Справа № 815/4869/14
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4869/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді -
Соколенко О.М., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом Одеського
міського центру зайнятості до ОСОБА_1
про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Одеський міський центр зайнятості
(далі - позивач або Одеський МЦЗ)
звернувся до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_1 (далі - відповідач або ОСОБА_1.)
про стягнення на користь Одеського
міського центру зайнятості коштів,
витрачених на професійне навчання у
сумі 2014,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_1 під час знаходження на обліку в
центрі зайнятості був направлений на
професійне навчання за спеціальністю
«кухар» до державного навчального
закладу "Одеський центр
професійно-технічної освіти державної
служби зайнятості" з терміном навчання
з 07.11.2013 року по 29.04.2014 року. Однак, як
зазначає позивач, у зв'язку з пропуском
занять, відповідач був відрахований зі
складу слухачів зазначеного
навчального закладу. Отже, посилаючись
на положення ст.36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", позивач зазначає, що з
відповідача, який припинив навчання за
направленням державної служби
зайнятості без поважних причин,
підлягають стягненню витрати на
професійне навчання у загальному
розмірі 2014,16 грн.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового
розгляду повідомлений за адресою:
АДРЕСА_1, зазначеною в позовній заяві,
яка в свою чергу, особисто вказана
відповідачем при зверненні до центру
зайнятості як адреса, за якою
відповідач зареєстрований та
перебуває, але, судова повістка
повернута до суду, з поштовою відміткою
"за закінченням терміну зберігання".
Згідно ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі
повернення поштового відправлення, яке
не вручено адресату з незалежних від
суду причин, вважається, що воно
вручене належним чином. Відповідно до
ч.1 ст. 40 КАС України, особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані під час
провадження у справі повідомляти суд
про зміну місця проживання
(перебування, знаходження), роботи,
служби. У разі неповідомлення про зміну
адреси повістка надсилається їм за
останньою адресою і вважається
врученою.

Отже, як вбачається з викладеного
відповідач був належним чином
повідомлений про розгляд справи.

Разом з цим, суд намагався здійснити
повідомлення відповідача про розгляд
справи, що призначений на 22.09.2014 року о
09:20 год. за телефонним номером, який
зазначений у позовній заяві, та який є
номером мобільного телефону, що
зазначений відповідачем при зверненні
до центру зайнятості, однак зв'язатись
із відповідачем за цим номером
телефону не надалося можливим,
оскільки оператором служби зв'язку
зазначалось, що дзвінок
переадресовується на автовідповідач,
що підтверджується актами, які наявні в
матеріалах справи (а.с.19-20).

У судове засідання з'явився
уповноважений представник позивача,
який зазначив, що позовні вимоги
підтримує з підстав, викладених у
адміністративному позові, оскільки
відповідачем станом на момент розгляду
справи кошти у розмірі 2014,16 грн.
повернуті не були, а також, зазначив, що
додаткових доказів, клопотань або
пояснень не має.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо не має перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Таким чином, з урахуванням належного
сповіщення відповідача про розгляд
справи, враховуючи відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, а також
відсутність перешкод для розгляду
справи за відсутності учасників
процесу, зважаючи на думку
представника позивача, суд розглядав
справу в порядку письмового
провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
обставини та факти, якими
обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх
доказами, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу із
наказів Одеського міського центру
зайнятості про прийняті рішення по
особі ОСОБА_1 від 01.11.2013 року № НТ131101
ОСОБА_1 з 29.10.2013 року надано статус
безробітного.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, 06.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Одеського міського центру зайнятості
із заявою (а.с.7) з проханням направити
його на курси за спеціальністю
(професією) "кухар" на базі ДНЗ
«ОЦПТОДСЗ» з 07.11.2013 року.

У зв'язку із зазначеним, 06.11.2013 року між
Одеським міським центром зайнятості та
ОСОБА_1, який зареєстрований в
Одеському МЦЗ як безробітний, укладено
договір № 573/13 щодо професійного
навчання, яким відповідача направлено
на підготовку до Державного
навчального закладу "Одеський центр
професійно-технічної освіти державної
служби занятості" за професією "кухар"
зі строком навчання з 07.11.2013 р. по 29.04.2014
р. з метою сприяння подальшому
працевлаштуванню (а.с.8).

Відповідно до п.п. 2.1.1 та п.п. 2.1.2 п.2
зазначеного договору, громадянин
ОСОБА_1 зобов'язується: приступити у
визначені службою зайнятості строки до
занять, пройти повний курс навчання,
оволодіти професійними знаннями та
навиками, передбаченими навчальними
планами та програмами, скласти
кваліфікаційні (випускні) іспити чи
інші форми контролю знань; виконувати
правила внутрішнього розпорядку
навчального закладу або іншої
організації, на базі яких здійснюється
навчання, а в разі забезпечення
проживання дотримуватись встановлених
відповідних правил.

Пунктом 3 зазначеного договору
передбачена відповідальність сторін,
зокрема, визначено, що у випадках
пропусків занять більше трьох годин
протягом дня без поважних причин, інших
порушень навчальної дисципліни і
систематичної неуспішності з ряду
предметів навчальної програми
проводиться скорочення виплати
матеріальної допомоги у період
професійного навчання або
відрахування з навчального закладу (з
подальшим припиненням виплати
матеріальної допомоги у період
професійного навчання) відповідно до
нормативно-правових документів, що
регулюють це питання. У разі припинення
навчання без поважних причин або
відмови працювати за професією
(спеціальністю), набутою в результаті
професійного навчання з громадянина
стягується загальна сума витрат на
професійне навчання, включаючи суму
виплаченої матеріальної допомоги у
період професійного навчання, витрат
на проїзд до місця навчання і назад
(включаючи оплату щоденного проїзду) та
витрат на проживання. Якщо громадянин
відмовляється добровільно повернути
зазначені кошти, то питання їх
повернення вирішується у судовому
порядку.

Судом встановлено, що відповідач був
зарахований до складу слухачів, група
№59-13, які навчаються за професією 5122
«Кухар» 3 розряду.

Наказом директора Державного
навчального закладу "Одеський центр
професійно-технічної освіти державної
служби занятості" № 35 "В-СНН" від 25.03.2014
року "Про відрахування зі складу
слухачів з неповажних причин (за
пропуск занять)", на підставі
доповідних майстра виробничого
навчання Деміна Г.Г. від 07.03.2014 року,
20.03.2014 року та погоджувального листа з
Одеським обласним центром зайнятості
№1246/34/04 від 24.03.2014 року, ОСОБА_1 (Одеський
МЦЗ) за пропуск занять відраховано з
03.03.2014 року зі складу слухачів групи №
59-13, які навчаються за професією 5122
"Кухар" 3 розряду за договором з
Одеським обласним центром зайнятості
№317/13 від 30.10.2013 року (а.с.9,10).

Згідно довідки Державного навчального
закладу "Одеський центр
професійно-технічної освіти державної
служби зайнятості" від 03.04.2014 року про
вартість професійного навчання та
проживання ОСОБА_1, здійснено
розрахунок фактичної вартості
навчання відповідача, згідно якого
витрати, що підлягають стягненню з
ОСОБА_1 складають у загальному розмірі
2014,16 грн. (68 навчальних днів х 29,62 грн.
(суму за 1 день навчання по кошторису) =
2014,16 грн. (вартість навчання слухача за
професією) (а.с.12).

05.06.2014 року в.о. директора Одеського МЦЗ
відповідно до ст.36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", на підставі наказу ДНЗ
ОЦПТО ДСЗ № 35 "В-СНН" від 25.03.2014 року "Про
відрахування зі складу слухачів з
неповажних причин (у зв'язку з відмовою
від навчання)", довідки ДНЗ ОЦПТО ДСЗ
про вартість професійного навчання
ОСОБА_1 №29/01-25/ від 03.04.2014 року, прийнято
наказ №192 "Про повернення коштів
безробітним ОСОБА_1 у зв'язку з
припиненням профнавчання без поважних
причин" (а.с.11), яким наказано, зокрема:
вжити заходів по поверненню коштів з
ОСОБА_1 у розмірі 2014,16 грн. (витрати у
зв'язку із припиненням профнавчання
без поважних причин); начальнику
юридичного відділу ОМЦЗ направити
протягом п'яти робочих днів
лист-претензію безробітному із
пропозицією повернути кошти
добровільно; у разі відмови
безробітного повернути кошти у
добровільному порядку, начальнику
юридичного відділу звернутись до суду
із позовною заявою про стягнення
коштів; начальнику відділу
бухгалтерського обліку контролювати
надходження коштів на розрахунковий
рахунок ОМЦЗ та проінформувати
начальника юридичного відділу про факт
повернення коштів; надати копію
документу про сплату коштів до відділу
організації профнавчання для внесення
в персональну справу.

Відповідно до вищезазначеного наказу,
11.06.2014 року позивачем на адресу
відповідача надіслано лист-претензію
№2198/19/06 (а.с.13) на загальну суму 2014,16 грн.,
який повернуто до центру зайнятості
10.07.2014 року із поштовою відміткою: «за
закінченням терміну зберігання» (а.с.14).

Таким чином, зважаючи на неповернення
ОСОБА_1 у встановлений строк коштів на
загальну суму 2014,16 грн., позивач
звернувся до суду із вказаним
адміністративним позовом.

Спірні правовідносини врегульовано
Законом України "Про зайнятість
населення" від 05 липня 2012 року №5067-VI
(далі - Закон України № 5067-VI), Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" від 2 березня 2000
року № 1533-III (далі - Закон України №
1533-III), Інструкцією про порядок
укладання договорів з навчальними
закладами, підприємствами і
громадянами, які звертаються в
державну службу зайнятості щодо
підготовки, перепідготовки та
підвищення кваліфікації, затвердженою
наказом колегії Міністерства праці
України від 29 березня 1993 року № 19 (далі
- Інструкція), Порядком професійної
підготовки, перепідготовки та
підвищення кваліфікації
зареєстрованих безробітніх,
затвердженим Наказом Міністерства
соціальної політики України,
Міністерства освіти і науки України
31.05.2013 № 318/655, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 19 червня
2013 р. за № 1029/23561.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України
№ 5067-VI безробітними визначаються особи
віком від 15 до 70 років, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готові та
здатні приступити до роботи.

Статтею 5 цього Закону визначено, що
держава гарантує у сфері зайнятості,
зокрема, вільне обрання місця
застосування праці та виду діяльності,
вільний вибір або зміну професії;
професійну орієнтацію з метою
самовизначення та реалізації
здатності особи до праці; професійне
навчання відповідно до здібностей та з
урахуванням потреб ринку праці.

Згідно ст.7 Закону України № 5067-VI
передбачено, що кожен має право на
професійну орієнтацію, яке
забезпечується шляхом надання
комплексу профорієнтаційних послуг з
вибору або зміни професії, виду
діяльності та інших профорієнтаційних
послуг. Особи мають право на безоплатні
послуги з професійної орієнтації з
метою обрання або зміни виду
діяльності, місця роботи, режиму праці.

Відповідно до ст. 8 Закону України №
5067-VI кожен має право на професійне
навчання, яке реалізується шляхом
первинної професійної підготовки,
перепідготовки, спеціалізації і
підвищення кваліфікації, стажування у
професійно-технічних, вищих навчальних
закладах та закладах післядипломної
освіти, безпосередньо на робочих
місцях на виробництві чи у сфері послуг
з метою здобуття особою відповідної
кваліфікації або приведення її рівня у
відповідність із вимогами сучасного
виробництва та сфери послуг.

Статтю 34 цього Закону визначено, що
професійне навчання - набуття та
удосконалення професійних знань, умінь
та навичок особою відповідно до її
покликання і здібностей, що забезпечує
відповідний рівень професійної
кваліфікації для професійної
діяльності та конкурентоспроможності
на ринку праці.

Система професійного навчання охоплює:
1) осіб, які проходять первинну
професійну підготовку в навчальних
закладах та інших установах, що
здійснюють або забезпечують
підготовку кваліфікованих робітників
і фахівців; 2) працівників, які
проходять первинну професійну
підготовку, перепідготовку і
підвищення кваліфікації впродовж
трудової діяльності; 3) безробітних, які
шукають роботу і потребують первинної
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації.

Підвищення конкурентоспроможності
працівників на ринку праці відповідно
до вимог сучасного виробництва та
сфери послуг здійснюється шляхом
забезпечення ефективного
функціонування та розвитку системи
професійного навчання працівників,
сприяння у проведенні їх професійної
підготовки, перепідготовки та
підвищення кваліфікації на
підприємствах, в установах та
організаціях незалежно від форми
власності, виду діяльності та
господарювання. З цією метою
роботодавець у порядку, передбаченому
законодавством, колективним договором
і угодами, періодично організовує для
працівників професійне навчання,
перепідготовку та підвищення
кваліфікації.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України №
1533-III, сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг. У разі
припинення професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації за направленням
державної служби зайнятості без
поважних причин або відмови працювати
за одержаною професією (спеціальністю)
із застрахованих осіб стягується сума
витрат на професійну підготовку,
перепідготовку або підвищення
кваліфікації.

Пунктом 2.10 Порядку професійної
підготовки, перепідготовки та
підвищення кваліфікації
зареєстрованих безробітніх,
затвердженого Наказом Міністерства
соціальної політики України,
Міністерства освіти і науки України
31.05.2013 р. № 318/655, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 19 червня
2013 р. за № 1029/23561, визначено, що у разі
припинення безробітним професійного
навчання без поважних причин або
відмови працювати за одержаною
професією (спеціальністю) безробітний
відшкодовує територіальному органу,
який уклав з ним договір на професійне
навчання, суму витрат на професійне
навчання, проїзд до місця розташування
навчального закладу та у зворотному
напрямку, проживання у період навчання.

Поважними причинами дострокового
припинення безробітним професійного
навчання вважаються: -
працевлаштування за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або
забезпечення роботою самостійно; -
поновлення на роботі за рішенням суду,
що набрало законної сили; - набрання
законної сили вироком суду про
засудження особи до позбавлення волі,
обмеження волі, арешту (крім випадків
звільнення від відбування покарання з
випробуванням), застосування судом
примусового лікування особи; - подання
заяви про здійснення догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку або закінчення періоду,
визначеного у медичному висновку; -
смерть безробітного або визнання його
за рішенням суду померлим або безвісно
відсутнім, недієздатним чи обмежено
дієздатним; - подання довідки до акта
огляду медико-соціальною експертною
комісією з висновком про умови і
характер праці; - стан здоров'я
безробітного, який має медичні
протипоказання щодо продовження
навчання за професією (спеціальністю,
напрямом або галуззю знань) або
працевлаштування за набутою професією
(спеціальністю), що підтверджено
документально; - призначення
безробітній жінці допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами; - переїзд на
постійне місце проживання в іншу
місцевість; - призов на строкову
військову або альтернативну
(невійськову) службу; - отримання
повістки про призов на навчальні або
перевірочні та спеціальні збори у
Збройні Сили згідно із Законом України
"Про загальний військовий обов'язок і
військову службу"; - призов громадян на
військову службу під час мобілізації
або залучення їх до виконання
обов'язків за посадами, передбаченими
штатами воєнного часу, відповідно до
Закону України "Про мобілізаційну
підготовку та мобілізацію"; - інші
причини, що не залежать від
безробітного, підтверджені
документально.

В свою чергу, у позовній заяві
Одеського міського центру зайнятості,
зазначено, що від ОСОБА_1 кошти у сумі
2014,16 грн. на розрахунковий рахунок
центра зайнятості не надходили. Разом з
цим, представник позивача зазначив, що
станом на 22.09.2014 року з боку відповідача
не було здійснено перерахування коштів
у сумі 2014,16 грн., та в свою чергу, з боку
відповідача не було надано до суду
доказів щодо сплати ним зазначених
коштів у сумі 2014,16 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі встановлених судом
обставин та аналізу вищенаведених
вимог законодавства, які регулюють
спірні правовідносини, суд вважає, що
позовні вимоги Одеського міського
центру зайнятості є доведеними та
обґрунтованими, а отже
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2,7,8,9,14,70,71,72,79,86,
94,103,128,158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Одеського
міського центру зайнятості до ОСОБА_1
про стягнення коштів у розмірі 2014,16 грн.
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Одеського
міського центру зайнятості кошти,
витрачені на професійне навчання у
сумі 2014,16 грн. (дві тисячі чотирнадцять
гривень шістнадцять копійок) на р/р
4828, отримувач: Одеський міський
центр зайнятості, код 35358018, банк: ГУДКСУ
в Одеській області, МФО 828011.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського окружного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя
О.М. Соколенко

Адміністративний позов Одеського
міського центру зайнятості до ОСОБА_1
про стягнення коштів у розмірі 2014,16 грн.
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Одеського
міського центру зайнятості кошти,
витрачені на професійне навчання у
сумі 2014,16 грн. (дві тисячі чотирнадцять
гривень шістнадцять копійок) на р/р
4828, отримувач: Одеський міський
центр зайнятості, код 35358018, банк: ГУДКСУ
в Одеській області, МФО 828011.