Справа № 804/11654/13-а
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2014 рокусправа № 804/11654/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
жовтня 2013 року у справі № 804/11654/13-а за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Туріс-Інвест» до
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Туріс-Інвест»
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило скасувати
податкові повідомлення-рішення,
винесені Західно-Донбаською об'єднаною
державною податковою інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, № від
15.08.2013р., яким приватному підприємству
"Туріс-Інвест" збільшено грошове
зобов'язання по податку на додану
вартість: за основним платежем - 12784грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
3196грн.; визнання неправомірним та
скасування податкового
повідомлення-рішення
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
15.08.2013р., яким приватному підприємству
"Туріс-Інвест" збільшено грошове
зобов'язання по податку на прибуток
приватних підприємств: за основним
платежем - 29530грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 7383грн. В
обґрунтування адміністративного
позову, позивач зазначає, що за
результатами перевірки ПП
"Туріс-Інвест" відповідачем складено
Акт перевірки №151/22/6-33370824 від 03.06.2013р.,
на підставі якого прийняті податкові
повідомлення рішення: № від
15.08.2013р., яким збільшено грошове
зобов'язання по податку на додану
вартість: за основним платежем - 12784грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
3196грн.; № від 15.08.2013р., яким
збільшено грошове зобов'язання по
податку на прибуток приватних
підприємств: за основним платежем -
29530грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 7383грн. Позивач зазначає, що
правочини між позивачем та
контрагентом ПП "Транс-Атлантіка
Сервіс" відповідають вимогам чинного
законодавства, при їх укладенні
сторонами було досягнуто згоди з усіх
суттєвих умов, правочини сторонами
було виконано, грошові кошти сплачено,
що підтверджується наданими позивачем
первинними документами. Позивач
вважає, що висновки акту перевірки, не
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства, а відповідно є
протиправними, у зв'язку з чим
оскаржувані рішення підлягають
скасуванню.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
жовтня 2013 року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням,
Західно-Донбаська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
з апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржену постанову
та прийняти нове рішення, яким у
задоволенні адміністративного позову
відмовити. Апелянт зазначає, що
позивачем протиправно віднесено до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, що не підтверджені
податковими накладними. Крім того,
судом першої інстанції не взято до
уваги посилання відповідача на
нікчемність правочинів. Укладених між
позивачем та його контрагентами.

Сторони, належним чином повідомлені
про день, місце і час розгляду
апеляційної скарги, доказом чого є
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, у судове засідання не
прибули, про причини неприбуття не
повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дійшла висновку
про відсутність підстав для її
задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи,
Приватне підприємство "Туріс-Інвест"
зареєстровано 20.01.2005р. виконавчим
комітетом Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області та
перебуває на обліку в
Західно-Донбаській ОДПІ ГУ Міндоходів
у Дніпропетровській області як платник
податків, що підтверджено Свідоцтвом
№03477064 від 28.02.2005р. про реєстрацію
платника податку на додану вартість,
копія якої наявна в матеріалах справи.
В період з 20.05.2013р. по 28.05.2013р., згідно
наказів від 20.05.13 №372 та від 24.05.13 №393 та
на підставі повідомлення від 20.05.13 за
№56, згідно п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 та ст.79
Податкового кодексу України,
Західно-Донбаською ОДПІ ГУ Міндоходів
у Дніпропетровській області проведено
документальну невиїзну перевірку ПП
"Туріс-Інвест" з питань взаємовідносин
з Приватним підприємством
"Транс-Атлантіка Сервіс" за період з
01.06.2012 по 31.07.2012, за наслідками якої
складено Акт №151/22/6-33370824 від 03.06.2013р.
"Про результати позапланової
документальної невиїзної перевірки
Приватного підприємства "Туріс-Інвест"
з питань взаємовідносин з Приватним
підприємством "Транс-Атлантіка Сервіс"
за період з 01.06.2012р. по 31.07.2012р. Згідно
висновків вказаного Акту, перевіркою
встановлено порушення: 1. п.198.1, п.198.2,
п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, а саме: за відсутності об'єктів
оподаткування при здійсненні операцій
з надання послуг з виконання
будівельно-монтажних робіт ПП
"Транс-Атлантіка Сервіс", ПП
"Туріс-Інвест" безпідставно завищено
податковий кредит з податку на додану
вартість за червень, липень 2012р. в
розмірі на 12783,34грн., та як наслідок
занижено податкові зобов'язання за
червень, липень 2012 року в розмірі
12783,34грн., в т.ч. по періодах: червень 2012р.
- 7166,67грн., липень 2012р. - 5616,67грн.; 2.
п.п.135.4.1, п.135.4, п.п.135.5.4, п.135.5 ст.135, п.137.1,
п.137.10 ст.137 Податкового кодексу України,
не включено до складу доходу суму
отриманого доходу від невстановлених
осіб у розмірі 76700,00грн., що призвело до
заниження податку на прибуток у
розмірі 16167,00грн.; 3. п.138.1, п.138.2 ст.138,
п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України віднесено до складу витрат
витрати, які не підтверджені
відповідними розрахунками на суму
63916,66грн., що призвело до заниження
податку на прибуток в розмірі 13422,50грн.
На підставі вказаного Акту перевірки,
відповідачем прийняті податкові
повідомлення рішення: № від
15.08.2013р., яким збільшено грошове
зобов'язання по податку на додану
вартість: за основним платежем - 12784грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
3196грн.; № від 15.08.2013р., яким
збільшено грошове зобов'язання по
податку на прибуток приватних
підприємств: за основним платежем -
29530грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 7383грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
протиправність спірних податкових
повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому
Податковим кодексом України.

Згідно п.п.20.1.8 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право під час
проведення перевірок вивчати та
перевіряти первинні документи, які
використовуються в бухгалтерському та
податковому обліку, інші регістри,
фінансову, статистичну звітність,
пов'язані з обчисленням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Відповідно до п.п.135.4.1 п.135.4 ст.135
Податкового кодексу України дохід від
операційної діяльності визнається в
розмірі договірної (контрактної)
вартості, але не менше ніж сума
компенсації, отримана в будь-якій
формі, в тому числі при зменшенні
зобов'язань, та включає дохід від
реалізації товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, у тому числі винагороди
комісіонера (повіреного, агента тощо);
особливості визначення доходів від
реалізації товарів, виконаних робіт,
наданих послуг для окремих категорій
платників податків або доходів від
окремих операцій встановлюються
положеннями цього розділу.

Згідно пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового
кодексу України, інші доходи включають
- вартість товарів, робіт, послуг,
безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайної ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи.

В силу п.137.1 ст.137 Податкового кодексу
України дохід від реалізації товарів
визнається за датою переходу покупцеві
права власності на такий товар.

Відповідно до п.137.10 ст.137 Податкового
кодексу України суми безповоротної
фінансової допомоги та безоплатно
отримані товари (роботи, послуги)
вважаються доходами на дату фактичного
отримання платником податку товарів
(робіт, послуг) або за датою надходження
коштів на банківський рахунок чи в касу
платника податку, якщо інше не
передбачено цим розділом.

Згідно п.138.2 ст.138 Податкового кодексу
України, витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, не
включаються до складу витрат: витрати,
не пов'язані з провадженням
господарської діяльності, а саме,
витрати не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

П.198.1 ст.198 Податкового кодексу України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності).

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст.39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою встановленою
пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог ст..201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченим
пунктом 201.11 ст.201 цього кодексу.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України, податкова
накладна має містити: порядковий номер
податкової накладної; дату її
виписування, назву юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість; податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); місце розташування юридичної
особи або місце податкової адреси
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість;
опис (номенклатуру) товарів (робіт,
послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);
повну назву отримувача; ціну продажу
без врахування податку; ставку податку
та відповідну суму податку у цифровому
значенні; загальну суму коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку.

Пунктами 201.4, 201.6 статті 201 Податкового
Кодексу України, встановлено, що
податкова накладна складається у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця у двох примірниках. Оригінал
податкової накладної надається
покупцю, копія залишається у продавця
товарів (робіт, послуг). Податкова
накладна є звітним податковим
документом і одночасно розрахунковим
документом.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
дозволяється включення до податкового
кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт
(послуг) - актом прийняття робіт (послуг)
чи банківським документом, який
засвідчує перерахування коштів в
оплату вартості таких робіт (послуг).У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність", первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Пунктом 2 ст.3 Закону України «Про
бухгалтерський облік» та фінансову
звітність в Україні" передбачено, що
фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності, що використовують
грошовий вимірник, ґрунтуються на
даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік», факти
здійснення господарських операцій
фіксують первинні документи, які
повинні бути складені під час
здійснення господарської операції, а
якщо це не можливо - безпосередньо
після її закінчення. Відповідно до п.2
ст.9 даного закону первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: "назву документа (форми);
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції".

Додаткові вимоги до первинних
документів встановлені п.2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку
(затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995р. № 168/704),
відповідно до якого первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа,, дата і місце
складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції, посада і
прізвища осіб відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність оформлення, особистий чи
електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Таким чином, формування суб'єктом
господарювання податкового кредиту не
може ставитись у пряму залежність від
додержання податкової дисципліни
третіми особами, а пов'язане з
призначенням придбаних товарів
(послуг) для використання у
господарській діяльності та наявності
податкової накладної (накладних).

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме акту перевірки позивача
№151/22/6-33370824 від 03.06.2013р. перевіркою
встановлено що порушення: 1. п.198.1, п.198.2,
п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, за відсутності об'єктів
оподаткування при здійсненні операцій
з надання послуг з виконання
будівельно-монтажних робіт ПП
"Транс-Атлантіка Сервіс", ПП
"Туріс-Інвест" безпідставно завищено
податковий кредит з податку на додану
вартість за червень, липень 2012р., та як
наслідок занижено податкові
зобов'язання за червень, липень 2012 року
та в порушення п.п.135.4.1, п.135.4, п.п.135.5.4,
п.135.5 ст.135, п.137.1, п.137.10 ст.137 Податкового
кодексу України, не включено до складу
доходу суму отриманого доходу від
невстановлених осіб, що призвело до
заниження податку на прибуток,
віднесено до складу витрат витрати, які
не підтверджені відповідними
розрахунками на суму 63916,66грн., що
призвело до заниження податку на
прибуток в розмірі 13422,50грн.

У період, що перевірявся відповідачем,
позивач мав господарські
взаємовідносини з ПП "Транс-Атлантіка
Сервіс" що підтверджується договором
про виконання робіт №2/12/У від 21.05.2012р.
укладеного між ПП "Туріс-Інвест" та ПП
"Транс-Атлантіка Сервіс" та договором
про виконання робіт №3/12/У від 10.07.2012р.
укладеного між ПП "Туріс-Інвест" та ПП
"Транс-Атлантіка Сервіс". Вказаними
Договорами передбачені всі істотні
умови, укладені Договори підписані від
імені обох сторін та підписи скріплені
печатками, тобто відповідають вимогам
п.2 статті 207 Цивільного кодексу
України. Фактичне виконання умов
договорів оформлено первинними
документам які наявні в матеріалах
справи. Первинні документи - видаткові
накладні, податкові накладні,
розрахункові документи якими
оформлені господарські операції з
виконання умов договорів складені у
відповідності до вимог Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", тобто
відповідають вимогам чинного
законодавства щодо надання документу
юридичної сили і доказовості.

Крім того, на підтвердження факту
належного виконання умов договорів,
судом також досліджені, належним чином
оформлені Акт №1 прийомки виконаних
будівельних робіт за червень 2012р.;
Довідка про вартість виконаних
будівельних робіт за червень 2012р.;
Податкова накладна №1381 від 29.06.12р.; Акт
№2 прийомки виконаних будівельних
робіт за липень 2012р.; Довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
за липень 2012р.; Податкова накладна №1123
від 26.07.12р.; Акт №1 прийому-здачі
виконаних робіт за липень 2012р.; Акт про
виконані будівельно-монтажі роботи;
Податкова накладна №880 від 20.07.12р.;
Податкова накладна №1122 від 26.07.12р.;
Виписки з банку від 09.07.12р., 12.07.12р.,
13.07.12р., 19.07.12р., 25.07.12р.; Перелік основних
засобів ПП "Туріс-Інвест" станом на
01.10.2013р.; Довідки про вартість виконаних
будівельних робіт за червень та липень
2012р. за договором №1/У/12; Акт №1
прийому-здачі виконаних робіт за
липень 2012р.; Акт про виконані
будівельно-монтажі роботи за договором
2/Р/12; Відомості обліку заробітної плати
за травень, червень 2012р.; Виписка з
банку від 05.06.2012р. з платіжними
дорученнями; Виписка з банку від
04.07.2012р. з платіжними дорученнями;
Зведена відомість співробітників ПП
"Туріс-Інвест" із заробітної плати;
Податковий розрахунок за 2 квартал 2012
року; Фінансовий звіт суб'єкта малого
підприємництва ПП "Туріс-Інвест".

Зазначені документи складені за
результатами проведених операцій та з
дотриманням вимог статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", статті
44, статті 201 Податкового кодексу
України, пункту 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за № 168/704) і містять у собі відомості
щодо змісту та обсягу проведених
операцій, які узгоджуються між собою,
та відповідають вимогам чинного
законодавства щодо надання документу
юридичної сили і доказовості.

Таким чином, оскільки виписані
контрагентами позивачу податкові
накладні не мають недоліків, а порядок
їх заповнення відповідає чинному на
момент їх виписки законодавству, то з
дня отримання податкових накладних у
позивача виникло право формувати
податковий кредит по
взаєморозрахунках з вказаними
контрагентами.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо протиправності спірних
податкових повідомлень-рішень; доводи
апеляційної скарги висновки суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, вірно застосований
матеріальний закон та не допущено
порушень процесуального права,
оскаржене судове рішення має бути
залишено без змін.

Доводи апеляційної скарги не знайшли
свого підтвердження у суді апеляційної
інстанції, у зв'язку з чим вона підлягає
залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
жовтня 2013 року у справі № 804/11654/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
її тексту у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко