Справа № 817/1199/14
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нор У.М
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"11" вересня 2014 р.
Справа № 817/1199/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "14" травня
2014 р. у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Рівне про
зобов'язання вчинення певних дій та
стягнення витрат ,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне звернулося до Рівненського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Рівне про
зобов'язання вчинення певних дій та
стягнення витрат.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 14.05.2014 р. в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову - про задоволення позову.
В апеляційній скарзі посилається на
порушення судом норм матеріального,
процесуального права та неповне
з'ясування обставин справи.

Сторони та їх представники в судове
засідання не з'явились, будучи належним
чином повідомленими про час та місце
розгляду справи. З урахуванням
приписів ч.4 ст.196 та п.2 ч.1 ст.197 КАС
України розгляд апеляційної скарги
колегією суддів здійснюється за
відсутності сторін та в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст.195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Встановлено, що Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Рівне з Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Рівне
проведено звірку витрат по особових
справах потерпілих за січень - березень
2014 року, за результатами якої складено
відповідні акти (а.с. 6-14).

Згідно актів звірки, Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Рівне не
прийнято до відшкодування витрати в
загальній сумі 642, 31 грн., в тому числі:
158,58 грн. - основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання по
громадянину ОСОБА_3, допомоги на
поховання громадян ОСОБА_4 в сумі 302,27
грн. та ОСОБА_5 в сумі 181,46 грн.

Щодо витрат на поховання ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, колегія суддів зазначає
наступне.

Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Рівне за
січень-березень 2014 року не прийняло до
заліку для відшкодування позивачеві
допомогу на поховання ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до частини 8 статті 34 Закону
№ 1105-XIV, у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку або професійного
захворювання витрати на його поховання
несе Фонд згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (далі -
Порядок), затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 11 липня
2001 року № 826, регулює питання
відшкодування Фондом таких витрат
страхувальнику або сім'ї
застрахованого, чи іншій особі, яка
здійснювала поховання потерпілого, на
організацію поховання та пов'язаних з
цим ритуальних послуг.

Витрати на поховання провадяться у
разі смерті потерпілого, що настала за
обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального
страхування громадян від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України (пункт 2
Порядку). Організація поховання
працівника, який загинув на
виробництві або помер у лікарні під час
лікування отриманої на виробництві
травми, проводиться страхувальником
(пункт 5 Порядку).

Згідно з абзацом 2 частини 9 статті 34
Закону № 1105-XIV, у разі смерті
потерпілого, який одержував страхові
виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним
у статті 33 цього Закону, визначається
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії, які одержував
потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно із статтею 29
цього Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Зі змісту частини 4 статті 26 Закону №
16/98-ВР, частини 2 статті 24 Закону № 1105-XIV
вбачається, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика та
відшкодувати понесені ним витрати.

Аналіз норм Закону № 1105-XIV, який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання частини 8
статті 34 цього Закону, дає підстави
вважати, що Фонд зобов'язаний
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Положення п. 4 Порядку, яким зобов'язано
Фонд відшкодовувати ПФУ витрати на
допомогу на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, котра отримувала пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, суперечить
положенням Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності". Так, зокрема, ст. 21
цього Закону пов'язує виникнення
такого обов'язку зі смертю працівника,
а не з отриманням померлим, який не
працював, зазначеної вище пенсії.

У порушення наведених правових норм,
позивач будь-яких доказів на
підтвердження причинного зв'язку
смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я не надав.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду про
відсутність правових підстав для
відшкодування понесених витрат на
поховання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за рахунок
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Житомирі.

Щодо стягнення з відповідача на
користь управління Пенсійного фонду
витрат по виплаті та доставці пенсії по
інвалідності, виплаченої ОСОБА_3, слід
зазначити наступне.

Відмовляючи в цій частині позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що у
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Рівне відсутні підстави для
відшкодування Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій громадянину ОСОБА_3, оскільки
позивачем не надано доказів
перебування останнього в трудових
відносинах з СПТУ №1 м. Рівне в момент
отримання останнім травми 13.03.1984 року.

Судова колегія не погоджується з таким
твердженням виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 отримав травму під час
проходження виробничої практики.
Відповідно до вказаного акту ОСОБА_3
був учнем СПТУ № 1 м. Рівне та не
перебував з останнім у трудових
відносинах, не отримував заробітної
плати та не мав укладеного трудового
договору.

Перелік осіб, які підлягають
обов'язковому страхуванню від
нещасного випадку передбачений
статтею 8 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон).

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" обов'язковому
страхуванню від нещасного випадку
підлягають, зокрема учні та студенти
навчальних закладів, клінічні
ординатори, аспіранти, докторанти,
залучені до будь-яких робіт під час,
перед або після занять; під час занять
коли вони набувають професійних
навичок; у період проходження
виробничої практики (стажування),
виконання робіт на підприємствах.

До зазначеного переліку, окрім іншого,
належать особи, які працюють на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших підприємствах, передбачених
законодавством про працю.

Для страхування від нещасного випадку
на виробництві не потрібно згоди або
заяви працівника. Страхування
здійснюється в безготівковій формі.
Всі особи, перелічені у статті 8 цього
Закону, вважаються застрахованими з
моменту набрання чинності цим Законом
незалежно від фактичного виконання
страхувальниками своїх зобов'язань
щодо сплати страхових внесків (ч.1 ст.10
Закону).

Страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг (ч.2 ст.13 Закону).

Випадок із ОСОБА_3 є нещасним, отриманим
не на виробництві і не під час
виконання трудових обов'язків, але з
підстав, передбачених ст. 8 вказаного
вище Закону, тому призначена ОСОБА_3
пенсія по інвалідності загального
захворювання виплачується Пенсійним
фондом на загальних підставах та має
відшкодовуватись за рахунок страхових
коштів Фонду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду в частині відмови в задоволенні
позовних вимог про стягнення витрат на
виплату пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання 158,58 грн. підлягає
скасуванню та з прийняттям в цій
частині нової постанови про
задоволення позову.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області задовольнити
частково, постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"14" травня 2014 р. скасувати та ухвалити
нову постанову..

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Рівне на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м.Рівне Рівненської області
витрати на виплату та доставку пенсії,
виплаченої ОСОБА_3 за січень - березень
2014 року у сумі 158,58 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Б.С. Моніч

судді: (підпис)
І.Ф.Бондарчук

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області
вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

3- відповідачу/відповідачам:
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Рівне
вул.Чорновола,66,М.Рівне,33000

- ,