Справа № 583/2666/14-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 р.Справа № 583/2666/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Охтирці та Охтирському
районі Сумської області на постанову
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 30.07.2014р. по справі
№ 583/2666/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Охтирці та Охтирському
районі Сумської області

про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання виконати
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1., звернувся до
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області з зазначеним позовом,
в якому просив визнати нечинним
рішення відповідача № 6 від 02.04.2014 про
відмову в призначенні йому пенсії,
визнати за ним право на пенсію зі
зниженням пенсійного віку на 10 років
відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ та
зобов'язати відповідача призначити
пенсію з 07.11.2013 та вчинити дії по
виплаті нарахованих сум.

Постановою Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 30.07.2014р. по
справі № 583/2666/14-а адміністративний
позов задоволено .

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в м.Охтирці та
Охтирському районі Сумської області
щодо відмови у призначенні ОСОБА_1
пенсії за віком зі зменшенням
пенсійного віку на 10 років відповідно
до ч.1 ст. 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" протиправними. Визнано
протиправним та скасувати рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м.Охтирці та Охтирському районі
Сумської області №6 від 02.04.2014 р.
Зобов'язати відповідача призначити
ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного
віку на 10 років відповідно до ч.1 ст. 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
07.11.2013 року.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права,просить скасувати оскаржувану
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначені апеляційні
скарги розглядаються в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що рішенням УПФУ в
м.Охтирці та Охтирському районі
Сумської області № 6 від 02.04.2014 р.
відмовлено позивачу в призначенні
пенсії зі зменшенням пенсійного віку
на підставі ст. 55 Закону № 796-ХІІ у
зв'язку з відсутністю довідки Ф№122, яка
визначає час виконання робіт по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Вказане рішення мотивовано тим, що
основним документом, що визначає час
виконання робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо
в зоні відчуження є довідка Ф№122, яка
видається на підставі первинних
документів лише тими підприємствами,
установами, організаціями в складі
яких працівник безпосередньо
виконував роботи роботи по ліквідації
наслідків аврії на ЧАЕС. 24.03.2014 р. ОСОБА_1
надано заяву про призначення пенсії за
віком відповідно до ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". До заяви
надано наказ від 22.12.1986 р. №51 про
відрядження в м.Чорнобиль. особовий
рахунок за 1986 рік, розрахункові листи
за 1987 рік, а довідка Ф№122 не надавалась
(а.с.10).

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, які покладені
суб'єктом владних повноважень в основу
спірного рішення на відповідність
вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія
суддів виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно до ст. 49 Закону № 796 пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" або
надається їм право на одержання пенсій
на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно ст.12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" право на пенсію
за віком мають: чоловіки - після
досягнення 60 років і при стажі роботи
не менше 25 років; жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

Відповідно до ч.3 ст.65 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
посвідчення "Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської
катастрофи" є документами, що
підтверджують статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надають право
користування пільгами, встановленими
цим Законом.

Згідно ст.15 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" довідки про період роботи
(служби) по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного забруднення
є лише підставою для визначення
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

З огляду на вищезазначені норми Закону,
єдиним документом, що підтверджує
статус громадянина, який постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та надає право користування пільгами,
встановленими Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", зокрема
призначення пенсії зі зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій, є
посвідчення "Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської
катастрофи". Різного роду довідки про
період роботи (служби) у зоні
відчуження, про евакуацію, відселення,
самостійне переселення, про період
проживання та роботи на забруднених
територіях тощо є лише підставами для
визначення в установленому порядку
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС або потерпілих від
Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до положень підпункту "г"
пункту 7 Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління - Пенсійного фонду України
від 25.11.2005 року №22-1, до заяви про
призначення пенсії за віком з
урахуванням положень ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" додаються,
зокрема, посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та довідка про
період участі в ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС за формою,
затвердженою постановою Державного
Комітету СРСР по праці та соціальних
питаннях від 09.03.1988 р. №122, яка видається
на підставі первинних документів лише
тими підприємствами, установами,
організаціями, в складі яких працівник
безпосередньо виконував роботи по
ліквідації наслідків аварії.

Також колегія суддів зазначає, що
учасникам ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС та потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, згідно зі
ст. 65 Закону, за поданням районних
державних адміністрацій Міністерством
у справах захисту населення від
наслідків аварії на ЧАЕС України, Радою
Міністрів АРК, державними
адміністраціями областей, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями видаються посвідчення
"Учасник ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий
від Чорнобильської катастрофи".

Зазначені посвідчення є документами,
що підтверджують статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надають право
користування пільгами.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
позивачем надано, як до УПФУ так і до
суду копію посвідчення ліквідатора
наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії
серія НОМЕР_1, виданого Сумською
облдержадміністрацією 05.06.1993 року (а.с.
5).

Статтею 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначено умови надання
пенсій за віком особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення.

Згідно ст. 55 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій, зокрема, учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які працювали у
зоні відчуження з моменту аварії до 1
липня 1986 року незалежно від кількості
робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року - не менше 5 календарних
днів, на 10 років.

З наданого позивачем паспорту серії
НОМЕР_2 від 28.07.1999 р. вбачається, що він
народився ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто
ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг 50-річного віку (а.с.
6-7).

Відповідно до п. 2 ст. 14 Закону
учасниками ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
віднесеними до 2 категорії, є особи, які
працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 01.07.1986 р. -
незалежно від кількості робочих днів;

- з 01.07.1986 р. по 31.12.1986 р. - не менше 5
календарних днів;

- у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, а
також потерпілі від Чорнобильської
катастрофи;

- евакуйовані у 1986 р. із зони відчуження
(в тому числі особи, які на момент
евакуації перебували у стані
внутрішньоутробного розвитку, після
досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
з моменту аварії до прийняття
постанови про відселення.

На підтвердження права на призначення
пенсії зі зниження пенсійного віку на
підставі ст. 55 Закону № 796-ХІІ,
позивачем надано також окрім
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році
додаткові документи, з яких вбачається,
що згідно копії довідки від 07.12.1992 р.
№9/569 виданої Полтавською
механізованою колоною №4 орендного
підприємства
"Полтавасільелектромережбуд", ОСОБА_1
за роботу в с.Іванівка Чорнобильської
зони відчуження в період з 24.12.1986 року
по 30.12.1986 року по відомості від 06.01.1987
року виплачена заробітна плата в сумі 56
крб. 28 коп. з урахуванням коефіцієнта -3-
відповідно до постановою Ради
Міністрів Української РСР та
Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7.

З копії трудової книжки позивача, 01.12.1984
р. був прийнятий на роботу до
Полтавської механізованої колони №4
тресту "Полтавасільелектромережбуд",
яка в 1992 році була реорганізована в
Полтавську механізовану колону №4
орендного підприємства
"Полтавасільелектромережбуд", що в 1993
році була реорганізована в Полтавську
механізовану колону №4 акціонерного
товариства "Полтаваелектро".

Згідно запису №10 трудової книжки,
ОСОБА_1 з 24.12.1986 року по 30.12.1986 року
знаходився в 30-ти кілометровій зоні по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та
йому була встановлена 2 категорія.

ВАТ "Полтаваелектро" було ліквідовано
та звільнено ліквідаційну комісію в
повному складі, про що було прийнято
рішення на загальних зборах акціонерів
від 24.01.2011 року протокол №20.

Отже, позивач позбавлений можливості
отримати довідку за формою №122 на
підприємстві, в складі якого він
працював, в зв'язку з ліквідацією
підприємства.

Відповідно до додатку №1 (Перелік
населених пунктів, віднесених до зон
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи) до
постанови Кабінету Міністрів
Української РСР № 106 від 23.07.1996 "Про
організацію виконання постанов
Верховної Ради Української РСР про
порядок введення в дію законів
Української РСР "Про правовий режим
території, що зазнала радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок чорнобильської катастрофи",
вказані в даній довідці населений
пункт с.Іванівка Чорнобильського
району Київської області віднесена до
зони радіоактивного забруднення,
визначеної як "зона відчуження".

Колегія суддів також звертає увагу на
те, що відповідно до постанови
Державного комітету СРСР по праці та
соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122
основним документом, що визначає час
виконання робіт по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо
в зоні відчуження являється довідка ф
№122 , яка видається на підставі
первинних документів лише тими
підприємствами, установами,
організаціями, в складі яких працівник
безпосередньо виконував роботи по
ліквідації наслідків аварії. У разі
неможливості подання довідки за формою
№122 внаслідок ліквідації підприємства
, установи, організації для визначення
права права на призначення пенсії
надаються інші (первинні) документи, що
підтверджуютьперіод роботи в зоні
відчуження зокрема: первинні
документи, що підтверджують періоди
перебування в зоні відчуження: довідки
про період роботи в зоні, табелі обліку
робочого часу за періоди роботи в зоні,
подорожні листи для водіїв, копії
відомостей (особових рахунків) на
виплату заробітної плати.

Враховуючи те, що позивач, звернувшись
до відповідача із заявою про
призначення йому пенсії відповідно до
ст. 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", подав всі можливі
документи, що передбачені Порядком
подання та оформлення документів для
призначення пенсій, а також те, що
надані документи підтверджують
особливий статус позивача, колегія
суддів вважає обґрунтованим висновок
суду першої інстанції про наявність у
позивача права на призначення йому
пенсії відповідно до ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Охтирці та
Охтирському районі Сумської області
залишити без задоволення.

Постанову Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 30.07.2014р. по
справі № 583/2666/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Бегунц А.О. Старостін В.В.