Справа № 2а-12457/12/2670
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Регіон" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 листопада 2012
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіон" до
Луганської митниці Державної митної
служби України, Головного управління
державної казначейської служби
України в м. Києві про визнання
протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Регіон" звернувся до
суду з позовом до Луганської митниці
Державної митної служби України,
Головного управління державної
казначейської служби України в м. Києві
про визнання протиправними та
скасування рішення №702180001/2012/000239/1 від 23
серпня 2012 року та картки відмови у
митному оформленні товару №702180001/2/00191
від 23 серпня 2012 року, стягнення з
Державного бюджету України суму
переплати з податку на додану вартість
та мита на загальну суму 146 492,47 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 листопада 2012 року у задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Регіон" звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 21
травня 2012 року між ТОВ «Регіон» та Zhengzhou
Duesail Fracture Proppants Co. Ltd було укладено
контракт №21/05/2012, загальна сума за
товар згідно якого була встановлена у
розмірі 82 440, 00 доларів США (430 дол.США за
тону пропанту 20/40, 460 дол. США за тону
пропанту 30/50, 500 дол. США за тону
пропанту 40/70).

Відповідно до вищевказаного контракту,
товар постачався в Україну на умовах
FОВ, Кінгдао порт, КНР.

На підставі поданих позивачем для
митного оформлення документів,
Луганською митницею було прийнято
рішення про коригування митної
вартості товару №702180001/2012/000239/1 від 23
серпня 2012 року та оформлено картку
відмови у прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України №702180001/2/00191 від 23 серпня
2012 року.

Не погоджуючись з рішенням про
коригування митної вартості товару,
карткою відмови у прийнятті декларації
та вважаючи їх протиправними, позивач
звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 51 Митного кодексу
України, митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

В силу ст. 53 Митного кодексу України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари даних відповідно до обраного
декларантом методу визначення митної
вартості, декларант або уповноважена
ним особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу
України, митний орган з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право: упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 58 Митного кодексу
України, метод визначення митної
вартості за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо щодо продажу оцінюваних
товарів або їх ціни відсутні будь-які
умови або застереження, які
унеможливлюють визначення вартості
цих товарів.

В силу ч. 1 ст. 59 Митного кодексу, у разі
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

Як вбачається з матеріалів справи, у
зв'язку із встановленням у ході митного
оформлення документів певних
розбіжностей (невідповідностей) у
документах, митним органом було
витребувано у позивача документи
згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу
України.

Наявна у митного органу інформація, яка
викликала сумніви у правильності
визначення митної вартості товарів та
призвела до її коригування - митна
вартість товарів з ідентичними
характеристиками, що продаються на
експорт в Україну з тієї ж країни і
часом, який є максимально наближеним -
митна вартість товару, оформленого за
ВМД від 12 вересня 2011 року на рівні
пропант 40/70 - 1020 дол./тона, пропант 20/40
- 810 дол./тона на умовах поставки FОВ,
Кінгдао.

У зв'язку з наведеним, митним органом
було запропоновано позивачу надати
додаткові документи для підтвердження
заявленої митної вартості.

Так, у полі для відміток митного органу
декларації № 702180001/2012/007184 міститься
відмітка щодо необхідності надати
додаткові документи: каталоги,
специфікації, прейскуранти, висновки
про якісні та вартісні характеристики,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями та/або
біржових організацій про вартість
товару та інші документи за власним
бажанням.

Під відміткою міститься підпис митного
агента - Красюка М.І. від 22 серпня 2012
року, уповноваженого здійснювати дії,
пов'язані з декларуванням і митним
оформленням товару позивача на
підставі договору №27/07/11 від 27 липня 2011
року.

Разом з тим, витребувані митним органом
додаткові документи декларантом
надано не було.

На підставі вищенаведеного, митну
вартість товару визначено згідно ст. 59
Митного кодексу України за
вантажно-митною декларацією від 12
вересня 2011 року, а митна вартість
пропанту 30/50 - залишена митним органом
без коригування.

Враховуючи інформацію митного органу
відносно митної вартості товарів з
ідентичними характеристиками, що
продаються на експорт в Україну з тієї
ж країни за значно вищою вартістю,
колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції про те, що
декларантом заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає, що митним органом було
правомірно відмовлено позивачу у
митному оформленні товарів за
заявленою митною вартістю.

При цьому, враховуючи неможливість
застосування методу визначення
митної вартості за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України, колегія
суддів вважає правомірним
використання митним органом другого
методу.

Оскільки відповідачем при коригуванні
митної вартості товару було
використано митну вартість товарів
з ідентичними характеристиками, що
продаються на експорт в Україну з тієї
ж країни і часом, який є максимально
наближеним, колегія суддів дійшла
висновку про те, що відповідачем
правомірно прийнято рішення про
коригування митної вартості товару та
оформлено картку відмови у прийнятті
вантажно-митної декларації.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіон".

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Регіон" -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 листопада 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 19.09.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.