Справа № 2а/0470/1759/12
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року
м. Київ К/800/35304/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: головуючого
судді Юрченко В.П., суддів: Блажівської
Н.Є., Сіроша М.В., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
березня 2012 року

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 грудня 2013 року

у справі № 2а/0470/1759/12

за позовом Синельниківської об'єднаної
державної податкової інспекції

до Відкритого акціонерного товариства
«Славгородське хлібоприймальне
підприємство»

третя особа Управління Державної
казначейської служби у
Синельниківському районі
Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості
простроченої за бюджетною позичкою, -

ВСТАНОВИВ:

Синельниківська об'єднана державна
податкова інспекція звернулось до суду
з адміністративним позовом до
Відкритого акціонерного товариства
«Славгородське хлібоприймальне
підприємство» про погашення
простроченої заборгованості за
бюджетними позиками шляхом стягнення
коштів в сумі 786733,00 грн. з рахунків у
банках, обслуговуючих платника
податків та за рахунок його майна.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
березня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 грудня 2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 4 липня 2014 року відкрито
касаційне провадження в даній справі
та здійснено процесуальне
правонаступництво на підставі
клопотання заявника - з
Синельниківської об'єднаної державної
податкової інспекції на
Дніпропетровську об'єднану державну
податкову інспекцію ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
зазначає наступне.

Синельниківська об'єднана державна
податкова інспекція звернулася до суду
з адміністративним позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 786733,00 грн. за
фінансовою допомогою (позичкою).
Підставою для такого звернення стали
подання управління Державного
казначейства України у
Синельниківському районі Головного
Державного казначейства України у
Дніпропетровській області №2, №3 від 8
квітня 2012 року для здійснення до
відповідача заходів щодо стягнення
простроченої заборгованості -
бюджетної позички, наданої на
закупівлю сільськогосподарської
продукції за державним замовленням
(контрактом) 1995 року та 1996 року на суму
342896,00 грн. та 444837,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ДПІ
посилається на те, що відповідач, не
перерахував грошові кошти на бюджетний
рахунок про погашення простроченої
заборгованості за бюджетними позиками
в сумі 786733,00 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
України від 9 жовтня 2010 року по справі №
2а-5380/10/0470 (вказано в позовній заяві та
рішенні суду, однак в матеріалах справи
на стор.9 зазначена постанова датована 7
травня 2009 року по справі 2-а-12588/08/0470)
припинено юридичну особу Відкрите
акціонерне товариство «Славгородське
хлібоприймальне підприємство», однак
відомості в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців щодо внесення нової
інформації стосовно відповідача до
зазначеного Реєстру відсутні. Отже,
судами попередніх інстанцій зроблено
висновок, що оскільки ВАТ
«Славгородське хлібоприймальне
підприємство» не ліквідоване шляхом
припинення юридичної особи, то
зазначене Товариство має всі права та
обов'язки щодо процесуальної
дієздатності та може бути відповідачем
у суді.

У зв'язку із відсутністю ВАТ
«Славгородське хлібоприймальне
підприємство» за його
місцезнаходженням та за відсутності
майна та у зв'язку із наявністю
простроченої заборгованості за
бюджетними позичками в сумі 786733,00 грн.
позивачем проведено опис активів
відповідача, про що складено акт опису
майна №4/240 від 25.05.2011 року та
зареєстровано податкову заставу.

Суди попередніх інстанцій відмовляючи
у задоволенні позовних вимог виходили
з того, що доказів (первинних
документів) фактичного перерахування,
укладання договорів та отримання
відповідачем спірної суми бюджетної
позички суду не надано.

Починаючи з 1995 року закупівля
сільськогосподарської продукції
проводилась за рахунок наданих
державою бюджетних позичок у
відповідності до Порядку надання і
повернення державної позички для
фінансування державного контракту 1995
року на поставку до державних ресурсів
зерна, сортового і гібридного насіння
зернових культур, затвердженого
спільним наказом Міністерства
фінансів України, Міністерства
економіки України, Міністерства
сільського господарства і
продовольства України від 12 липня 1995
року №119/109/193; Порядку надання і
повернення бюджетної позички на
закупівлю продовольчого зерна,
елітного і сортового насіння за
державними замовленнями 1996 року,
затвердженого спільним наказом
Міністерства фінансів України та
Міністерства сільського господарства
і продовольства України від 11 квітня 1996
року №72/113; Порядку надання бюджетної
позички на закупівлю продовольчого
зерна і сортового насіння за державним
замовленням 1997 року, затвердженого
спільним наказом Міністерства
сільського господарства і
продовольства України, Міністерства
фінансів України та Державної
акціонерної компанії «Хліб України»
від 4 березня 1997 року №70/54/18.

Відповідно до вказаних Порядків
безвідсоткова бюджетна позичка
надавалась фінансовим відділенням
державного казначейства за
трьохсторонніми угодами, укладеними
цими органами з заготівельним
(переробним) підприємством та
сільгосптоваровиробником.

Державним замовником на поставку
продовольчого зерна до державних
ресурсів був Мінсільгосппрод,
заготівельні та переробні
підприємства і організації якого мали
укладати з товаровиробниками
(виконавцями державного замовлення)
державний контракт на закупівлю зерна.

Надання бюджетної позички
рай(міськ)фінвідділами чи органами
державного казначейства здійснювалось
або шляхом авансування оплати витрат
сільгосптоваровиробників або на
підставі поданих товаровиробниками
документів (рахунків-фактур,
товаротранспортних накладних та ін.),
або шляхом надання позички у вигляді
матеріально-технічних ресурсів, у тому
числі зерно- і кормозбиральних
комбайнів. Фіноргани забезпечували
облік укладених контрактів та надання
авансів в розрізі товаровиробників та
заготівельних організацій, а останні
забезпечували окремий облік зерна,
прийнятого від товаровиробників, і
проводили остаточні розрахунки з ними
за поставлене зерно після
відшкодування товаровиробниками суми
авансу.

Контроль за виконанням держконтракту
(держзамовлення) покладався на
Мінсільгосппрод та заготівельні
організації, а за наданням та
поверненням бюджетних позичок - на
Мінфін, фінансові органи, органи
держказначейства.

Відповідальність перед фінорганами за
підсумками проведених ними
документальних перевірок несуть
товаровиробники (за недопоставку зерна
на суму отриманого авансу) та
заготівельні організації (за
неповернення бюджетних позичок).

З матеріалів справи вбачається, що
будь-яких бухгалтерських та/або
банківських документів на
підтвердження перерахування
відповідачу і отримання ним спірної
суми, яку позивач просить стягнути, ні
податковим органом, ні органом
держказначейства не надано.

Обставина, що фінансовими органами та
органами державного казначейства не
виконано вимог зазначених Порядків
щодо обов'язкового укладання договорів
про надання бюджетної позички, що
унеможливлює встановити особу
відповідальну за її повернення і межі
її відповідальності і дає підстави для
відмови у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, Вищий адміністративний
суд України дійшов висновку про те, що
судами попередніх інстанцій належним
чином з'ясовано обставини справи та
надано їм відповідну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та
процесуального права, які б могли
привести до зміни чи скасування рішень
суду першої та апеляційної інстанцій
не встановлено.

Якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення, суд касаційної
інстанції відповідно до положень
статті 2001 Кодексу адміністративного
судочинства України відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін.

Керуючись ст. ст. 2201, 223, 224, 230, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відхилити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
березня 2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України у випадках встановлених
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.П.Юрченко

Н.Є.Блажівська

М.В.Сірош