Справа № 2а-1670/2961/12
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року м. ПолтаваСправа №
2а-1670/2961/12

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шулик
Н.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника УМВС України в
Полтавській області - Горобця О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області, Кременчуцького
міського відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, визнання протиправними та
скасування наказів, поновлення на
роботі, -

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
(далі - УМВС України в Полтавській
області), третя особа: Кременчуцьке МУ
УМВС України в Полтавській області, про
визнання дій УМВС України в
Полтавській області протиправними;
визнання протиправним та скасування
наказу начальника УМВС України в
Полтавській області №558 від 07.04.2012 "Про
порушення службової дисципліни,
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників міліції";
визнання протиправним та скасування
наказу начальника УМВС України в
Полтавській області №110 о/с від 09.04.2012
"По особовому складу"; поновлення на
роботі в органах внутрішніх справ на
посаді заступника начальника
ізолятора тимчасового тримання
затриманих і взятих під варту осіб,
підпорядкованого Кременчуцькому МУ
УМВС України в Полтавській області у
званні капітана міліції з 09.04.2012;
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплатити заробітну плату за час
вимушеного прогулу з 09.04.2012 по дату
поновлення.

Мотивуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що до звільнення проходив
службу в органах внутрішніх справ на
посаді заступника начальника
ізолятора тимчасового тримання
затриманих і взятих під варту осіб,
підпорядкованого Кременчуцькому МУ
УМВС України в Полтавській області
(далі - ІТТ). За час проходження служби
мав численні заохочення, протягом
останнього року служби до
дисциплінарної відповідальності не
притягався. Вважає оскаржувані накази
про притягнення його до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з органів внутрішніх справ
протиправними, оскільки за один
дисциплінарний проступок двома
наказами застосовано два
дисциплінарних стягнення у вигляді
звільнення. Зазначає, що службове
розслідування проведено формально і з
порушенням прав позивача.

УМВС України в Полтавській області у
письмовому запереченні на позов
зазначає, що пунктом 1 наказу
начальника УМВС України в Полтавській
області від 07.04.2012 №558 "Про порушення
службової дисципліни, притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників міліції" ОСОБА_1 притягнуто
до дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ за грубе порушення
службової дисципліни, що виявилося в
недотриманні ст. 8 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, затвердженого Законом України
від 22.02.2006 №3460-IV, безконтрольності за
діями підлеглих. Вказує, що
співробітниками ІТТ, які
підпорядковані відповідачу та по
відношенню до яких позивач є
начальником, було грубо порушено
вимоги наказу МВС України від 20.01.2005
№60дск та ст. 7 Дисциплінарного статуту,
оскільки в камері, призначеній для
зберігання речей затриманих і взятих
під варту осіб, виявлено згорток, в
якому знаходилася наркотична речовина
рослинного походження, мобільний
телефон та лікарські препарати. У ході
службового розслідування встановлено,
що вказана подія стала можливою
внаслідок неналежного виконання
службових обов'язків нарядами ІТТ, що у
свою чергу зумовлено відсутністю
дієвого контролю з боку керівництва
ІТТ та Кременчуцького МУ УМВС в
Полтавській області. Стверджує, що
службове розслідування проведено
всебічно та об'єктивно, при визначенні
стягнення враховано тяжкість
проступку та негативні наслідки.
Вважає безпідставним твердження
позивача про те, що за вчинене
порушення до нього застосовано два
стягнення, оскільки наказом від 09.04.2012
№110 о/с по особовому складу реалізовано
дисциплінарний наказ від 07.04.2012 №558.

Ухвалою суду від 20.06.2012 до участі у
справі в якості другого відповідача
залучено Кременчуцьке МУ УМВС України
в Полтавській області.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.07.2012,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2014, у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було
відмовлено.

Проте ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
15.05.2014 зазначені судові рішення
скасовані, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.06.2014
адміністративну справу, після її
повернення із суду касаційної
інстанції, прийнято до провадження та
призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні 11.07.2014 за
ініціативою суду без виходу до
нарадчої кімнати було здійснено
процесуальну заміну Кременчуцького
міського управління Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області, як неналежного
відповідача, на його правонаступника -
Кременчуцький міський відділ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області.

Позивач та представник позивача у
судових засіданнях підтримали позовні
вимоги та просили їх задовольнити у
повному обсязі.

16.09.2014 позивач надав до суду заяву про
уточнення позовних вимог, в якій змінив
свої вимоги відносно наказів №558 від
07.04.2012 та №110 о/с від 09.04.2012, обмеживши
вимоги щодо їх скасування лише в
частині застосування до ОСОБА_1
дисциплінарних стягнень, а також
просив поновити його на попередній
роботі (службі) в органах внутрішніх
справ у званні капітана міліції з 09.04.2014
(без вказівки на посаду).

Представник УМВС України в Полтавській
області у судових засіданнях проти
позову заперечував, просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Представник Кременчуцького МВ УМВС
України в Полтавській області в
судовому засіданні 11.07.2014 проти
задоволення позову заперечував. У
наступне судове засідання не з'явився,
хоча в матеріалах справи наявні докази,
що він належним чином повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи.

З огляду на положення статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе провести
розгляд справи за даної явки за
наявними матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
представників сторін, дослідивши
залучені до матеріалів справи та
зібрані судом письмові докази,
застосувавши до спірних правовідносин
відповідні норми матеріального та
процесуального права, приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову з урахуванням
наступного.

З письмових доказів, які містяться в
матеріалах справи, суд встановив, що
наказом Кременчуцького МУ УМВС
України в Полтавській області від
24.10.1996 №26 о/с ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
прийнятий на службу в органи
внутрішніх справ.

Відповідно до послужного списку ОСОБА_1
призначений на посаду заступника
начальника ізолятора тимчасового
тримання затриманих і взятих під варту
осіб, підпорядкованого Кременчуцькому
МУ УМВС України в Полтавській області з
08.05.2008 (а.с. 95-103 т. 1).

Наказом начальника УМВС України в
Полтавській області від 07.04.2012 №558 "Про
порушення службової дисципліни,
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників міліції"
(пункт 1) за грубе порушення службової
дисципліни, що виявилося в
недотриманні ст. 8 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, затвердженого Законом України
від 22.02.2006 №3460-IV, безконтрольність за
діями підлеглих заступника начальника
ізолятора тимчасового тримання
затриманих і взятих під варту осіб,
підпорядкованого Кременчуцькому
міському управлінню, капітана міліції
ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з органів внутрішніх справ (а.с. 64-66 т. 1).

На підставі наказу УМВС України в
Полтавській області від 07.04.2012 №558
начальником УМВС України в Полтавській
області винесено наказ №110 о/с від
09.04.2012, яким капітана міліції ОСОБА_1
заступника начальника ізолятора
тимчасового тримання затриманих і
взятих під варту осіб,
підпорядкованого Кременчуцькому
міському управлінню, звільнено з 09.04.2012
з органів внутрішніх справ за
порушення дисципліни на підставі
пункту 64 "є" Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за порушення
дисципліни) (а.с. 67 т. 1).

Не погоджуючись із правомірністю
вищезазначених наказів відповідача,
ОСОБА_1 звернувся до суду з даним
адміністративним позовом, в якому, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог (а.с. 145 т. 2), просить їх
скасувати та поновити його на
попередній роботі в органах внутрішніх
справ, визнавши протиправними дії УМВС
України в Полтавській області, що
полягають у застосуванні до позивача
двох дисциплінарних стягнень наказом
№558 та наказом №110 о/с у вигляді
звільнення за один і той же
дисциплінарний проступок, проведенні
службового розслідування без участі
безпосереднього начальника
(начальника (заступника начальника)
Кременчуцького МВ УМВС України в
Полтавській області), не врахуванні при
визначенні виду дисциплінарного
стягнення поведінки позивача, його
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівня кваліфікації,
безпідставному застосуванні до
позивача звільнення, як крайнього
заходу дисциплінарного стягнення,
односторонньому та формальному
проведенні службового розслідування,
невжитті заходів щодо встановлення
вини, часу, місця, способу, мети, мотивів
та інших обставини дисциплінарного
проступку, у вчиненні якого
звинувачено позивача, порушенні права
позивача на участь у проведенні
службового розслідування, не
роз'ясненні позивачу, як особі,
стосовно якої проводиться службове
розслідування, його прав та не
забезпеченні здійснення цих прав у
межах компетенції.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, фактичною
підставою для винесення оскаржуваних
ОСОБА_1 наказів слугували наступні
обставини.

06.04.2012 близько 20:10 год. під час
проведення перезміни чергових нарядів
ІТТ при огляді кімнати для зберігання
особистих речей утримуваних в ІТТ осіб
під стелажем виявлено пакунок, в якому
знаходилася речовина рослинного
походження зеленого кольору, мобільний
телефон із зарядним пристроєм та
лікарські препарати.

За фактом вилучення заборонених для
зберігання предметів та речей в
ізоляторі тимчасового тримання,
підпорядкованого Кременчуцькому МУ
УМВС України в Полтавській області,
начальником ВОГП УМВС України в
Полтавській області Костенком О.В.
спільно з ВІОС УКЗ УМВС України в
Полтавській області Єрісовим В.М.
проведено службове розслідування, за
результатами якого, в порядку пункту 14.7
Інструкції про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України, складено
висновок, затверджений начальником
УМВС України в Полтавській області
Федосовим Е.В. 07.04.2012 (а.с. 68-71 т. 1).

Службовим розслідуванням встановлено,
що 06.04.2012 о 19:55 год. з метою проведення
перезміни та інструктажу чергових
нарядів ІТТ змінного та заступаючого
постових ІТТ міліціонерів стройового
підрозділу до спецустанови міліції
прибули відповідальний від
керівництва Кременчуцького МУ УМВС
України в Полтавській області
заступник командира з кадрового
забезпечення батальйону патрульної
служби капітан міліції Олійник С.М. та
відповідальний від керівництва
Автозаводського РВ Кременчуцького МУ
УМВС України в Полтавській області
майор міліції Повід В.І. Під час
проведення інструктажу заступаючому
черговому наряду до ІТТ зайшли
інспектор-черговий чергової частини
ІТТ старший лейтенант міліції Бодаква
С.В. та працівник відділу внутрішньої
безпеки в Полтавській області ДВБ МВС
України Дядюшкін В.О. Після цього
близько 20:10 год. Дядюшкін О.В. спільно з
Повід В.І. почали здійснювати огляд
приміщень спецустанови. При огляді
кімнати для зберігання особистих речей
утримуваних в ІТТ осіб (камера №6)
Дядюшкін В.С. знайшов пакунок чорного
кольору, в якому знаходилася речовина
рослинного походження зеленого
кольору, мобільний телефон із зарядним
пристроєм та лікарські препарати, які у
подальшому були вилучені слідчим
Прокуратури м. Кременчука.

Відповідно до висновку службового
розслідування грубе порушення
дисципліни сталося внаслідок
неналежного виконання службових
обов'язків з боку змінного та
заступаючого нарядів ІТТ, що
виразилося у не проведенні обшуку
утриманих осіб, камерних приміщень та
кімнати для зберігання особистих речей
спецконтингенту, що призвело до
потрапляння у спецустанову
заборонених предметів та речей. Як
наслідок, було грубо порушено вимоги
наказу МВС України від 20.01.2005 №60дск та
ст. 7 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 №3460-IV. Вина заступника
начальника ІТТ капітана міліції ОСОБА_1
полягає в безконтрольності за діями
підлеглих (пункт 4 висновку).

Вказані обставини не заперечуються
сторонами та підтверджуються наявними
у справі письмовими доказами.

Постановою прокурора м. Кременчука від
10.04.2012 порушено кримінальну справу за
фактом незаконного зберігання
наркотичних засобів без мети збуту в
приміщенні ізолятора тимчасового
тримання затриманих і взятих під варту
осіб, підпорядкованого Кременчуцькому
МУ УМВС України в Полтавській області,
за ознаками злочину, передбаченого ч. 1
ст. 309 Кримінального кодексу України
(а.с. 73 т. 1).

З метою з'ясування наслідків
розслідування даної кримінальної
справи ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 11.07.2014 від
Прокуратури м. Кременчука Полтавської
області були витребувані
документальні відомості про
результати розслідування та висновок
спеціаліста від 07.04.2012 №603 (а.с. 125 т. 2).

На виконання ухвали суду
Прокуратурою м. Кременчука були надані
копія постанови прокурора м.
Кременчука від 28.09.2012 про направлення
кримінальної справи за підслідністю до
СВ Кременчуцького МУ УМВС України в
Полтавській області (а.с. 131 т. 2), копія
постанови слідчого СВ Кременчуцького
МУ УМВС України в Полтавській області
від 07.11.2012 про зупинення досудового
слідства до встановлення особи, яка
вчинила злочин (а.с. 132-133 т. 2), та
висновок спеціаліста
науково-дослідного
експертного-криміналістичного центру
УМВС України в Полтавській області від
07.04.2012 №603, яким встановлено, що надані
на дослідження речовини рослинного
походження зеленого кольору, які були
вилучені під час огляду місця події
06-07.04.2012 в приміщенні ІТТ
Кременчуцького МУ УМВС України в
Полтавській області, мають ботанічні
ознаки рослини коноплі, містять
тетрагідроканнабінол і відносяться до
канабісу, який згідно з постановою
Кабінету Міністрів України №770 від
06.05.2000 віднесений до особливо
небезпечних наркотичних засобів, обіг
яких заборонено. Маса канабісу в
перерахунку на суху речовину становить
13,711 г (об'єкт №1), 14,939 г (об'єкт №2) (а.с.
134-138 т. 2).

Таким чином факт виявлення 06.04.2012
заборонених предметів в приміщенні ІТТ
Кременчуцького МУ УМВС України в
Полтавській області є безспірним.

Спростовуючи свою причетність до даної
події, ОСОБА_1 стверджує, що під час
прийому чергування під його особистим
контролем працівниками наряду були
вжиті вичерпні заходи щодо обшуку всіх
приміщень ІТТ, під час якого
заборонених речей не виявлено. Яким
чином заборонені предмети потрапили до
кімнати зберігання особистих речей
утримуваних в ІТТ йому невідомо.

У судових засіданнях позивач
повідомив, що 06.04.2012 о 7:30 год. прийшов на
службу, о 7:45 год. провів інструктаж
заступаючій зміні в присутності
відповідальних від керівництва
Кремечуцького МУ УМВС України в
Полтавській області та
Автозаводського РВ Кремечуцького МУ
УМВС України в Полтавській області.
Після проведення інструктажу був
проведений огляд приміщень ІТТ та
обшук затриманих і взятих під варту
осіб. Потім, він до 17:00 год. знаходився у
службовому кабінеті, де займався
виконанням своїх посадових обов'язків.
Близько 18:00 год. пішов додому.

Допитаний у судовому засіданні з
ініціативи позивача в якості свідка гр.
Бодаква С.В., який 06.04.2012 виконував
обов'язки інспектора-чергового
чергової частини ІТТ, надав суду
аналогічні свідчення тим, що показав
ОСОБА_1 При цьому Бодаква С.В.
відмовився від письмових пояснень,
наданих ним 07.04.2012 під час службового
розслідування, посилаючись на тиск з
боку керівництва (а.с. 105-107 т. 1).

В той же час висновком службового
розслідування від 07.04.2012 з пояснень
старшого лейтенанта міліції Бодакви
С.В. встановлено, що до кімнати
зберігання речей 06.04.2012 о 19:30 год.
заходила громадянка ОСОБА_14, яку він
особисто пропустив до ІТТ з метою, щоб
та забрала свої речі, які вона нібито
залишила після звільнення зі
спецустанови. Будь-які записи про факт
перебування гр. ОСОБА_14 06.04.2012 в
спецустанові міліції відсутні як в
службовій документації ІТТ, так і в
черговій частині Автозаводського РВ.

Крім того, коли Бодаква С.В. проводив гр.
ОСОБА_14 до кімнати зберігання
особистих речей осіб утримуваних в ІТТ
в камерному блоці з невідомих причин
був відсутній постовий ІТТ прапорщик
міліції Колісник В.М.

З посиланням на вказані обставини,
позивач стверджує про відсутність в
його діях прямої вини, наслідком чого
стали події 06.04.2012, проте й не заперечує
цього, підтвердженням чого є одна з
його позовних вимог про визнання
протиправними дій відповідача щодо
неврахування при визначенні виду
дисциплінарного стягнення поведінки
позивача, його ставлення до виконання
службових обов'язків, рівня
кваліфікації, а також безпідставному
застосуванні до позивача звільнення,
як крайнього заходу дисциплінарного
стягнення.

Таким чином позивач фактично сам
визнав свою причетність, хоч і не пряму,
до подій, що трапилися 06.04.2014 в ІТТ
Кременчуцького МУ УМВС України в
Полтавській області.

З правової точки зору вина позивача
доводиться наступним.

Статтею 4 Закону України від 20.12.1990
№565-ХІІ "Про міліцію" передбачено, що
правовою основою діяльності міліції є:
Конституція України, цей Закон, інші
законодавчі акти України, постанови
Верховної Ради України, укази
Президента України, постанови Кабінету
Міністрів України, нормативні акти
Міністерства внутрішніх справ України,
Загальна декларація прав людини,
міжнародні правові норми, ратифіковані
у встановленому порядку.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначає Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України,
затверджений Законом України від 22.02.2006
№3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Так, відповідно до частини першої
статті 1 Дисциплінарного статуту
службова дисципліна - дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного
статуту дисциплінарний проступок -
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

За приписами частини першої статті 5
Дисциплінарного статуту - особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом за вчинення
дисциплінарних проступків.

Службова дисципліна, у відповідності
до статті 7 Дисциплінарного статуту,
базується на високій свідомості та
зобов'язує кожну особу рядового і
начальницького складу:

- дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників;

- захищати і охороняти від протиправних
посягань життя, здоров'я, права та
свободи громадян, власність, довкілля,
інтереси суспільства і держави;

- поважати людську гідність, виявляти
турботу про громадян і бути готовим у
будь-який час надати їм допомогу;

- дотримуватися норм професійної та
службової етики;

- берегти державну таємницю;

- у службовій діяльності бути чесною,
об'єктивною і незалежною від будь-якого
впливу громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб;

- стійко переносити всі труднощі та
обмеження, пов'язані зі службою;

- постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;

- сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;

- виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету;

- з гідністю і честю поводитися в
позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють;

- берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку.

Статтею 8 Дисциплінарного статуту
встановлено, що начальник несе
персональну відповідальність за стан
службової дисципліни і повинен
постійно його контролювати. Начальник
зобов'язаний бути прикладом у
дотриманні законності, службової
дисципліни, бездоганному виконанні
вимог Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів,
наказів, норм моралі, професійної та
службової етики, розвивати і
підтримувати в підлеглих свідоме
ставлення до виконання службових
обов'язків, честь і гідність,
заохочувати розумну ініціативу,
самостійність, старанність у службі,
уміло застосовувати заходи
дисциплінарного впливу. Особливу увагу
начальник повинен приділяти вивченню
індивідуальних якостей підлеглих,
дотриманню статутних відносин між
ними, створенню здорового
морально-психологічного клімату в
колективі, його згуртуванню,
своєчасному запобіганню порушенням
службової дисципліни та виявленню
причин їх учинення, формуванню
нетерпимого ставлення до порушників,
враховуючи при цьому думку колективу
та громадськості.

У зв'язкуз цим слід зазначити, що
ОСОБА_1, як заступник начальника ІТТ, є
безпосереднім начальником по
відношенню до інспектора-чергового та
постових (п. 2.8 Інструкції про роботу
ізоляторів тимчасового тримання
органів внутрішніх справ України).

Особливості службових завдань
закріплено у функціональних обов'язках
заступника начальника ІТТ, відповідно
до яких вказана посадова особа
зобов'язана контролювати виконання
підлеглими поставлених завдань,
вживати невідкладних заходів для
припинення небезпечних дій осіб, що
охороняються, а також під час
ускладнення обстановки і в особливих
умовах; щоденно оглядати камери й
здійснювати обшук осіб, які в них
утримуються, а також огляд інших
приміщень ІТТ з метою підтримання
обладнання й технічних засобів охорони
в справному стані; вилучати заборонені
предмети й речі та інші (а.с. 104 т. 1).

Вказані особливості службових завдань
зумовлені специфікою роботи
ізоляторів тимчасового тримання,
діяльність яких регламентована
Інструкцією про роботу ізоляторів
тимчасового тримання органів
внутрішніх справ України, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 20.01.2005 №60дск та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 25.02.2005 за №268/10548 (далі -
Інструкція), копія якої наявна у
матеріалах справи (а.с. 156-193 т. 1).

Ізолятори тимчасового тримання,
відповідно до пункту 1.1 Інструкції, є
спеціальними установами міліції для
тримання затриманих за підозрою в
скоєнні злочину осіб; узятих під варту
осіб на термін до 3 діб; підсудних
(засуджених), які прибули з СІЗО та
установ виконання покарань у зв'язку з
розглядом справи в суді або
проведенням з ними слідчих дій;
адміністративно заарештованих, за
відсутності спеціального приймальника
для осіб, підданих адміністративному
арешту; осіб, затриманих за
бродяжництво, на строк, необхідний для
їх доставлення до
приймальника-розподільника для осіб,
затриманих за бродяжництво.

Відповідно до п. 1.6 Інструкції
діяльність ізоляторів тимчасового
тримання органів внутрішніх справ
ґрунтується на суворому дотриманні
законності.

Охорона затриманих і взятих під варту
осіб здійснюється нарядами міліції.
Вона полягає в забезпеченні їх
надійної ізоляції та постійному
нагляді за ними. У завдання нарядів
входить охорона утримуваних осіб при
перебуванні в ІТТ органів внутрішніх
справ (п. 1.4 Інструкції).

Основними вимогами режиму тримання
затриманих і взятих під варту осіб є їх
ізоляція, роздільне розміщення в
камерах і постійний нагляд за ними,
забезпечення належними
санітарно-побутовими умовами (п. 2.31
Інструкції).

Установлений режим тримання
затриманих і взятих під варту осіб
забезпечується безперервним наглядом
за цими особами, забороною їх
безконвойного пересування, системою
перевірок, особистого обшуку й огляду
речей та приміщень на предмет
виявлення та вилучення заборонених
речей, додержанням установлених правил
пропускного режиму, перебування
затриманих і заарештованих у
спеціально обладнаних і надійно
ізольованих камерах (п. 2.32 Інструкції).

Наявність в ІТТ спецконтингенту
зумовлює підвищену пильність та увагу
з боку чергового та інших працівників
наряду.

Пильність та увага, в поєднанні з
чітким дотриманням положень
Інструкції та функціональних
обов'язків, унеможливлює знаходження
на території ІТТ заборонених речей,
завдяки їх своєчасному виявленню та
вилученню.

Пунктом 5.2 Інструкції визначений
вичерпний перелік предметів, які
дозволяється тримати при собі та
зберігати в камерах.

Недотримання зазначених положень є
порушенням службової дисципліни, яке в
даному випадку формально призвело до
скоєння на території спецустанови
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК
України (незаконне зберігання
наркотичних засобів відповідно до
постанови прокурора м. Кременчука від
10.04.2012 про порушення кримінальної, а.с. 73
т. 1).

З огляду на викладене, суд вважає, що
позивачем допущено порушення
функціональних обов'язків, згідно з
якими позивач, як заступник начальника
ІТТ, зобов'язаний був контролювати
виконання підлеглими поставлених
завдань, вживати невідкладні заходи
щодо припинення небезпечних дій осіб,
які утримуються в спецустанові,
щоденно оглядати камери, здійснювати
обшук осіб, які в них утримуються, а
також огляд інших приміщень ІТТ з
метою підтримання обладнання й
технічних засобів охорони у справному
стані; вилучати заборонені предмети й
речі.

Скасовуючи рішення судів у даній
справі, суд касаційної інстанції
зазначив, що в оскаржуваному наказі не
зазначено, у якому причинному зв'язку
знаходяться окремі недоліки в роботі,
допущені позивачем, із надзвичайною
подією, що сталася за участю його
підлеглих. Крім того у наказі не
зазначено сутність дисциплінарного
проступку вчиненого саме позивачем.

Як вже зазначалося, відповідно до
статті 8 Дисциплінарного статуту
начальник несе персональну
відповідальність за стан службової
дисципліни і повинен постійно його
контролювати.

Зі змісту наведеної норми випливає, що
навіть за відсутності безпосереднього
причинно-наслідкового зв'язку між
подією, що сталася та діями
(бездіяльністю) керівника
спецустанови, така особа несе
персональну відповідальність за дії
(бездіяльність) підпорядкованих їй
осіб, з вини яких сталася ця подія,
оскільки виконання обов'язків
керівника ІТТ характеризується
підвищеним рівнем відповідальності з
метою недопущення нештатних ситуацій
на режимному об'єкті.

Позивач ні в тексті позовної заяви, ні у
виступах в судових засіданнях не
заперечував факту винної поведінки
підпорядкованих йому осіб, що
опосередковано свідчить на користь
висновку службового розслідування про
відсутність дієвого контролю за діями
підлеглих, у зв'язку з чим ОСОБА_1 й
притягнуто до відповідальності саме за
грубе порушення службової дисципліни.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті
11 Дисциплінарного статуту на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни може накладатися
такий вид дисциплінарного стягнення як
звільнення з органів внутрішніх справ.

Частиною 1 статті 18 Закону України
"Про міліцію" встановлено, що порядок
та умови проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з підпунктом "є" пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 114 від 29.07.1991, особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за порушення
дисципліни.

Таким чином оскаржені позивачем
накази відповідача ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства, а
підстави їх прийняття - на фактичних
обставинах справи.

Безпідставними є твердження
позивача про застосування до нього за
один дисциплінарний проступок двох
дисциплінарних стягнень, оскільки
наказом начальника УМВС України в
Полтавській області від 07.04.2012 №558 "Про
порушення службової дисципліни,
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників міліції"
ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з органів внутрішніх справ за грубе
порушення службової дисципліни, що
виявилося в недотриманні ст. 8
Дисциплінарного статуту.
Дисциплінарний наказ від 07.04.2012 №558 був
реалізований наказом по особовому
складу від 09.04.2012 №110 о/с, яким ОСОБА_1
звільнено з органів внутрішніх справ
за порушення дисципліни.

Таким чином, до позивача за вчинений
дисциплінарний проступок застосовано
одне дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ.

Доводи позивача щодо проведення
розслідування за відсутності
безпосереднього начальника суд вважає
безпідставними, оскільки відповідно до
положень ст. 3 Дисциплінарного статуту
безпосереднім начальником є
найближчий до підлеглого прямий
начальник, а саме - начальник ІТТ
Горелік С.М., відносно якого також
проводилось службове розслідування.
Разом з тим норма ч. 3 ст. 14
Дисциплінарного статуту містить пряму
заборону проводити службове
розслідування особам, які є підлеглими
порушника, а також особам -
співучасникам проступку або
зацікавленим у наслідках
розслідування.

Твердження позивача щодо проведення
службового розслідування без його
участі спростовуються матеріалами
справи, зокрема поясненнями, наданими
ним 07.04.2012.

З урахуванням тяжкості проступку, що
призвів до створення надзвичайної
події у вигляді потрапляння
наркотичних засобів та інших
заборонених предметів на режимний
об'єкт, суд вважає застосовані
відповідачем заходи дисциплінарного
реагування співмірними тяжкості
проступку.

Строки накладення дисциплінарного
стягнення відповідачем дотримано.

З огляду на встановлені обставини
справи та відповідні їм правовідносини
суд приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог, у
зв'язку з чим адміністративний позов
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 22.09.2014.

Суддя
Є.Б. Супрун