Справа № 2-а-4249/11/0211
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-4249/11/0211
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м.Ладижин Вінницької області на
постанову Ладижинського міського суду
Вінницької області від 22 липня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у м.Ладижин Вінницької області
про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до Ладижинського
міського суду Вінницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Ладижин Вінницької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії щодо
перерахунку та виплати пенсії.

Постановою Ладижинського міського
суду Вінницької області від 22 липня 2011
року позов задоволено частково, а
саме: визнано протиправними дії
управління Пенсійного фонду України у
м. Ладижин Вінницької області щодо
застосування при здійсненні
перерахунку призначеної пенсії
позивачу показника середньої
заробітної плати (доходу) в середньому
на одну застраховану особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески та яка відповідно враховується
для обчислення пенсії, та щодо
невиплати позивачу в повному обсязі
щомісячної додаткової пенсії,
передбаченої ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";
зобов'язано відповідача провести
позивачу перерахунок пенсії з 01.05.2011
року із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії за попередній - 2010
рік, та виплатити різницю між
перерахованою та фактично виплаченою
пенсією; зобов'язано відповідача
здійснити з 04.01.2011 року перерахунок
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, позивачу як особі,
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи 3 категорії згідно зі ст. 51
Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі 25 % мінімальної
пенсії за віком, розмір якої
встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", та виплатити
різницю між перерахованою та фактично
виплаченою пенсією.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
відповідач, посилаючись на невірне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, просить
скасувати постанову Ладижинського
міського суду Вінницької області та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог позивачу.

Судова колегія, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково з наступних
підстав.

Як встановлено з матеріалів справи,
позивач перебуває на пенсійному обліку
як одержувач пенсії за віком
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та продовжує працювати
після призначення пенсії.

На підставі положень ст. 42 цього Закону
позивач звернувся до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії із
застосуванням середньої заробітної
плати працівників у середньому на одну
застраховану особу у цілому по Україні
за 2010 рік.

Розглянувши подану позивачем заяву,
управління Пенсійного фонду України
Сторожинецькому районі Чернівецької
області своїм листом №3743/К-11 від 21
жовтня 2011 року відмовило у перерахунку
пенсії, зазначивши, що для перерахунку
пенсії позивачу правомірно
застосовано показник середньої
заробітної плати за 2007 рік.

Відповідно до п. "б" ст. 92 Конституції
України, виключно законами України
визначаються, зокрема, форми і види
пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України "Про пенсійне
забезпечення"№ 1788-12 від 05.11.1991 року та
Закон України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" № 1058
від 09.07.2003 року.

З огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності,
закріпленого в ст. 9 КАС України,
приписи згадуваної Постанови Кабінету
Міністрів не можуть застосовуватись до
спірних відносин.

Так, ст. 40 Закону України № 1058-IV від
09.07.2003 року передбачає проведення
перерахунків пенсії з урахуванням
страхового стажу, набутого після її
призначення та із застосуванням
показника заробітної плати в
середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачено внески, та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії (з
урахуванням Рішення Конституційного
суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року).

Стаття ж 42 вказаного Закону визначає,
що у разі якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, перерахунок пенсії
провадиться з урахуванням не менше ніж
24 місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
провадиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії, за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії. При цьому з
періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період після призначення
пенсії не підлягає виключенню, згідно
із абз. 3 ч. 1 ст. 40 цього Закону.

Перерахунок пенсій у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та її страхового
стажу регулює ст. 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Так частина 4 статті
передбачає, що у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. Кожний наступний перерахунок
пенсії провадиться не раніш як через 2
роки після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених п.п.
"б"п. 10 п. 35 Розділу 2 Закону України № 107-6
від 28 грудня 2007 року, згідно з Рішенням
Конституційного Суду України № 10-рп/2008
від 22.05.2008 року.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески, та яка відповідно до
цього Закону, враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 доводить,
що перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу зазначені в ч.1 ст. 40
цього Закону. Тобто, правила ч.1 ст. 40 при
перерахунку пенсії застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід), а
частина 2 цієї ж статті передбачає
формулу для обчислення, а не
перерахунку пенсії з застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України.

У ч. 4 ст. 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зазначається, що при
обчисленні заробітної плати для
перерахунку пенсії можуть бути змінені
показники заробітної плати за періоди
страхового стажу після призначення
пенсії, але не вказується, за який
календарний рік береться середня
заробітна плата працівників, зайнятих
у галузях економіки України.

Виходячи з буквального тлумачення ч. 2
ст. 40 цього Закону, такий показник
повинен бути незмінним, тобто таким,
яким він був на час призначення пенсії.

Враховуючи наведене, правові підстави
для перерахунку пенсії позивача із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні та середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки за 2010 рік відсутні.

Крім того, матеріалами справи
підтверджується, що позивач є
потерпілою від Чорнобильської
катастрофи та отримує додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 3 категорії
призначається у розмірі 25 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч вказаним нормам позивачу
зазначені доплати виплачувалися
частково, у розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28.05.2008 року, а не в розмірі,
зазначеному у Законі.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має вищу
юридичну силу в порівняні з постановою
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.2008 року, суд першої інстанції
правомірно дійшов до висновку, що
відповідачем неправомірно проводилися
виплати в розмірах менших, ніж це
передбачено статтею 51 зазначеного
Закону.

В той же час, колегія суддів звертає
увагу, що судове рішення має бути
наслідком чинного правового
регулювання. Воно не може обмежувати
волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач просить захистити її порушене
право відповідно до діючого
законодавства щомісячно, тому колегія
суддів дійшла висновку, що правильним
способом захисту порушеного права
позивача, який відповідає вимогам
чинного законодавства є зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу підвищення до пенсії
по день припинення такого права.

Тому, враховуючи позовні вимоги
позивача та строки звернення до суду,
визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право
позивача на отримання додаткової
пенсії в розмірі 15% мінімальної пенсії
за віком підлягає захисту за період з
04.01.2011 року по день припинення права на
таку допомогу.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нової постанови

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.Ладижин
Вінницької області задовольнити
повністю.

Постанову Ладижинського міського суду
Вінницької області від 22 липня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у м.Ладижин Вінницької області
про перерахунок пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у м. Ладижин
Вінницької області щодо відмови в
перерахунку та виплаті пенсії в
розмірі, передбаченому ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у м. Ладижин Вінницької
області перерахувати та виплатити
ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як особі,
постраждалій від наслідків
Чорнобильської катастрофи 3 категорії,
у розмірах, встановлених ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
04 січня 2011 року по день припинення
такого права, з урахуванням фактично
виплачених сум"

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.