Справа № 2-а-5179/11
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5179/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року суддя Іллічівського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області ОСОБА_1, розглянувши у порядку
письмового провадження в м.Маріуполі
заяву ОСОБА_2 ВДВС Маріупольського
міського управління юстиції про заміну
способу і порядку виконання рішення
суду, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року начальник ОСОБА_2 ВДВС
Маріупольського міського управління
юстиції звернулась до суду із заявою
про заміну способу і порядку виконання
рішення ОСОБА_2 райсуду м. Маріуполя
Донецької області за виконавчим листом
від 02.07.2013 року по справі про
зобов’язання УПСЗН Іллічівського
району Маріупольської міської ради
Донецької області нарахувати ОСОБА_3
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, у
розмірі визначеному ст. 43 ЗУ «Про
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування у зв’язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», починаючи з 29 травня 2011
року. 19 липня 2013 року відкрито
виконавче провадження за вказаним
виконавчим документом та наданий строк
для добровільного виконання рішення
суду. ОСОБА_2 ВДВС вказує, що примусове
виконання у цій справі повинно
проводитися шляхом направлення
боржнику листів зобов’язального
характеру. За інформацією боржника,
який є бюджетною установою, всі видатки
проводяться лише у межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами.
Діючий Бюджетний кодекс України та
держаний бюджет України не містить
інформації щодо видатків по виконавчих
документах. Кошторисом видатків на 2014
рік передбачено тільки поточні платежі
допомоги. Оскільки боржник
зобов’язаний діяти лише в межах
встановлених Законом України «Про
державний бюджет України» на
відповідний рік в рамках затверджених
асигнувань, тому добровільне виконання
рішення суду буде кваліфікуватись як
нецільове використання бюджетних
коштів з притягненням до
відповідальності винних осіб.
Виконання же рішень, що передбачають
стягнення з боржника суми боргу,
виконуються у порядку, що передбачений
статтями 52, 65 Закону України «Про
виконавче провадження» та Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень». Посилаючись
на ст. 36 Закону України «Про виконавче
провадження» та ст. 263 КАС України,
просить встановити примусове
виконання вказаного виконавчого листа
наступним способом стягнути з боржника
на користь ОСОБА_3 допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, у розмірі
встановленому ст. 43 ЗУ «Про
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування у зв’язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», починаючи з 29 травня 2011
року у розмірі 26885,55 грн.

Представник заявника ОСОБА_2 ВДВС
Маріупольського МУЮ у судове засідання
не з'явилась з невідомих підстав, про
час та місце слухання справи
повідомлена належним чином.

Представник заінтересованої особи -
Управління праці та соціального
захисту населення Іллічівського
району Маріупольської міської ради
Донецької області у судове засідання
не з'явився з невідомих підстав.

Суд, вивчивши подані сторонами
матеріали, дослідивши докази по справі
в їх сукупності, прийшов до висновку
про те, що в задоволені заяви слід
відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою ОСОБА_2 райсуду м. Маріуполя
від 14.12.2011 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до УПСЗН Іллічівського
району Маріупольської міської ради про
визнання дій неправомірними,
зобов’язання нарахувати та виплатити
суму недоплаченої допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відмовлено. Ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2012 року
постанова ОСОБА_2 райсуду м. Маріуполя
від 14.12.2011 року залишена без змін.
Постановою Вищого адміністративного
суду України від 29.05.2013 року постанову
ОСОБА_2 райсуду м. Маріуполя від 14.12.2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2012 року
скасовано, позов ОСОБА_3 задоволено
частково, визнано протиправними дії
відповідача щодо недоплати позивачці
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
зобов’язано Управління праці і
соціального захисту населення
Іллічівського району Маріупольської
міської ради нарахувати та виплатити
ОСОБА_3 допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі, визначеному ст. 43 ЗУ «Про
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування у зв’язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», починаючи з 29.05.2011 року.

Судове рішення набрало законної сили
та виконується у порядку встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження».

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
встановлено, що судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Аналіз наведеної норми дає підстави
для висновку, що суд може змінити
спосіб і порядок виконання рішення
лише: 1) у виняткових випадках; 2) за
наявності обставин, що ускладнюють
його виконання або роблять його
неможливим; 3) за умови надання
достатніх доказів наявності таких
обставин.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення суду слід розуміти прийняття
судом нових заходів реалізації
(виконання) рішення в разі неможливості
його виконання у спосіб і порядок,
встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання
рішення суду може відбутися шляхом
заміни одного заходу примусового
виконання судового рішення іншим або
коли, при виконанні рішення
адміністративного суду, яким
присуджені певні речі або кошти,
неможливо їх повернути за їх
відсутності, що є підставою для
звернення стягнення на грошові кошти
тощо.

Даючи оцінку матеріалам доданих до
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду, судом не
встановлено обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення, а
заявником не надано достатніх доказів
наявності таких підстав. Неможливість
нарахування та виплати грошових коштів
відповідачем через їх відсутність в
державному бюджеті та кошторисі не є
тією винятковою обставиною, що
ускладнюють виконання судового
рішення.

Вказана заявником підстава
неможливості виконання рішення суду
через відсутність коштів у відповідача
не дає суду можливості застосування
зміни способу і порядку виконання
цього рішення, оскільки не вичерпані
інші встановлені законом заходи
виконання рішення суду та не вирішено
питання щодо наявності бюджетних
коштів за рахунок яких можливо буде
виконати судове рішення.

Крім того, слід зазначити, що
реалізуючи своє право на захист
позивач має право вимагати від суду
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії (пункт 2 частини 4
статті 105 КАС України).

У разі задоволення адміністративного
позову суд, обираючи спосіб захисту
порушених прав позивача, може прийняти
постанову про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії (пункт 2 частини 2
статті 162 КАС України).

Аналіз наведених норм та ст. 263 КАС
України дають підстави зробити
висновок про те, що суд, здійснюючи
зміну способу і порядку виконання
рішення суду, не може змінювати зміст
резолютивної частини рішення або
змінити обраний судом спосіб захисту
порушеного права.

Повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(статті 198, 223 КАС України).

У даному випадку заявник ОСОБА_2 ВДВС
намагаючись змінити спосіб виконання
рішення суду, фактично просить суд
втрутитися в зміст рішення суду та в
обраний позивачем спосіб захисту його
права і змінити резолютивну частину
рішення суду, чого діючим положенням на
стадії виконання рішення суду робити
не дозволено.

За таких обставин законних підстав для
задоволення заяви у суду немає.

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку про те, що у задоволенні
заяви ОСОБА_2 ВДВС Маріупольського
міського управління юстиції про заміну
способу і порядку виконання рішення
суду слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 14, 263 КАС України, суд –

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про заміну способу і порядку
виконання рішення суду – відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція в
Донецькій апеляційний
адміністративний суд через
Іллічівський районний суд м.Маріуполя
протягом 5 днів з дня проголошення
ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому проваджені або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_1