Справа № 0670/5137/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"29" вересня 2014 р.
Справа № 0670/5137/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Житомирського
обласного центру зайнятості на ухвалу
Житомирського окружного
адміністративного суду від "05" серпня
2014 р. за заявою про поворот виконання
судового рішення у справі за позовом
ОСОБА_3 до Житомирського обласного
центру зайнятості про визнання
протиправною відмови у виплаті
допомоги при виході на пенсію та
зобов"язання вчинити дії. ,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2011 року ОСОБА_3 звернулась в
суд із позовом до Житомирського
обласного центру зайнятості, в якому
просила зобов"язати відповідача
виплатити їй на підставі ст.37 Закону
України "Про державну службу" грошову
допомогу в розмірі 10 посадових окладів
у зв"язку з виходом на пенсію.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 10 серпня 2011
року, яка залишена без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2011
року, позов задоволено.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 09 липня 2013 року судові
рішення у справі скасовані, прийнята
нова постанова, якою у позові ОСОБА_3 до
Житомирського обласного центру
зайнятості про визнання протиправною
відмови у виплаті допомоги при виході
на пенсію та зобов"язання вчинити певні
дії,- відмовлено.

В липні 2014 року Житомирський обласний
центр зайнятості звернувся із заявою
про поворот виконання судового
рішення, посилаючись на те, що на
виконання рішень судів, що набрали
чинності, був виданий 18.10.2011 року наказ
№373-К директора Житомирського
обласного центру зайнятості про
виплату ОСОБА_3 грошової допомоги в
розмірі 10 посадових окладів, що
становить 8160 грн., які нею отримані.

Оскільки судові рішення, якими визнано
право ОСОБА_3 на отримання грошової
допомоги скасовані Вищим
адміністративним судом України ,
Житомирський обласний центр
зайнятості порушив питання про поворот
виконання судового рішення та
стягнення з ОСОБА_3 8160 грн. отриманих
коштів.

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 05 серпня 2014
року у задоволенні заяви Житомирського
обласного центру зайнятості про
поворот виконання судового рішення
відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою,
Житомирський обласний центр
зайнятості подав апеляційну скаргу, в
якій порушує питання про скасування
ухвали з прийняттям нової про
задоволення заяви з підстав
неправильного застосування судом норм
матеріального права. Так, зазначається
в апеляційній скарзі, суд першої
інстанції, відмовляючи у задоволенні
заявив, виходив з того, що вказана
грошова допомога підпадає під поняття
"іншого грошового утримання" у
відносинах публічної служби, проте
таке тлумачення закону, на думку особи,
що подала апеляційну скаргу, є
помилковим.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін, мотивуючи це наступним.

У відповідності з частинами 1-3 статті 265
Кодексу адміністративного судочинства
України питання про поворот виконання
судового рішення вирішує суд
апеляційної чи касаційної інстанції,
якщо, скасувавши судове рішення, він
закриває провадження у справі, залишає
позовну заяву без розгляду або
відмовляє у задоволенні
адміністративного позову чи
задовольняє позовні вимоги у меншому
розмірі.

У випадках, встановлених частиною
першою цієї статті суд, ухвалюючи нове
судове рішення, повинен зобов'язати
позивача повернути відповідачеві
безпідставно стягнене з нього за
скасованим судовим рішенням або
визначити інший спосіб і порядок
здійснення повороту виконання.

Якщо питання про поворот виконання
судового рішення не було вирішене
судом апеляційної чи касаційної
інстанції, заява відповідача про
поворот виконання розглядається
адміністративним судом, у якому
знаходиться справа. Заяву про поворот
виконання може бути подано протягом
одного року з дня виникнення підстав
для повороту виконання.

За приписами статті 266 цього Кодексу
поворот виконання постанови про
відшкодування шкоди, завданої
суб'єктом владних повноважень
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю фізичної особи, постанови
про присудження виплати пенсій чи
інших періодичних платежів з
Державного бюджету України або
позабюджетних державних фондів, а
також постанови про присудження
виплати заробітної плати чи іншого
грошового утримання у відносинах
публічної служби допускається, якщо
скасована постанова була обґрунтована
на повідомлених позивачем завідомо
неправдивих відомостях або поданих ним
підроблених документах.

Аналогічна правова позиція міститься й
у положеннях статті 239 Кодексу законів
про працю України щодо обмеження
повороту виконання рішень по трудових
спорах.

Із зазначених положень чинного
законодавства випливає, що інститут
повороту виконання судових рішень
існує задля захисту прав боржника щодо
неправомірності стягнення боргу на
користь стягувача після остаточного
судового рішення у спорі, який виник
між ними.

Як зазначив, в своєму рішенні
Конституційний Суд України від 2
листопада 2011 року № 13-рп/2011, поворот
виконання рішення - це цивільна
процесуальна гарантія захисту
майнових прав особи, яка полягає у
поверненні сторін виконавчого
провадження в попереднє становище
через скасування правової підстави для
виконання рішення та повернення
стягувачем відповідачу (боржнику)
всього одержаного за скасованим
(зміненим) рішенням. Інститут повороту
виконання рішення спрямований на
поновлення прав особи, порушених
виконанням скасованого (зміненого)
рішення, та є способом захисту цих
прав у разі отримання стягувачем за
виконаним та у подальшому скасованим
(зміненим) судовим рішенням
неналежного, безпідставно стягненого
майна (або виконаних дій), оскільки
правова підстава для набуття майна
(виконання дій) відпала.

При цьому, вказаний правовий інститут
містить певні обмеження, зокрема що
випливають із трудових відносин.

Так, згідно частини 1 статті 239 Кодексу
законів про працю України, у разі
скасування виконаних судових рішень
про стягнення заробітної плати чи
інших виплат, що випливають з трудових
правовідносин, поворот виконання
допускається лише тоді, коли скасоване
рішення ґрунтувалося на повідомлених
позивачем неправдивих відомостях або
поданих ним підроблених документах.

Як вбачається з матеріалів справи, спір
сторін за своєю суттю випливає із
трудових відносин, оскільки стосується
виплати грошової допомоги при
звільненні державного службовця.

Колегія суддів звертає увагу а те, що у
разі припинення трудового договору
вихідна допомога виплачується у
випадках і розмірі, передбачених як
статтею 44 Кодексу законів про працю
України, так і іншими норами закону, у
тому числі Закону України «Про
державну службу». Наприклад, при
звільненні державних службовців за
різних умов (досягнення граничного
віку перебування на службі, за станом
здоров'я, тощо) виплата вихідної
допомоги здійснюється на підставі
різних правових норм.

Так само, віднесення спору, що виник між
сторонам, до трудового кореспондується
статтею 2 Закону України «Про оплату
праці».

Встановлено, що постанова
Житомирського окружного
адміністративного суду від 10 серпня 2011
року, про поворот виконання якої
йдеться у заяві, не ґрунтується на
повідомлених позивачем завідомо
неправдивих відомостях чи підроблених
документах. При цьому, дана постанова
скасована судом касаційної інстанції з
підстав того, що на момент звільнення
позивача з посади вона не досягла
пенсійного віку, а тому не мала права на
отримання спірної грошової допомоги у
розумінні статті 40 Кодексу Законів про
працю України.

Таким чином, виходячи з наведених
положень чинного законодавства, суд
першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволенні заяви про
поворот виконання зазначеного
судового рішення, оскільки спірна
виплата здійснена у трудових
відносинах, і судове рішення, яким вона
присуджена не ґрунтується на
повідомлених позивачем неправдивих
відомостях або поданих нею підроблених
документах.

Дана правова позиція викладена Вищим
адміністративним судом України в
ухвалі від 17.12.2013 року у справі К/800/45186/13.

Тому колегія суддів прийшла до
висновку, що в задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити, оскільки вважає
апеляційні вимоги неаргументованими.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського
обласного центру зайнятості залишити
без задоволення, а ухвалу
Житомирського окружного
адміністративного суду від "05" серпня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11100

3- відповідачу: Житомирський обласний
центр зайнятості
вул.Київська,83,м.Житомир,10000

- ,