Справа № 2а/2218/15429/11
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Граб Л.С.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Драчук Т. О.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 25 листопада 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у м.Хмельницькому про
перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2011 року позивач звернувся до
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому про визнання дій
відповідача неправомірними;
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у м.Хмельницькому
зробити перерахунок та виплачувати
позивачу щомісячний розмір пенсії у
відповідності до абз. 4 ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та п. 4
Порядку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 523 від
30.05.1997 року, у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком, визначених ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
починаючи з 01.07.2011 року.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 25 листопада 2011 року позов
задоволено частково: визнано
неправомірними дії відповідача;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у м.Хмельницькому
провести перерахунок пенсії позивачу у
відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та п. 4
Порядку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 523 від
30.05.1997 року, у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком, визначених ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" з 01.07.2011
року по 22.07.2011 року, враховуючи фактично
виплачені суми. В решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 25.11.2011 року та задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивач віднесений
до категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорії 1, є інвалідом ІІ групи,
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому та отримує пенсію на
підставі Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", і відповідно має право на
виплату державної пенсії передбаченої
ст. 54 цього Закону.

Позивач звернувся до Управління
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому з письмовою заявою про
перерахунок пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю як особі, віднесеній до 1
категорії, інваліду ІІ групи
відповідно до положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому відмовило позивачу в
перерахунку пенсії з огляду на
відсутність підстав для такого
перерахунку, вказавши, що його пенсію
обчислено відповідно до норм чинного
законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має статус особи, яка
постраждала внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, віднесений до 1
категорії і є інвалідом ІІ групи по
захворюванню, пов'язаному з наслідками
аварії на ЧАЕС.

Таким чином, позивач має право на
отримання державної пенсії в розмірі,
передбаченому ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Визначаючись щодо заявленого позову,
суд першої інстанції також керувався
Рішенням Конституційного суду України
від 22.05.2008 року №10-рп/2008, яким визнані
нечинними положення пункту 28 розділу
ІІ Закону України "Про Держаний бюджет
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", зокрема,
до статті 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

В Рішенні Конституційного суду України
зазначено, що внесення змін до законів
України, зупинення їх дії чи скасування
при прийнятті Законів України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, який не має вищої
юридичної сили стосовно інших законів,
є неприпустимим оскільки вказані дії
створюють колізії в законодавстві, що
призводить до обмеження прав та свобод
людини і громадянина.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України
"Про Конституційний Суд України" якщо
акти або їх окремі положення
визнаються такими, що не відповідають
Конституції України
(неконституційними), вони оголошуються
не чинними і втрачають чинність від дня
прийняття Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

У ст. 74 зазначеного Закону
передбачено, що Конституційний Суд
України може вказати на
преюдиціальність свого рішення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії
неконституційного акта.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги
позивача, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
також вважає за необхідне зазначити
про таке.

Відповідно до статті 49 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян потерпілих внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсія
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4,
встановлюється у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

У статті 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян потерпілих
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
визначено підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника, в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів ІІ групи,
щодо яких встановлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8-ми мінімальних пенсій за
віком.

Враховуючи викладене, колегія суддів
суду апеляційної інстанції вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на перерахунок пенсії в розмірі,
передбаченому ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, визначені,
зокрема, Рішенням Конституційного Суду
України №12-рп/98 від 09.07.1998 р., Закон
України "Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має вищу
юридичну силу відносно постанов
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530, від 16.07.2008 року № 654 та від
03.01.2002 року № 1.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що
19 червня 2011 року набув чинності Закон
України від 14.06.2011 №3491-VI "Про внесення
змін до Закону України "Про державний
бюджет України на 2011 рік", яким
передбачено, зокрема, що у 2011 році
положення статтей 39,50,51,52,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ст. 6 ЗУ "Про
соціальний захист дітей війни"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи із наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищезазначеного
Закону Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 06.06.2011 №745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23.07.2011 року

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України №20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року у
справі за конституційним поданням щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) пункту 4 розділу VII
"Прикінцеві положення" ЗУ "Про
державний бюджет України на 2011 рік"
положення Закону України від 14.06.2011
№3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік" визнані такими, що
відповідають Конституції України (є
конституційними).

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги про нарахування та виплату
позивачу пенсії в розмірах,
передбачених ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", по 22.07.2011
року, оскільки, починаючи з 23 липня 2011
року для проведення таких виплат
встановлений інший порядок, визначений
законодавством.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правомірно визначився з
межами захисту порушеного права
позивача, враховуючи строк звернення
до адміністративного суду,
передбачений ч. 1, 2 ст. 99 КАС України,
встановивши, що право позивача на
перерахунок і виплату пенсії у розмірі
відповідно до вищевказаних норм
підлягає захисту з 01.07.2010 року по 22.07.2011
року.

Отже, апеляційна інстанція дійшла
висновку про правомірність доводів
суду першої інстанції щодо наявності у
позивача права на перерахунок та
виплату з 01.07.2011 року по 22.07.2011 року
державної пенсії як особі, що
постраждала від наслідків
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
інваліду ІІ групи, відповідно до ст. 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", з урахуванням проведених
виплат.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що вимоги ОСОБА_2 є
безпідставними, а висновки суду першої
інстанції не спростовуються доводами
апеляційної скарги.

З огляду на таке колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну правову оцінку та прийняв
законне і обґрунтоване рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для задоволення вимог апеляційної
скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, -залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 25 листопада
2011 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Драчук Т. О.