Справа № 807/1752/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
Справа
№ 876/7157/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Держземагенства у
Тячівському районі Закарпатської
області на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 16
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Колективного
сільськогосподарського підприємства
«Руськополівське» до Управління
Держземагенства у Тячівському районі
Закарпатської області, Тячівської
районної державної адміністрації
Закарпатської області про зобов'язання
вчинити дії,-

в с т а н
о в и в:

У травні 2014 року Колективне
сільськогосподарське підприємство
«Руськополівське» (далі - позивач)
звернулося з позовом до Управління
Держземагенства у Тячівському районі
Закарпатської області, Тячівської
районної державної адміністрації
Закарпатської області про зобов'язання
надати повну і достовірну інформацію
щодо прийняття рішень про вилучення і
надання іншим особам земельних ділянок
у власність чи користування (у т.ч. на
умовах оренди) з земель, включених до
державного акту серії ЗК № 00046 від
24.06.1994 року, виданого АТП радгосп-заводу
«Руськополівський», правонаступником
якого є КСП «Руськополівське», номера
та дати виданих правовстановлюючих
документів на ці земельні ділянки
починаючи з дати видачі державного
акту - 24.06.1994 року по день розгляду
позову по суті.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням,
Управління Держземагенства у
Тячівському районі Закарпатської
області подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що межі земельних ділянок згідно
державного акту на право постійного
користування виданого АТП
радгосп-заводу «Руськополівський» не
винесені в натурі та по них відсутні
будь-які відомості в державному
земельному кадастрі, що унеможливлює
надання запитуваної інформації
позивачу.

Оскільки оскаржується рішення суду
першої інстанції, прийняте в порядку
скороченого провадження за
результатом розгляду справи про
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити дії щодо розгляду
інформаційного запиту, то суд
апеляційної інстанції вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження відповідно до
п.3 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивач
звернувся із запитом від 15.11.2013 року №
669/07-16 (а.с. 31-32) до Управління
Держземагенства у Тячівському районі
Закарпатської області та запитом від
15.11.2013 року № 11/5 (а.с. 34) до Тячівської
районної державної адміністрації
Закарпатської області про надання
публічної інформації щодо змін в
обліково-реєстраційній документації, в
тому числі і питання: чи станом на день
звернення, приймалося рішення про
передання земельної ділянки загальною
площею 1056,2783 га., яка знаходиться в с.
Руське Поле Тячівського району
Закарпатської області (або її частина)
у власність або в постійне
користування іншим суб'єктам
господарювання або громадянам? Чи
вносились до Державного земельного
кадастру України відомості про
передання цієї земельної ділянки у
власність або постійне користування
іншим суб'єктам господарювання або
громадянам?

Необхідність у такій інформації
виникла через встановлення факту
захоплення земель, що належать
позивачу, про що був складений
відповідний акт (а.с. 36-37).

Як вбачається з наявних у матеріалах
справи відповідей від 20.11.2013 року №
1012/05/07-17 (а.с. 33) та від 03.12.2013 року № 03-32/2638
(а.с. 35) відповідачами була надана
неповна інформація стосовно
поставлених у вищезазначених запитах
питань, мотивуючи це тим, що відомості
про передачу у власність чи у постійне
користування земельних ділянок
громадянам чи суб'єктам господарювання
на земельній ділянці загальною площею
1056,2783 га відсутні, оскільки межі
земельних ділянок згідно державного
акту на право постійного користування
серії ЗК № 00046 виданого АТП
радгосп-заводу «Руськополівський» не
винесені в натурі.

Згідно з п.2 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) від
15.04.1993 № 28 (чинної на час видачі
позивачу державного акту на право
постійного користування землею) роботи
по складанню державних актів на
право власності на землю і право
постійного користування землею
виконуються в такому порядку:

- підготовчі роботи;

- встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості);

- складання плану земельної
ділянки;

- заповнення бланка державного
акта.

Межі наданих (переданих) земельних
ділянок переносяться у натуру (на
місцевість) і закріплюються межовими
знаками, а межі ділянок, що
знаходяться у власності та
користуванні і проходять по визначених
в натурі контурах, звіряються з
наявними планами ділянок. При
відсутності плану проводиться зйомка
зовнішніх меж земельної ділянки,
встановлюються суміжні власники
землі і землекористувачі, за участю
останніх складається протокол, в якому
докладно описується розташування меж
на місцевості. Перенесення меж у
натуру здійснюється шляхом
прокладання теодолітних ходів, з
прив'язкою їх до існуючих межових
знаків або державної геодезичної
мережі.

З аналізу вказаної норми можна зробити
висновок про неможливість видачі на
той час державного акту без
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), а тому
заперечення апелянта про неможливість
надати відповідь на запитувану
інформацію не знаходить свого
підтвердження.

Статтями 1 та 20 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» від
13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939)
передбачено, що публічна інформація -
це відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

Розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту. У разі якщо запит
стосується надання великого обсягу
інформації або потребує пошуку
інформації серед значної кількості
даних, розпорядник інформації може
продовжити строк розгляду запиту до 20
робочих днів з обґрунтуванням такого
продовження. Про продовження строку
розпорядник інформації повідомляє
запитувача в письмовій формі не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону № 2939
інформацією з обмеженим доступом є:
конфіденційна інформація, таємна
інформація та службова інформація.
Обмеження доступу до інформації
здійснюється відповідно до закону при
дотриманні сукупності таких вимог:
виключно в інтересах національної
безпеки, територіальної цілісності або
громадського порядку з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя;
розголошення інформації може завдати
істотної шкоди цим інтересам; шкода від
оприлюднення такої інформації
переважає суспільний інтерес в її
отриманні.

Оскільки запитувана інформація не
належить до інформації з обмеженим
доступом, а є відкритою і позивач подав
запит на інформацію у відповідності з
вимогами чинного законодавства, то
розпорядник такої інформації
(Держземагенство та його територіальні
органи відповідно до Положення про
державне агентство земельних ресурсів
України) зобов'язаний надати її у
встановлені законодавством строки.

Заперечення апелянта про
недоведеність правонаступництва щодо
переходу права постійного
користування земельною ділянкою до
позивача від АТП радгосп-заводу
«Руськополівський» спростовується
встановленням факту правонаступництва
рішенням господарського суду
Закарпатської області від 26.09.2013 року у
справі № 907/721/13 (а.с. 23-30).

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу Управління Держземагенства у
Тячівському районі Закарпатської
області слід залишити без задоволення,
а постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, суд, -

у х в
а л и в :

Апеляційну скаргу Управління
Держземагенства у Тячівському районі
Закарпатської області залишити без
задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 16 червня 2014
року у справі № 807/1752/14 - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула