Справа № 2-а/463/47/14
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 р.
Справа № 876/6403/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Обрізка І.М., Сеника Р.П.

за участі секретаря судових засідань
Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на
постанову Личаківського районного
суду м. Львова від 30.05.2014 року у справі
за позовом Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області до Головного управління
юстиції у Львівській області,
Управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Львівській області, Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Львівській області, ОСОБА_2 про
визнання протиправними дій та
скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області
звернулося до суду з адміністративним
позовом до відповідачів: Головного
управління юстиції у Львівській
області, Управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Львівській
області, Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Львівській
області, ОСОБА_2 про визнання
протиправними дій державного
виконавця та скасування постанови від
25.01.2014 ВП №41577491 про відкриття
виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, мотивує
тим, що постановою головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Львівській області Шестак О.В. від
25.01.2014 ВП №41577491 відкрито виконавче
провадження щодо виконання
виконавчого листа №2а/463/42/13, виданого
25.12.2013 року Личаківським районним судом
м.Львова, про зобов'язання головного
управління пенсійного фонду України у
Львівській області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 27.08.2011 року,
яка розраховується відповідно до
положень ч.3 ст. 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» в редакції закону від 04.04.2006 року,
виходячи з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням за липень 2011
року, в тому числі з врахуванням
середньомісячної суми щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, яке
становило в цілому 6765,08 грн. та
проводити виплату пенсії позивачу
виходячи з вказаного грошового
забезпечення. Вважає, що дане виконавче
провадження відкрито з порушенням норм
матеріального та процесуального права
оскільки позивач - головне управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області як юридична особа, є
територіальним органом центрального
органу виконавчої влади - Пенсійного
фонду України, а не його територіальним
підрозділом. Тому, вважає, що виконавче
провадження щодо примусового
виконання виконавчого листа №2а/463/42/13
не підвідомче відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Львівській
області.

Постановою Личаківського районного
суду м. Львова від 30.05.2014 року в
задоволенні позову відмовлено за
безпідставністю позовних вимог.

Не погодившись з даною постановою її
оскаржив позивач - Головне управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області, який вважає, що при винесенні
такого рішення судом порушені норми
матеріального та процесуального права,
неповністю досліджені та з'ясовані всі
обставини справи, а тому просить
скасувати оскаржувану постанову й
ухвалити нове рішення, яким позовну
заяву задовольнити повністю.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
вважає, що Головне управління ПФУ у
Львівській області як юридична особа
не є територіальним підрозділом
центрального органу виконавчої влади,
а територіальним органом центрального
органу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та матеріалів справи, колегія
суддів приходить до висновку, що в
задоволенні апеляційної скарги
необхідно відмовити з наступних
мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції,
постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Львівській
області Шестак О.В. від 25.01.2014 ВП №41577491
відкрито виконавче провадження щодо
виконання виконавчого листа №2а/463/42/13
виданого 25.12.2013 року Личаківським
районним судом м.Львова, про
зобов'язання головного управління
пенсійного фонду України у Львівській
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_2 з 27.08.2011 року, яка розраховується
відповідно до положень ч.3 ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» в редакції закону
від 04.04.2006 року, виходячи з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням за
липень 2011 року, в тому числі з
врахуванням середньомісячної суми
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, яке
становило в цілому 6765,08 грн. та
проводити виплату пенсії позивачу
виходячи з вказаного грошового
забезпечення.

Не погодившись із такими діями
державної виконавчої служби, позивач
звернувся до суду із даним
адміністративним позовом.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження» (далі - Закон №606-ХІV).

Відповідно до ст.11 цього Закону
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу вимог ст.17 Закону №606-ХІV
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом,
зокрема і виконавчих листів, що
видаються судами.

Статтею 25 Закону №606-ХІV передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Як вбачається із матеріалів справи,
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 41577491 від 25.01.2014 року
винесена на підставі виконавчого листа
№ 2-а/463/42/13, виданого 25.12.2013 року
Личаківським районним судом м. Львова
відповідає вимогам Закону №606-ХІV.

Єдиною підставою для скасування
оскаржуваної постанови відповідача
про відкриття виконавчого провадження,
яку зазначає ГУПФ є пред'явлення
виконавчого документа до органу
державної виконавчої служби не за
підвідомчістю виконання рішення, тому,
з огляду на наведене, апеляційний суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Так, у відповідності до ч.2 ст.21 Закону
№606-ХІV на відділ примусового виконання
рішень управлінь державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими:

1) боржниками є територіальні
підрозділи центральних органів
виконавчої влади, місцеві суди, міські,
районні або селищні ради чи районні
державні адміністрації та їх
структурні підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, військові прокуратури
гарнізонів, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи;

2) сума зобов'язання становить від трьох
до десяти мільйонів гривень або
еквівалентну суму в іноземній валюті.

Згідно з п.1 «Положення про Пенсійний
фонд України», затвердженого Указом
Президента України від 06.04.2011 №384/2011,
Пенсійний фонд України є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра соціальної політики України.
Входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики з питань пенсійного
забезпечення та ведення
персоніфікованого обліку надходжень
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Організовує,
координує та контролює роботу головних
управлінь Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, управлінь
у районах, містах, районах у містах, а
також управлінь у містах та районах.

Відповідно до п.1.1 «Положення про
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі»,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 27.06.2002
№11-2, Головні управління Пенсійного
фонду України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі разом з управліннями
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах утворюють
систему територіальних органів
Пенсійного фонду України, який є
центральним органом виконавчої влади.

Виходячи із системного аналізу
положень ст.21 Закону №606-ХІV вбачається,
що такою визначено поняття
«територіальних підрозділів
центрального органу» та «структурних
підрозділів центрального органу», які
за своєю сутністю аналогічні поняттям
«територіальних органів центрального
органу» та «структурних підрозділів
апарату центрального органу»
визначених у ст.ст.8,21 Закону України
«Про центральні органи виконавчої
влади», а тому суд критично оцінює
сумніви позивача щодо підвідомчості
виконавчого провадження, оскільки
підстави вважати, що законодавець
наділив вказані поняття різним змістом
не надавши відповідних їх визначень
відсутні.

Відтак, враховуючи наведене,
апеляційний суд приходить до висновку,
що ГУПФ фактично є територіальним
підрозділом центрального органу
державної влади, а тому виконавче
провадження

ВП № 41577491, що розпочате на підставі
виконавчого листа № 2-а/463/42/13, виданого
25.12.2013 року Личаківським районним судом
м. Львова, підвідомче відповідачу, який
у свою чергу правомірно, враховуючи
положення ст.25 Закону №606-ХІV, прийняв
оскаржувану постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що суд
першої інстанції при вирішенні даного
публічно-правового спору правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку. Доводи
апелянта висновків суду не
спростовують та не дають правових
підстав для скасування оскаржуваного
судового рішення.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
судом першої інстанції було вірно
ухвалено судове рішення, тому підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області залишити без
задоволення.

Постанову Личаківського районного
суду м. Львова від 30.05.2014 року у справі
№2-а/463/47/14 ? без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
В.П. Сапіга

Судді:
І.М. Обрізко

Р.П. Сеник

Повний текст виготовлено 23.09.2014р.