А2 1-5), ванної кімнати
(літ. аб 1-б) до квартири АДРЕСА_1 (а.с.8).

У вересні 2013 року ОСОБА_12 звернулась до
Державної реєстраційної служби
України із заявою про реєстрацію права
власності на вищевказані самовільно
споруджені прибудови, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням державного реєстратора
ОСОБА_6 Державної реєстраційної служби
України від 28 листопада 2013 року №8418318
позивачу було відмовлено у державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1. Підставою для відмови у
державній реєстрації державним
реєстратором зазначено, що: рішення
Богунського районного суду м.Житомира
у справі №2-309/12 від 25 січня 2012 року, яким
визнається право власності на
самовільно споруджені прибудови до
кімнати, коридору, ванної кімнати до
квартири АДРЕСА_1, не може бути
підставою для проведення державної
реєстрації права власності на
квартиру. Крім того, в порушення вимог
Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі -
Закон України №1952-IV) та Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року №703 (далі - Порядок
№703) заявником не надано документ, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта, що є
документом, який підтверджує
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам, та має
подаватися для оформлення права
власності (а.с.9-10).

Рішення державного реєстратора було
оскаржене позивачем до органів
прокуратури з метою досудового
врегулювання спору. У квітні та у
червні 2014 року ОСОБА_1 отримала
відповідь від Житомирського міського
відділу УМВС України в Житомирській
області та від прокуратури м. Житомира
відповідно. ОСОБА_1 листами було
повідомлено про те, що в даному випадку
ознак кримінального правопорушення не
вбачається та роз'яснено про
можливість звернення до суду (а.с.6, 7).

Після того як ОСОБА_1 отримала
відповідь з УМВС України в
Житомирській області та від
прокуратури м. Житомира вона
звернулася до суду із даним позовом, а
тому строк на звернення до суду
пропущений з поважних причин.

Правовідносини у даній справі
регулюються Указом Президента України
від 6 квітня 2011 року №401/2011 "Про
затвердження Положення про Державну
реєстраційну службу України" (далі -
Положення №401/2011), Законом України
№1952-IV, Порядком №703 та Порядком
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року №461 (далі - Порядок
№461), Наказом Міністерства юстиції
України від 2 квітня 2013 року №607/5 «Про
заходи щодо взаємодії органів
державної реєстрації прав та їх
посадових осіб», зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 2 квітня
2013 року за № 534/23066 (далі - Наказ №607/5).

Відповідно до абзацу першого пункту 1
Положення №401/2011 Державна реєстраційна
служба України (Укрдержреєстр) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра юстиції України
та входить до системи органів
виконавчої влади.

Підпунктом 10 пункту 4 Положення №401/2011
передбачено, що Укрдержреєстр
відповідно до покладених на нього
завдань здійснює державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно
відповідно до закону.

Положеннями абзацу першого пункту 1
Наказу №607/5 встановлено, що у разі
подання до структурних підрозділів
територіальних органів Мін'юсту, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру, заяви про державну
реєстрацію права власності та/або
інших речових прав на нерухоме майно,
що виникають на підставі рішення суду,
що набрало законної сили, де однією із
сторін є юридична особа, та/або інший
суб'єкт господарювання, та/або фізична
особа - підприємець рішення щодо
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та скасування записів Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
приймаються державними реєстраторами
прав на нерухоме майно Укрдержреєстру
відповідно до додатка до цього наказу.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
України №1952-IV у Державному реєстрі
прав реєструються речові права та їх
обтяження на земельні ділянки, а також
на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: підприємства як єдині майнові
комплекси, житлові будинки, будівлі,
споруди (їх окремі частини), квартири,
житлові та нежитлові приміщення.

Частиною 2 статті 5 Закону України №1952-IV
визначено, що якщо законодавством
передбачено прийняття в експлуатацію
об'єкта нерухомого майна, державна
реєстрація прав на такий об'єкт
проводиться після прийняття його в
експлуатацію в установленому
законодавством порядку.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону
України №1952-IV державна реєстрація прав
проводиться на підставі: 1) договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; 2) свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Абзацом другим пункту 4 Порядку №703, що
був чинним на момент виникнення
спірних правовідносин, визначено, що у
разі коли законодавством встановлено
вимогу щодо прийняття в експлуатацію
об'єкта нерухомого майна, державна
реєстрація права власності на нього
проводиться після прийняття такого
об'єкта в експлуатацію в установленому
законодавством порядку.

Пунктом 10 Порядку №461 визначено, що у
разі коли на самочинно збудоване
нерухоме майно визнано право власності
за рішенням суду, воно приймається в
експлуатацію згідно з цим Порядком.

Виходячи з аналізу наведених норм
законодавства вбачається, що для
державної реєстрації прав на нерухоме
майно, яке було самочинно збудоване і
право власності на яке визнано
рішенням суду, необхідно подати
документ про прийняття в експлуатацію
такого об'єкта нерухомого майна.

Як встановлено судом документ, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта не
був поданий державному реєстратору, що
стало підставою для прийняття рішення
№8418318 від 28 листопада 2013 року про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень.

Зважаючи на зазначене, суд вважає, що
оскаржуване рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень прийняте державним
реєстратором прав на нерухоме майно -
ОСОБА_6 28 листопада 2013 року за №8418318 у
відповідності до статті 24 Закону
України №1952-IV, обґрунтовано та на
законних підставах.

Враховуючи наведене суд відмовляє у
задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Д.М. Гурін

Судді
В.А. Панкеєва

О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 22
вересня 2014 р.