Справа № 806/1147/14
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" вересня 2014 р.
Справа № 806/1147/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Представника позивачів ОСОБА_3 на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "18" червня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_3, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35,
ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39,
ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,
ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47,
ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51,
ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55,
ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59,
ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63,
ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67,
ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71,
ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75,
ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79,
ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, до
Державного реєстратора Реєстраційної
служби Ружинського районного
управління юстиції Житомирської
області Біляк Людмили Олександрівни ,
третя особа на стороні відповідача -
ОСОБА_85 про визнання дій протиправними
та скасування державної реєстрації ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року позивачі звернулись
до суду з позовом до Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Ружинського районного управління
юстиції Житомирської області Біляк
Л.О., третя особа- Гудзь В.В., в якому
просили :

- визнати протиправними дії державного
реєстратора щодо реєстрації 03 квітня
2013 року за третьою особою ОСОБА_85 права
власності на майно реорганізованого
КСП "Радянське село" -нежитлове
приміщення (комплексну зернову сушку)
та щодо реєстрації 13 лютого 2014 року
права власності на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_3 , а також щодо видачі
свідоцтв про право власності на це
майно ;

- скасувати державну реєстрацію права
власності на зазначені об"єкти
нерухомомого майна.

Позов мотивований тим, що державна
реєстрація права власності здійснена
без подання третьою особою належних
правовстановлюючих документів на
майно.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року у позові відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивачем було
надано відповідачу необхідні
документи, що підтверджують виникнення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, представник
позивачів ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, зазначивши, що постанова
винесена при неповному з'ясуванні
обставин у справі та невірному
застосуванні норм матеріального права,
що призвело до ухвалення незаконного
рішення, яке слід скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що майновий пай, право
на який посвідчується відповідним
свідоцтвом, не є об»єктом нерухомого
майна, стосовно якого проводиться
державна реєстрація прав.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що скарга належить до часткового
задоволення з таких підстав.

Суд встановив, що колективне
сільськогосподарське підприємство
"Радянське село" реорганізовано на
підставі та на виконання Указу
Президента Україні "Про невідкладні
заходи щодо прискорення реформування
аграрного сектору економіки" №1529/99 від
03.12.1999 року.

Правонаступником КСП стало селянське
фермерське господарство (СФГ)
"Малочернявське", що підтверджено
Статутом даного СФГ.

Майно КСП розпайоване між членами
колгоспу, Малочернявською сільською
радою власникам майнових паїв у
встановленому порядку видані
свідоцтва про право власності на
майновий пай.

Відповідно до Свідоцтва про право
власності на майновий пай члена КСП,
виданого Малочернявською сільською
радою третій особі ОСОБА_85, останній
має право на майно з пайового фонду КСП
"Радянське село", реорганізованого в
СФГ "Малочернявське" відповідно до
списку осіб, затвердженого зборами
співвласників і його частка в пайовому
фонді згідно укладених договорів
купівлі-продажу становить 66,39% або
451229,50 грн.

На підставі рішення загальних зборів
співвласників майна реорганізованого
КСП "Радянське село" від 10.07.2012 р. ОСОБА_85
було виділено пай в натурі, в тому числі
нежитлове приміщення - по АДРЕСА_3 -КЗС
( комплексну зернову сушку).

Право власності ОСОБА_85 на виділені
об"єкти нерухомого майна оформлено
рішеннями виконкому Малочернявської
сільської ради №37 від 22.10.2012 р. та №11
від 21.03.2013 р.

У листопаді 2013 року рішенням ХХУ сесії
УІ скликання Малочернявської сільради
від 12.11.2013 року затверджено проект із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,20 га для ведення
особистого селянського господарства
за адресою АДРЕСА_3 з передачею цієї
ділянки у власність ОСОБА_85.(т.4 а.с.42)

Реєстрація земельної ділянки
здійснена Державним земельним
кадастром 28 жовтня 2013 року.

26 березня 2013 року третя особа ОСОБА_85
звернувся до Реєстраційної служби
Ружинського районного управління
юстиції Житомирської області із заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень щодо права власності на
нежитлове приміщення (комплексну
зернову сушку).

До заяви на підтвердження підстав для
реєстрації прав та їх обтяжень
заявником були подані наступні
документи: квитанції про оплату
державного мита , копія паспорта та
довідка про ідентифікаційний код ,
рішення виконавчого комітету
Малочернявської сільської ради
Ружинського району Житомирської
області №11 від 21 березня 2013 року "Про
внесення змін до рішення виконавчого
комітету Малочернявської сільської
ради №37 від 22 жовтня 2012 року "Про
оформлення права власності на об'єкт
нерухомого майна", рішення виконавчого
комітету Малочернявської сільської
ради №37 від 22 жовтня 2012 року "Про
оформлення права власності на об'єкт
нерухомого майна", копія протоколу
Загальних зборів
громадян-співвласників майна
реорганізованого колективного
сільськогосподарського підприємства
"Радянське село" за 10 липня 2012 року - 8
серпня 2012 року , копія Свідоцтва про
право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства , переліки майна КСП, що
підлягає розпаюванню, копія протоколу
№1 Загальних зборів від 12 січня 2000 року,
копія протоколу №2 Загальних зборів
від 13 травня 2000 року , технічний паспорт
на будівлю комплексну зернову сушку.

За результатами розгляду поданих
ОСОБА_85 документів Державним
реєстратором Реєстраційної служби
Ружинського районного управління
юстиції Житомирської області було
прийнято рішення від 3 квітня 2013 року
№1369525 про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень та видано Свідоцтво на
право власності на нерухоме майно
серії ЯЯЯ №963022 від 3 квітня 2013 року .

13 листопада 2013 року третя особа ОСОБА_85
звернувся до Реєстраційної служби
Ружинського районного управління
юстиції Житомирської області із заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень щодо права власності на
земельну ділянку, що розташована за
адресою: Житомирська область,
Ружинський район, АДРЕСА_3 (т. 4 а.с.37).

До заяви були додані наступні
документи: квитанції про оплату
державного мита, копія паспорта та
довідки про ідентифікаційний код ,
рішення Малочернявської сільської
ради Ружинського району Житомирської
області ХХV сесії VІ скликання від 12
листопада 2013 року "Про затвердження
документації із землеустрою" , витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку .

За результатами розгляду поданих
громадянином ОСОБА_4 заяв та доданих до
них документів Державним реєстратором
було прийнято рішення про реєстрацію
прав та їх обтяжень №10901291 від 13 лютого
2014 року та видано свідоцтво про право
власності на земельну ділянку серії
САК №162816 від 13 лютого 2014 року (т.4 а.с.62).

Перевіряючи правомірність дій
реєстраційної служби Ружинського
районного управління юстиції
Житомирської області, колегія суддів
зазначає наступне.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією речових прав на нерухоме
майно всіх форм власності, їх обтяжень
та правочинів щодо нерухомості
регулюються чинними на момент
звернення із заявою про державну
реєстрацію :

-Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. № 1952-IV
(далі - Закон № 1952),

- Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011р. № 703 (далі
- Порядок № 703), що втратив чинність
14.02.2014 р.

-та Порядком ведення Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141
(далі - Порядок № 1141).

Згідно ч. 1. ст. 4 Закону № 1952
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування
(сервітут); право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном;

3) інші речові права відповідно до
закону;

4) податкова застава, предметом якої є
нерухоме майно, та інші обтяження.

У відповідності до частини 13 ст. 15 того
ж Закону порядок державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а
також порядок надання інформації з
Державного реєстру прав встановлює
Кабінет Міністрів України.

Нормативним актом, який визначає
процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав), перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, є Порядок № 703.

У відповідності до положень пункту 1
частини 2 ст. 9 Закону № 1952 державний
реєстратор прав на нерухоме майно
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

При цьому, у відповідності до інших
пунктів частини 2 ст. 9 Закону № 1952
державний реєстратор також вчиняє інші
визначені цим законом дії, зокрема:
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав; надає інформацію з
Державного реєстру прав або відмовляє
у її наданні у випадках, передбачених
цим Законом; у разі потреби вимагає
подання передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень; здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України.

Аналогічні положення закріплені і у
пункті 12 Порядку № 703, яким також
встановлено, що під час розгляду заяви
про державну реєстрацію і документів,
що додаються до неї, державний
реєстратор встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо: відомостей
про нерухоме майно, речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах, наявності обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону, а також - щодо
наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Суть реєстраційних дій полягає у
дотриманні державним реєстратором
певного алгоритму, у тому числі,
технічних дій. Цей алгоритм дій є
нормативно визначеним, а тому
державний реєстратор зобов'язаний
діяти у визначеному законом порядку та
спосіб.

Так, в силу ст. 15 Закону № 1952 державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Крім того, відповідно до положень
частини 2 цієї ж статті орган державної
реєстрації прав, державні реєстратори
зобов'язані надати до відома заявників
інформацію про необхідний перелік
документів для здійснення державної
реєстрації прав, який визначається
Кабінетом Міністрів України у Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.

Частиною 4 ст. 15 Закону № 1952
встановлено, що державній реєстрації
підлягають виключно заявлені права та
їх обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Відповідно до п.5 ст.18 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, що підтверджує
виникнення права власності при
здійсненні державної реєстрації прав
на нерухоме майно, видається фізичним
особам та юридичним особам, що вийшли
зі складу засновників (учасників)
юридичної особи за рішенням органу,
уповноваженого на це установчими
документами, отримали у власність
об'єкт нерухомого майна, переданий їм.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 26 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень і
Порядку № 703 передбачено, що для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

В силу п. 27 вказаного Порядку
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат;

2) свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину,
видане нотаріусом або консульською
установою України, чи його дублікат;

4) свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів) та
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів), якщо
прилюдні торги (аукціони) не відбулися,
видані нотаріусом, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане державним
реєстратором відповідно до цього
Порядку;

6) свідоцтво про право власності, видане
органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

7) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком;

8) рішення про закріплення нерухомого
майна на праві оперативного управління
чи господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою;

10) рішення суду, що набрало законної
сили, щодо права власності та інших
речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження
(визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким встановлено сервітут
на нерухоме майно;

13) закон, яким встановлено сервітут на
нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом
органу державної влади про повернення
об'єкта нерухомого майна релігійній
організації;

15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Тобто, зазначеним Порядком передбачено
невичерпний перелік документів, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно.

За приписами статті 7 Закону України
«Про колективне сільськогосподарське
підприємство» від 14.02.1992 року об'єктами
права колективної власності
підприємства є земля, інші основні та
оборотні засоби виробництва, грошові
та майнові внески його членів,
вироблена ними продукція, одержані
доходи, майно, придбане на законних
підставах. Об'єктами права власності
підприємства є також частки у майні та
прибутках міжгосподарських
підприємств та об'єднань, учасником
яких є підприємство. Майно у
підприємстві належить на праві
спільної часткової власності його
членам. Суб'єктом права власності у
підприємстві є підприємство як
юридична особа, а його члени - в частині
майна, яку вони одержують при виході з
підприємства.

Частинами 1 та 3 статті 9 цього Закону
визначено, що до пайового фонду майна
членів підприємства включається
вартість основних виробничих і
оборотних фондів, створених за рахунок
діяльності підприємства, цінні папери,
акції, гроші та відповідна частка від
участі в діяльності інших підприємств
і організацій. Уточнення складу і
вартості пайового фонду майна членів
підприємств, у тому числі
реорганізованих, проводиться за
методикою, що затверджується Кабінетом
Міністрів України. У разі виходу з
підприємства його члени мають право на
пай натурою, грішми або цінними
паперами відповідно до розміру та
структури пайового фонду або в іншій,
за згодою сторін, формі.

Відповідно до пункту 2 Методики
уточнення складу і вартості пайових
фондів майна членів колективних
сільськогосподарських підприємств, у
тому числі реорганізованих,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 28.02.2001 № 177,
майновий пай - це частка майна члена
підприємства у пайовому фонді,
виражена у грошовій формі та у
відсотках розміру пайового фонду.

Згідно із п. 1 Порядку визначення
розмірів майнових паїв членів
колективних сільськогосподарських
підприємства та їх документального
посвідчення, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України № 177 від
28.02.2001 року, визначаються розміри паїв
членів колективних
сільськогосподарських підприємств, у
тому числі реорганізованих, у яких не
завершено процес паювання майна і не
здійснено належного оформлення та
реалізації цих прав відповідно до
законодавства, а також уточнення
розмірів паїв у тих підприємствах, де
майно призначалось, але не використано
для погашення заборгованості із сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів) до бюджетів і державних
цільових фондів у зв'язку із списанням
цієї заборгованості відповідно до
законодавства.

Відповідно до п. 15 наказу Міністерства
аграрної політики України від 14
березня 2001 року № 62 «Про порядок
розподілу та використання майна
реорганізованих колективних
сільськогосподарських підприємств» (в
редакції чинній на момент вчинення дій)
виділення майнових паїв у натурі
окремим особам, які виявили бажання
отримати свої майнові паї в
індивідуальну власність, проводиться
підприємством - користувачем майна із
переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі
конкретному власнику
підприємство-правонаступник
(користувач) одночасно з підписанням
акта приймання-передавання майна
робить відмітку про виділення майна в
натурі у Свідоцтві про право власності
на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(далі - Свідоцтво), що засвідчується
підписом керівника підприємства та
печаткою.

Свідоцтво з відміткою про виділення
майна в натурі індивідуально, акт
приймання-передавання майна можуть
бути підставою для оформлення прав
власності на зазначене майно в
установленому порядку.

Згідно з п. 13 Порядку визначення
розміру майнових паїв членів
колективних сільськогосподарських
підприємств та їх документального
посвідчення майновий пай члена
підприємства документально
підтверджується свідоцтвом про право
власності на майновий пай члена
підприємства за зразком згідно з
додатком. У разі набуття у власність
майнового паю (його частини) на
підставі угоди міни, дарування та інших
цивільно-правових угод, а також
спадкування видається нове свідоцтво.

Пунктом 14 вказаного Порядку
передбачено, що для отримання нового
свідоцтва у разі набуття у власність
майнового паю (його частини) на
підставі угоди міни, дарування та інших
цивільно-правових угод, а також
спадкування до сільської, селищної або
міської ради подаються посвідчені в
установленому порядку копія
відповідної цивільно-правової угоди
або копія свідоцтва про право на
спадщину, попереднє свідоцтво про
право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства. Після отримання
зазначених документів сільська,
селищна або міська рада вносить
відповідні зміни до списку осіб, які
мають право на майновий пай
підприємства, та анулює попереднє
свідоцтво, про що робиться запис у
книзі обліку свідоцтв про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства.

Однак, третьою особою до реєстраційної
служби свідоцтво з відміткою про
виділення майна в натурі індивідуально
не було надано. Крім того, відсутні
докази, що майно перебувало у
користуванні правонаступника КСП- СФГ
"Малочернявське".

Відтак відповідач при прийнятті
оскаржуваного рішення вийшов за межі
своїх повноважень, прийняв рішення
всупереч вимогам чинного
законодавства, порушивши права та
охоронювані законом інтереси
позивачів.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що приймаючи
оскаржувану постанову в частині
оскарження державної реєстрації права
власності ОСОБА_85 на комплексну
зернову сушку, суд першої інстанції
неповністю з'ясував обставини, що мають
значення для справи, його висновки не
відповідають обставинам справи, має
місце порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, а тому вона в цій
частині підлягає скасуванню.

Що стосується рішення в частині
відмови у позові про скасування
державної реєстрації права власності
ОСОБА_85 на земельну ділянку, то колегія
суддів апеляційного суду вважає його
законним, обґрунтованим, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 2 статті 14
Конституції України право власності на
землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

У частині першій статті 116 Земельного
кодексу України визначено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
комунальної власності за рішенням
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до пункт 1 розділу Х
Перехідних положень Земельного
кодексу України від 25.10.2001 року,
рішення про передачу громадянам
України безоплатно у приватну
власність земельних ділянок, прийняті
органами місцевого самоврядування
відповідно до Декрету Кабінету
Міністрів України від 26 грудня 1992 року
"Про приватизацію земельних ділянок", є
підставою для виготовлення та видачі
цим громадянам або їх спадкоємцям
державних актів на право власності на
земельну ділянку за технічною
документацією щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку.

Судом встановлено, що рішенням
Малочернявської сільської ради
Ружинського району Житомирської
області ХХV сесії VІ скликання від 12
листопада 2013 року "Про затвердження
документації із землеустрою" вирішено
затвердити проект із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,20
га для ведення особистого селянського
господарства у власність за адресою:
АДРЕСА_3. Цим рішенням передано у
власність земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,20 га третій особі ОСОБА_85 в
АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

13 листопада 2013 року третя особа ОСОБА_85
звернувся до Реєстраційної служби
Ружинського районного управління
юстиції Житомирської області із заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень щодо права власності на
земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_3

До заяви ОСОБА_85 були додані наступні
документи: квитанції про оплату
державного мита (Том №4 а.с. 38, 39), копія
паспорта та довідки про присвоєння
ідентифікаційного коду ,рішення
Малочернявської сільської ради
Ружинського району Житомирської
області ХХV сесії VІ скликання від 12
листопада 2013 року "Про затвердження
документації із землеустрою", витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку (Том №4 а.с.43-45).

За результатами розгляду поданих
громадянином ОСОБА_85 заяв та доданих до
них документів Державним реєстратором
Реєстраційної служби Ружинського
районного управління юстиції
Житомирської області Біляк Л.О. було
прийнято рішення про реєстрацію прав
та їх обтяжень №10901291 від 13 лютого 2014
року та видано свідоцтво про право
власності на земельну ділянку серії
САК №162816 від 13 лютого 2014 року (Том №4
а.с.62).

До 2013 року відповідно до ст.126
Земельного кодексу України право
власності на землю підтверджувалось
державним актом про право власності на
земельну ділянку, який можна було
отримати в місцевому органі
Держкомзему.

З набранням 01.01.2013 року чинності
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» та постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2012р. №105 «Про затвердження
Порядку ведення Державного земельного
кадастру» питання посвідчення права
власності на земельні ділянки
здійснюється відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Відповідно до частини десятої статті
79-1 Земельного кодексу України державна
реєстрація речових прав на земельні
ділянки здійснюється після державної
реєстрації земельних ділянок у
Державному земельному кадастрі.

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про Державний земельний кадастр»
відомості про межі земельної ділянки
вносяться до Державного земельного
кадастру на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) - у разі встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки за
її фактичним використанням.

Оскільки на момент проведення
оскаржуваної реєстрації земельної
ділянки по рішення Малочернявської
сільської ради ХХV сесії VІ скликання
від 12 листопада 2013 року "Про
затвердження документації із
землеустрою", яким у власність третій
особі ОСОБА_85 передано земельну
ділянку по АДРЕСА_3 було чинним та в
Державному земельному кадастрі наявні
відомості про державну реєстрацію
вказаної земельної ділянки, а третя
особа ОСОБА_85 подав всі передбачені
Порядок документи для реєстрації права
власності на земельну ділянку,
державний реєстратор Реєстраційної
служби Ружинського районного
управління юстиції Біляк Л.О. мала всі
підстави для реєстрації спірної
земельної ділянки за третьою особою
ОСОБА_85

Враховуючи викладене колегія суддів
апеляційного адміністративного суду
приходить до висновку, що суд першої
інстанції в цій частині спору повно і
всебічно встановили обставини справи,
дали їм належну юридичну оцінку,
правильно застосував норми
матеріального і процесуального права
та прийшов до вірного висновку, що
відповідач під час вчинення
оскаржуваних дій та прийняття спірного
рішення, діяла на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду в
частині оскарження дій державного
реєстратора щодо реєстрації права
власності третьої особи на земельну
ділянку - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Представника
позивачів ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "18" червня
2014 р. в частині відмови у позові про
визнання протиправними дій державного
реєстратора Реєстраційної служби
Ружинського районного управління
юстиції Житомирської області Біляк Л.О.
щодо реєстрації 03 квітня 2013 року за
третьою особою ОСОБА_85 права власності
на майно реорганізованого КСП
"Радянське село" -нежитлове приміщення
(комплексну зернову сушку) за адресою
АДРЕСА_3, видачі свідоцтва про право
власності на це майно та скасування
державної реєстрації права власності
за ОСОБА_85 на комплексну зернову сушку,-
скасувати.

Прийняти у цій частині нове рішення,
яким позов задовольнити.

Визнати дії державного реєстратора
реєстраційної служби Ружинського
районного управління юстиції
Житомирської області Біляк Л.О. щодо
реєстрації права власності на майно
реорганізованого КСП "Радянське село" -
нежитлове приміщення ( комплексну
зернову сушку) по АДРЕСА_3 за ОСОБА_85,
видачі йому свідоцтва про право
власності на об"єкт нерухомого майна -
КЗС (комплексна зернова сушка),-
протиправними.

Скасувати державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_85 на об"єкт
нерухомого майна- КЗС (комплексну
зернову сушку) нежитлове примішення за
адресою АДРЕСА_3.

В решті постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 18
червня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "29" вересня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - представнику позивачів: ОСОБА_3,
АДРЕСА_4

3- відповідачу: Державний реєстратор
Реєстраційної служби Ружинського
районного управління юстиції
Житомирської області Біляк Людмила
Олександрівна
вул.О.Бурди,23,смт.Ружин,Житомирська
область,13601

4-третій особі: ОСОБА_85 - АДРЕСА_5,

5- пр-к ОСОБА_3: ОСОБА_86 - АДРЕСА_6,

6-пр-к ОСОБА_3: - ОСОБА_87, АДРЕСА_1,

7- пр-к ОСОБА_85: - ОСОБА_88, АДРЕСА_2,