Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/36632/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В.,
Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., розглянувши
у попередньому судовому засіданні
касаційні скарги Львівської митниці та
Державної митної служби України на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 19 січня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 8 травня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Державної митної служби
України, Львівської митниці про
визнання протиправним та скасування
наказу, поновлення на посаді, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом
до відповідачів. Просив визнати
протиправним та скасувати наказ
Державної митної служби України від 29
серпня 2011 року № 1821-к "По особовому
складу митних органів" в частині
припинення перебування на держаній
службі в митних органах України
ОСОБА_4 відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30
Закону України "Про державну службу",
поновити його на посаді головного
інспектора відділу дізнання та
провадження у справах про порушення
митних правил служби боротьби з
контрабандою та порушенням митних
правил Львівської митниці, стягнути з
Львівської митниці на його користь
заробітну плату за час вимушеного
прогулу у розмірі 21523 грн. 02 коп.

Постановою Львівського
окружного адміністративного суду від 19
січня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 8 травня 2012
року, позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Державної митної служби України від 29
серпня 2011 року № 1821-к в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах ОСОБА_4
головного інспектора відділу дізнання
та провадження у справах про порушення
митних правил служби боротьби з
контрабандою та порушенням митних
правил Львівської митниці. Поновлено
позивача на посаді головного
інспектора відділу дізнання та
провадження у справах про порушення
митних правил служби боротьби з
контрабандою та порушенням митних
правил Львівської митниці та стягнуто
з Львівської митниці на користь
ОСОБА_4 заробітну плату за час
вимушеного прогулу у розмірі 21523 грн. 02
коп. Постанову суду в частині
поновлення позивача на посаді та
виплати заробітної плати за час
вимушеного прогулу в межах суми
стягнення за один місяць у розмірі 4325
грн. 71 коп. допущено до
негайного виконання.

У касаційних скаргах Львівська митниця
та Державна митна служба України
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове судове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі у межах, встановлених статтею 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу
в митних органах України з квітня 1987
року. 19 листопада 2010 року призначений
(переведений) на посаду головного
інспектора відділу дізнання та
провадження у справах про порушення
митних правил служби боротьби з
контрабандою та порушенням митних
правил Львівської митниці.

Наказом Державної митної
служби України від 29 серпня 2011 року №
1821-К ,,По особовому складу
Львівської митниці" за порушення
Присяги державних службовців,
відповідно до вимог ст. 17, п. 6 ч. 1 ст. 30
Закону України ,,Про державну службу"
припинено з 29 серпня 2011 року
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_4,
головного інспектора відділу дізнання
та провадження у справах про порушення
митних правил служби боротьби з
контрабандою та порушенням митних
правил Львівської митниці. Вказаний
наказ був оголошений позивачу, що
підтверджується наказом Львівської
митниці від 29 серпня 2011 року № 735-к
,,Про оголошення наказу
Державної митної служби".

Підставою для звільнення стали
висновки проведеної на основі наказу
Державної митної служби України від 25
червня 2011 року № 544 службової перевірки
законності дій посадових осіб
Львівської митниці під час митного
контролю транспортних засобів, що
перетнули державний кордон України
через міжнародні пункти пропуску
автомобільного сполучення на
українсько-польському кордоні в зоні
діяльності Львівської митниці в період
з 1 травня 2011 року по 25 червня 2011 року. За
результатами перевірки Державна митна
служба України дійшла висновку про
незабезпечення виконання посадовими
особами служби боротьби з контрабандою
та порушенням митних правил Львівської
митниці, зокрема, головним інспектором
відділу дізнання та провадження у
справах про порушення митних правил
СБК та ПМП Львівської митниці ОСОБА_4
визначених планів-завдань, у зв'язку з
чим, внаслідок несумлінного виконання
зазначеними особами своїх службових
обов'язків не були виявлені та
припинені факти незаконного ввезення в
Україну товарів, та порушення присяги
державного службовця.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відповідачами не доведено факт
вчинення позивачем протиправного
винного діяння, яке могло б свідчити
про порушення ним Присяги державного
службовця, рішення про припинення
державної служби позивача в митних
органах прийняте з порушенням
процедури, передбаченої чинним
законодавством.

Порядок, умови проходження і
припинення державної служби в митних
органах встановлено Законом України
"Про державну службу" та Дисциплінарним
статутом митної служби України (далі -
Дисциплінарний статут).

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України,
Митним кодексом України, а в частині, що
ним не регулюється, - Законом України
"Про державну службу". Тобто
дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону України "Про
державну службу" можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Оскільки припинення державної
служби на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України
"Про державну службу" є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, то неможливість
застосування до посадової особи митної
служби України дисциплінарних
стягнень аж до звільнення з митного
органу має бути мотивовано. Розділом 4
Статуту визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, завдяки чому
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Передумовою звільнення державного
службовця за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстави припинення державної служби
за порушення Присяги має бути ретельне
службове розслідування, порядок
проведення якого регулюється
Інструкцією. При цьому необхідно
враховувати, що наслідком вчинення
дисциплінарного правопорушення можуть
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу, які є санкціями різних
рівнів відповідальності і не можуть
застосовуватися як альтернативні.

Припинення державної служби за
порушення Присяги може
застосовуватися тільки у крайніх
випадках, коли дисциплінарний
проступок містить ознаки саме такого
порушення і заходи дисциплінарного
стягнення, на переконання
уповноваженої вирішувати питання про
відповідальність посадової особи, є
недостатніми чи попереднє їх вжиття не
дало бажаного результа

При цьому необхідно враховувати, що у
разі вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу, є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від 22
жовтня 2013 року (справа № 21-274а13).

За таких обставин, коли оскаржувані
накази не містять фактів порушення
присяги державного службовця, зокрема,
що державний службовець скоїв
проступок проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків, суд першої інстанції,
з яким погодився суд апеляційної
інстанції, дійшов обґрунтованого
висновку, що спірний наказ Державної
митної служби України від 29 серпня 2011
року № 1821-к в частині звільнення ОСОБА_4
із займаної посади на підставі пункту 6
частини 1 статті 30 Закону України "Про
державну службу" є протиправним та
прийнятим необґрунтовано, у зв'язку з
чим підлягає скасуванню, а позовні
вимоги задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційних скарг про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та спростовуються висновками
судів.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційних скарг
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційні
скарги необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Львівської митниці та
Державної митної служби України
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 19 січня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 8 травня 2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало
Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк