Справа № 826/12678/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2014 року 08:35
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кармазіна О.А., розглянувши у порядку
скороченого провадження
адміністративну справу
за позовом:ОСОБА_1доПрокуратури
Київської області визнання
протиправною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність
прокуратури Київської області щодо
ненадання позивачу інформації на
адвокатський запит від 30 липня 2014 р.;
- зобов'язати прокуратуру Київської
області у строк не пізніше п'яти днів з
дня набрання постанови суду по справі
за цим позовом законної сили надати
позивачу завірені копії документів, на
підставі яких було направлено
звернення прокуратури Київської
області № 03/3-645 вих-14 від 11.03.2014 р. до
Управління контролю за використанням
та охороною земель Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області та звернення прокуратури
Київської області № 05/3-1060 вих14 від
11.04.2014 р. до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Позивач зазначає, що звернувся з
адвокатським запитом про надання йому
копій документів, на підставі яких було
направлено звернення прокуратури до
Управління контролю за використанням
та охороною земель та звернення
прокуратури Київської області до
Інспекції архітектурно-будівельного
контролю. На запит позивач отримав
відповідь з відомостями про звернення
прокуратури до суду з позовом до ОСОБА_2
про розірвання договору про
користування земельною лісовою
ділянкою, перевірка щодо чого
проводилась га підставі постанови від
У той же час, посилаючись на положення
Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність», позивач
зазначає, що в порушення ст. 24 вказаного
закону витребувана інформація
Відтак, виходячи з наведеного позивач
просить задовольнити позов.
Відповідач проти позову заперечує та,
крім іншого, зазначає, що прокуратура
надала позивачу інформацію щодо
обставин, які зумовили реалізацію
прокурором своїх повноважень щодо
надіслання звернень до вищезгаданих
органів. Прокуратура також звертає
увагу на некоректність з точки зору
юридичної термінології прохальної
частини запиту позивача, яка містила
загальні посилання про надання
документів на підставі яких було
прокуратурою було здійснено запити,
які трактувалися прокуратурою як
прохання про надання інформації
відносно норм законодавства, які були
підставою для направлення
вищенаведених вимог прокуратури.
Прокурор також звертає увагу на той
факт, що позивач ознайомлений з
матеріалами цивільної справи, в
матеріалах якої також наявна постанова
прокуратури про проведення перевірки.
Дослідивши та оцінивши наявні в
матеріалах справи докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, суд зазначає про
ОСОБА_1, як адвокат (свідоцтво НОМЕР_1
від 09.09.2009 р.), звернувся до прокуратури
Київської області із адвокатським
запитом, в якому зазначив, що між ним та
ОСОБА_2 було укладено договір про
надання правової допомоги.
Позивачем у запиті зазначено, що йому
стало відомо, що в Києво_Святошинському
районному суді Київської області
розглядається цивільна справа №
369/3939/14-ц за позовом заступника
прокурору Київської області до ОСОБА_2
«про розірвання договору про
дострокове тимчасове користування
лісовою ділянкою та повернення
24.07.2014 р. позивач був ознайомлений з
матеріалами справи, серед яких, як
вказує позивач, є: акт перевірки,
складений Управлінням контролю за
використанням та охороною земель
державної інспекції сільського
господарства в Київській області на
підставі звернення прокуратури
Київської області № 05/3-645 вих-14 від
11.03.2014 р.; акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівельної діяльності,
складений на підставі звернення
прокуратури Київської області № 05/3-1060
вих14 від 11.04.2014 р.
З посиланням на ст. 24 Закону України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» та п. 9 Указу Президента
України «Про деякі заходи з підвищення
рівня роботи адвокатури» від 30.09.1999 р. №
1240/99 позивач просив: надати належним
чином завірені копії документів, на
підставі яких було направлено
звернення прокуратури Київської
області № 05/3-645 вих-14 від 11.03.2014 р. та
звернення прокуратури Київської
області № 05/3-1060 вих14 від 11.04.2014 р.
У відповідь прокуратурою направлено
позивачу повідомлення від 05.08.2014 р. №
05/3-2557 вих.14 в якому зазначено, що
прокуратурою заявлено позов в
інтересах держави в особі Київського
обласного та по м. Києву управління
лісового та мисливського господарства,
ДП «Київське лісове господарство» до
ОСОБА_2 про розірвання договору про
дострокове тимчасове користування
лісовою ділянкою та повернення
земельної ділянки. Зазначено, що
рішення суду на цей час не прийнято.

Вказано також, що перевірка
проводилась на підставі постанови від
19.03.2014 р., а матеріали перевірки
долучені до матеріалів справи. Копія
зазначеної постанови прокурора наявна
в матеріалах даної адміністративної
справи.

Вирішуючи з урахуванням наведеного
спір по суті, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У свою чергу, правові засади
організації і діяльності адвокатури та
здійснення адвокатської діяльності в
Україні визначаються Законом України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Закону, під
час здійснення адвокатської
діяльності адвокат має право вчиняти
будь-які дії, не заборонені законом,
правилами адвокатської етики та
договором про надання правової
допомоги, необхідні для належного
виконання договору про надання
правової допомоги, зокрема: збирати
відомості про факти, що можуть бути
використані як докази, в установленому
законом порядку запитувати, отримувати
і вилучати речі, документи, їх копії,
ознайомлюватися з ними та опитувати
осіб за їх згодою; звертатися з
адвокатськими запитами, у тому числі
щодо отримання копій документів, до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб, підприємств, установ,
організацій, громадських об'єднань, а
також до фізичних осіб (за згодою таких
фізичних осіб).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 24 цього ж
Закону адвокатський запит, це письмове
звернення адвоката до органу державної
влади, органу місцевого
самоврядування, їх посадових та
службових осіб, підприємств, установ і
організацій незалежно від форми
власності та підпорядкування,
громадських об'єднань про надання
інформації, копій документів,
необхідних адвокату для надання
правової допомоги клієнту.

Адвокатський запит не може стосуватися
надання консультацій і роз'яснень
положень законодавства.

Орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їх посадові та
службові особи, керівники підприємств,
установ, організацій, громадських
об'єднань, яким направлено
адвокатський запит, зобов'язані не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту надати адвокату
відповідну інформацію, копії
документів, крім інформації з
обмеженим доступом і копій документів,
в яких міститься інформація з
обмеженим доступом (ч. 2 ст. 24 Закону).

В даному випадку, як зазначено вище,
позивач вимагав надати документи на
підставі яких було надіслано
відповідні доручення вищевказаним
органам на проведення відповідних
перевірок.

У взаємозв'язку з наведеним слід
додати, що згідно з ч. 3 ст. 21 Закону
України «Про прокуратуру» для
здійснення перевірки прокурор приймає
постанову, в якій зазначає підстави, що
свідчать про можливі порушення
законності, та обґрунтовує
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону.

Зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 20 цього Закону
передбачено, що при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право вимагати від керівників та
колегіальних органів проведення
перевірок, ревізій діяльності
підпорядкованих і підконтрольних
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності.

Таким чином, документом, копію якого
фактично просив надати позивач, є
постанова прокурора про проведення
перевірки. Слід зазначити, що запит
позивача до прокуратури не містив
конкретизації щодо надання саме цього
документу.

Аналізуючи наведені вище обставини та
норми законодавства у їх сукупності,
слід зазначити, що на виконання вимог
ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність» прокуратурою
повідомлено позивача про підстави
направлення доручень для проведення
перевірок та реквізити вищезгаданої
постанови на підставі якої було
призначено перевірки.

Більш того, як вбачається із змісту
адвокатського запиту, позивач 28.07.2014 р.
був ознайомлений з матеріалами
цивільної справи, в основу якої
покладено висновки, сформовані за
результатами вищевказаних перевірок.
При цьому, з матеріалів даної
адміністративної справи вбачається, що
до вищезгаданого цивільного позову
було залучено копію постанови
прокурора про проведення перевірки, що
не спростовується позивачем, а відтак,
як приходить до висновку суд, в даному
випадку відносно позивача забезпечено
реалізацію його прав адвоката та на
отримання відомостей, передбачених ст.
24 Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність», зокрема,
позивач був забезпечений відомостями
про підставу проведення перевірок, у
т.ч. позивач отримав доступ до копії
документу на підставі якого доручено
провести перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, виходячи із
вищенаведеного у сукупності, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для висновку про порушення
прав позивача на отримання відомостей
та доступу до копій документів,
передбачених ст. 24 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
та, відповідно, про відсутність підстав
для задоволення позову у повному
обсязі.

Керуючись вимогами статей 11, 69-71, 94, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими ч 8 ст. 183-2, ст.
ст. 185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова,
прийнята у скороченому провадженні,
крім випадків її оскарження в
апеляційному порядку, є остаточною. У
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя
О.А.
Кармазін