Справа № 730/338/2014-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
730/338/2014-а Головуючий у
1-й інстанції: Страшний О.М.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Борзнянському районі
Чернігівської області на постанову
Борзнянського районного суду
Чернігівської області від 09 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Борзнянському районі Чернігівської
області про перерахунок пенсії як
державному службовцю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Борзнянському районі Чернігівської
області, в якому просила визнати
протиправними дії відповідача та
зобов'язати його провести перерахунок
та виплату пенсії за віком відповідно
до Закону України «Про державну
службу» з моменту її призначення,
включивши в заробіток для обчислення
пенсії суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань.

Постановою Борзнянського районного
суду Чернігівської області від 09
квітня 2014 року позов задоволено, при
цьому суд виходив з того, що отримані
застрахованою особою суми виплати, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески враховуються
в заробіток застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, а також неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити
повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга подана на
рішення суду першої інстанції,
прийняте в порядку скороченого
провадження, то колегія суддів
приходить до висновку про розгляд
справу у порядку письмово провадження
у відповідності до п. 3) ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач з грудня 2013 року перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Борзнянському районі
Чернігівської області та отримує
пенсію за віком відповідно до Закону
України « Про державну службу»., її
страховий стаж становить 38 років 12 дн.,
в т.ч. стаж державної служби - 36 років 2
місяці 27 днів.

При обчисленні пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу» до складу заробітної
плати були враховані наступні
складові: посадовий оклад - 1218,00 грн.;
надбавка за ранг - 70,00 грн.; надбавка за
вислугу років - 515,20 грн.; надбавка за
виконання особливо важливої роботи,
премії, премії до державних,
професійних свят та ювілейних дат в
середньому розмірі за останні 24 місяці
роботи з грудня 2011 року по листопад 2013
року включно - 500,07 грн. Разом розмір
заробітку з якого обчислено пенсію
склав 2303, 27 грн.

Разом з тим, оскільки до заробітної
плати з якої обчислено пенсію,
відповідачем не включено матеріальну
допомогу на оздоровлення в сумі 3324,00
грн. та матеріальну допомогу на
вирішення соціально-побутових питань в
сумі 1102,00 грн, позивач звернулася до
управління Пенсійного фонду з
проханням здійснити їй перерахунок
пенсії з моменту її призначення з
урахуванням усіх виплат.

Листом від 19.03.2014 №12/04/М-2 відповідач
відмовив позивачу у проведенні
перерахунку пенсії посилаючись на те,
що пенсія ОСОБА_2 призначена відповідно
до вимог чинного законодавства та
підстави для її перерахунку відсутні.

У зв'язку із цим позивач звернулася до
суду з даним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення вимог
позивача.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на незаконність судового
рішення, зазначив про відсутність
підстав для проведення перерахунку
пенсії позивачу, оскільки чинним
законодавством не передбачено
врахування в заробіток для обчислення
пенсії матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції та доводам
апеляційної скарги, колегія суддів
виходить з наступного.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входять: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входить до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 402/97-ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постановах
від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6
листопада 2013 року, від 3 червня 2014 року
(№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14
відповідно).

Крім того, у постанові від 03 червня 2014
року (справа № 21-134а14), Верховний Суд
України звернув увагу, що перевага у
таких випадках має надаватись не
положенням законів України "Про
державну службу" та «Про оплату праці»,
які щодо спірних відносин є загальними,
а спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
стаття 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до частини 1 статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи наведені обставини, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог та наявності правових
підстав для їх задоволення.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність підстав для
задоволення позову.

В той же час, враховуючи викладене вище,
судова колегія вважає, що доводи
апелянта висновків суду не
спростовують, є помилковими, тому не
приймаються до уваги, оскаржувана
постанова прийнята судом відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Борзнянському районі Чернігівської
області на постанову Борзнянського
районного суду Чернігівської області
від 09 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Борзнянському районі Чернігівської
області про перерахунок пенсії як
державному службовцю - залишити без
задоволення, а постанову Борзнянського
районного суду Чернігівської області
від 09 квітня 2014 року - без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо його
було прийнято за наслідками
розгляду у письмовому провадженні, -
через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі (ч. 5 статті 254 КАС України).

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає (ч. 10 ст. 183-2 КАС України).

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.