Справа № 826/6634/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6634/14
Головуючий у 1-й інстанції: Клименчук
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Мельничука
В.П., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, відповідно до
ч.1 ст.41 КАС України у відкритому
судовому засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою Київського
міського відділення Фонду соціального
захисту інвалідів на постанову
Окружного адміністративного суду
м.Києва від 10 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Київського
міського відділення Фонду соціального
захисту інвалідів до комунального
підприємства «Київтранспарксервіс»
про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 10
червня 2014 року у задоволенні позовних
вимог Київського міського відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
комунального підприємства
«Київтранспарксервіс» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції з мотивів порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги. Свої
вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
існують всі підстави для застосування
до відповідача
адміністративно-господарських
санкцій, оскільки, не зважаючи на
подачу до центру зайнятості звітів про
наявні вільні робочі місця для
інвалідів, інваліди на створені робочі
місця не були працевлаштовані, що
свідчить про невиконання нормативу
відповідачем.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином, тому у
відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
03 лютого 2014 року КП
«Київтранспарксервіс» направило до
Київського міського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів звіт за
формою №10-ПІ «Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2013 рік»,
в якому зазначило в рядку 03 «Кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог ст.19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» - 19
осіб, в рядку 02 «Середньооблікова
кількість штатних працівників, яким
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність» - 13 осіб, в
рядку 05 «Середньорічна заробітна плата
штатного працівника» - 25017,36 грн.

Статтею 19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» встановлено для підприємств,
установ і організацій нормативи
робочих місць, призначених для
працевлаштування інвалідів. Так, для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.
Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

У відповідності до ст.ст.18, 181
вищезазначеного Закону забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.
Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Державна служба зайнятості
здійснює пошук підходящої роботи
відповідно до рекомендацій МСЕК,
наявних у інваліда кваліфікації та
знань, з урахуванням його побажань.

Статтею 19 вищезазначеного Закону
передбачено, що керівники підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, у
разі незабезпечення виконання
нормативів робочих місць для
працевлаштування інвалідів несуть
відповідальність у встановленому
законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач протягом 2013 року щомісячно
інформував Шевченківський районний
центр зайнятості про наявність у нього
вільних робочих місць для забезпечення
працевлаштування інвалідів, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи звітами форми №3-ПН станом на 31
січня 2013 року, 06 березня 2013 року, 29
березня 2013 року, 30 квітня 2013 року, 01
червня 2013 року, 11 червня 2013 року, 02 липня
2013 року, 26 липня 2013 року, в яких в рядку 15
«Окрема категорія громадян у рахунок
броні, а також інваліди, пенсіонери,
студенти та інші» зазначено «потреба
та можливість працевлаштування
інвалідів загальною чисельністю 8
чоловік», а також станом на 14 жовтня 2013
року, 25 жовтня 2013 року, 20 листопада 2013
року, 27 грудня 2013 року, в яких в розділі
ІІ «Характеристики вакансії та вимоги
до претендента» зазначена в п.4
категорія громадян «інваліди».
Вищевказані звіти містять інформацію
про наявність у відповідача вакансій,
їх кількість, назву професії (посади),
що можуть бути зайнятими інвалідами,
яка надається органу працевлаштування
інвалідів. Факт отримання звітів
підтверджується штампами державної
служби зайнятості.

Крім того, відповідач письмово
звертався до Київського міського
центру соціальної, професійної та
трудової реабілітації інвалідів з
повідомленням про можливість
забезпечити працевлаштування
інвалідів та з проханням направити
дану категорію громадян до відповідача
для працевлаштування, що
підтверджується доказами, долученими
до матеріалів справи.

У відповідності до ст.20 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
ст.19 цього Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, які
використовують найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.

Разом з тим,
адміністративно-господарські санкції
за незайняті інвалідами робочі місця є
заходом впливу до правопорушника у
сфері господарювання у зв'язку зі
скоєнням правопорушення. Відповідно до
ст.218 ГК України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає, зокрема, за порушення
правил здійснення господарської
діяльності, якщо не доведе, що ним вжито
усіх залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

На виконання вимог законодавства
відповідачем до Шевченківського
районного центру зайнятості та
Київського міського центру соціальної,
професійної та трудової реабілітації
інвалідів подавалась інформація про
наявність у нього вільних робочих
місць для забезпечення
працевлаштування інвалідів, але
заявлені робочі місця залишились
вакантними у зв'язку з ненаправленням
уповноваженими органами для
працевлаштування інвалідів, тому у
діях відповідача відсутній склад
правопорушення, на нього не може бути
покладена відповідальність за
ненаправлення уповноваженими органами
інвалідів для працевлаштування, а
також відсутність за місцем
знаходження відповідача інвалідів, які
бажають працевлаштуватись та
відповідають заявленим вимогам, з
урахуванням побажань інваліда, наявних
у нього професійних навичок і знань, а
також рекомендацій медико-соціальної
експертизи.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
здійснені передбачені чинним
законодавством заходи щодо створення
умов для працевлаштування інвалідів та
заходи щодо інформування органів
працевлаштування інвалідів про наявну
можливість для їх працевлаштування,
чим надано можливість виконання
вищевказаними органами свого обов'язку
стосовно безпосереднього
працевлаштування інвалідів, оскільки
обов'язок відповідача створити робочі
місця для інвалідів не супроводжується
його обов'язком їх пошуку для
працевлаштування.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Київського міського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 10 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 26
вересня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
В.П.Мельничук

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.