Справа № 182/10527/13-а
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/0182/47/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.06.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Рунчевої О.В., за
участю секретаря судового засідання
Снєгульської В.М., розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Заступника начальника інспекції
державного архітектурно-будівельного
конторолю у Дніпропетровській області
Садового Ігора Дмитровича про
скасування постанови № 61-Н від 05
листопада 2013 року по справі про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом у якому просить суд визнати
протиправною та скасувати постанову №
61-Н від 05 листопада 2013 року про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500,00
гривень, винесену заступником
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області Садовим І.Д.
відносно ОСОБА_1.

До початку розгляду справи по суті
позивач уточнив позов в якому
додатково просив визнати протиправним
та скасувати припис Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
від 23.10.2013 року № б/н про усунення
порушень містобудівного
законодавства.

Позивач та представник позивача надали
до суду письмову заяву про розгляд
справи за їх відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, на адресу суду
надав заперечення згідно яких просив у
позові відмовити.

Суд, дослідив матеріали справи і оцінив
їх в сукупності, прийшов до висновку, що
заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли
своє підтвердження та підлягають
задоволенню в повному обсязі за
наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
першого заступника начальника
Інспекції ДАБК в Дніпропетровській
області Садового І.Д. від 05.11.2013 року за
№61-Н позивача ОСОБА_1 було визнано
виною у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого п. 7 ст. 96
КУпАП та накладено штраф у розмірі 8500
гривень. Оскаржувана постанова за №61-Н
винесена 05.11.2013 року та отримана
позивачем нарочно 08.11.2013 року.

Вказана вище постанова була винесена
на підставі протоколу про вчинення
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 23.10.2013 року без номера,
яким в свою чергу, зафіксований факт
виконання будівельних робіт з
прибудови до квартири АДРЕСА_1 в
м.Нікополі без отримання дозвільного
документу, що надає право на виконання
будівельних робіт, що є порушенням ст. 34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Відповідно
до ч. 7 ст. 96 КУпАП передбачено
відповідальність за діяння, визначені
частиною шостою цієї статті, вчинені
щодо об'єктів II категорії складності,
тоді як ч. 6 цієї статті передбачає
відповідальність за виконання
будівельних робіт без реєстрації
декларації про початок виконання
зазначених робіт, а також наведення
недостовірних даних у такій
декларації, вчинені щодо об'єктів І
категорії складності.

Категорії складності об'єктів
цивільного призначення, за якими
об'єкти цивільного призначення
поділяються на п'ять груп, а саме:
архітектурно і технічно нескладні -І
група, архітектурно нескладні, але
технічно складні, або технічно
нескладні, але архітектурно складні - II
група, архітектурно і технічно складні
- III група, архітектурно складні, але
технічно особливо складні, або
технічно складні, але архітектурно
особливо складні - IV група,
архітектурно і технічно особливо
складні - V група, визначено згідно з ДБН
А.2.2-3-2004. Вказаними вище ДБН, до об'єктів
II категорії складності віднесено
наступні: житлові будинки, готелі, а
саме: 1-3-поверхові садибні житлові
будинки; 1- 3-поверхові будинки
блокового типу з квартирами в різних
рівнях; будинки котеджного типу для
індивідуальних забудовників (п. 1.2),
сімейні дитячі ясла-садки (п. 2.1.2),
будинки органів управління, а саме:
селищні і сільські ради, а також
будинки органів господарського
управління, розміщені у селищах і
сільських населених пунктах (п. 2.2.1) та
виконкоми районних рад та їх відділи і
управління (п. 2.2.2.), будинки і споруди
для закладів охорони здоров'я і
відпочинку, а саме: молочні дитячі
кухні, пункти розподілу (п. 2.3.1.) та
аптеки (п. 2.3.2), санаторно-курортні,
оздоровчі та заклади відпочинку, а
саме: оздоровчі табори для учнів та
підлітків (п. 2.3.7.) та туристичні бази (п.
2.3.8.), будинки і споруди
фізкультурно-оздоровчого і
спортивного призначення, а саме:
відкриті площинні спортивні і
фізкультурно-оздоровчі споруди (п. 2.5.1),
підприємства громадського харчування,
а саме: бари (винні, молочні, фруктові)
(п. 2.7.6.), підприємства побутового
обслуговування (пов'язані з
безпосереднім обслуговуванням
населення), а саме: комплексні
приймальні пункти побутового
обслуговування (п. 2.7.11), перукарнім (п.
2.7.12), спеціалізовані ательє і
майстерні, приймальні пункти
хімчистки, пральних тощо (п. 2.7.13),
будинки комунального господарства
(крім виробничих, складських і
транспортних будинків і споруд), а саме:
ЗАГСи (п. 2.8.1), ритуальні бюро (п. 2.8.2.),
житлово-експлуатаційні контори і
об'єднання (п. 2.8.3), громадські туалети
(п. 2.8.4), мотелі, кемпінги (п. 2.8.5.), вокзали
усіх видів транспорту, а саме: білетні
каси (п. 2.9.1.), телерадіоцентри, зв'язок,
трансагентства, а саме: контори
обслуговування населення,
трансагентства (п. 2.9.7), підприємства
зв'язку (п. 2.9.8), благоустрій і
озеленення міських транспортних
магістралей, ділянок житлових і
громадських будинків, дачних
територій, заводських територій,
кладовищ - при середніх вимогах до
благоустрою, улаштування майданчиків
для відпочинку, спорту і ігор,
кемпінгів і наметових містечок із
стандартним обладнанням і технічним
оснащенням (п. 2.12.2), проектування
інтер'єрів (як окремих об'єктів), а саме:
приміщення майстерень літніх торгових
павільйонів, допоміжних приміщень,
громадських будинків (п. 2.13.1).

Квартира, розташована у
п'ятиповерховому будинку, що включає
прибудову балкону, до жодного типу II
категорії об'єктів цивільного
призначення не віднесена, тому
відповідний висновок посадових осіб
Інспекції ДАБІ в Дніпропетровській
області на вимогах чинного
законодавства не ґрунтується.

Відповідно до ч. 7 ст. 96 КУпАП, особа
притягується до відповідальності у
виді штрафу у розмірі від чотирьохсот
до п'ятисот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання зазначених робіт, а також
наведення недостовірних даних у такій
декларації, вчинені щодо об'єктів II
категорії складності.

В той же час ст.32 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
встановлено, що віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.

Окрім того, листом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 4 квітня 2011 року № 24-10/2759/0/6-11
роз'яснено законодавство в частині
визначення категорії складності
об'єкта, яким зазначено, що статтею 32
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
визначається, що віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.
Для усіх об'єктів, що проектуються,
будуються чи приймаються в
експлуатацію, визначена у проектній
документації категорія складності
може бути уточнена проектною
організацією разом із замовником
будівництва.

Отже, віднесення об'єктів будівництва
до І-ІІІ категорії складності не
належить до повноважень відповідача,
оскільки визначається суто проектними
організаціями і замовниками
будівництва. Але ні в мотивувальній
частині, ні в резолютивній частині
постанови не встановлено, на підставі
чого відповідач притягнув позивача до
відповідальності саме за діяння щодо
об'єктів II категорії складності (ч.7 ст.96
КУпАП) та яким чином це встановлено.

Відтак, відсутнє документальне
підтвердження обґрунтованості
визначення відповідачем II категорії
складності об'єкта будівництва у
законодавчо-визначеному порядку, як і
відсутнє документальне підтвердження
використання під час перевірки
матеріалів, що містять такі дані.

Згідно із ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні спору керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи (відповідно до ст. 280
КУпАП).

Таким чином, відповідач мав би
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності за ч.7 ст. 96 КУпАП,
тобто, згідно складеного протоколу і за
результатами розгляду винести одну з
постанов, передбачених ст. 284 КУпАП.

Однак, всупереч викладеному,
постановою №61-Н по справі про
адміністративне правопорушення
позивача було визнано винним та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.7 ст. 96 КУпАП, тоді
як у протоколі й постанові викладена
суть правопорушення, яке не
передбачене частиною сьомою вказаної
статті.

Так у протоколі та постанові зазначено,
що ОСОБА_1 виконала будівельні роботи з
прибудови до квартири АДРЕСА_1 в
м.Нікополі без отримання дозвільного
документу, що надає право на виконання
будівельних робіт.

Видача замовнику відповідною
інспекцією державного-архітектурно
будівельного контролю дозволу на
виконання будівельних робіт
передбачена лише щодо об'єктів
будівництва, що належать до IV і V
категорії складності (ч. 3 ст. 34 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності").

Крім того, судом встановлено, що
відповідно до акту перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
від 23.10.2013 року зазначено, що будівельні
роботи виконувалися гр.ОСОБА_1
господарським способом, без
відповідного документу, що надає право
на виконання будівельних робіт.
Жодного посилання на виконання
будівельних робіт позивачкою в акті не
міститься.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що
провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Однак, у
протоколі про адміністративне
правопорушення відсутні відповідні
формулювання обвинувачення позивача у
вчиненні саме зазначеного у ч.7 статті 96
КУАП правопорушення. Тобто фабула
правопорушення викладена в протоколі і
постанові не відповідає диспозиції ч.7
статті 96 КУпАП.

Суд вважає, що в діях позивача
відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбачений за ч. 7 ст.
96 КУпАП, оскільки в описовій частині
протоколу про адміністративне
правопорушення не викладена об'єктивна
і суб'єктивна сторона
адміністративного правопорушення, не
зазначено, без отримання якого саме
дозвільного документу виконувались
будівельні роботи. Тому,
адміністративний матеріал не може
кваліфікуватися за ч.7 ст.96 КУпАП,
оскільки з оскаржуваної постанови
вбачається, що позивач притягнутий до
відповідальності за ч.7 ст. 96 КУпАП за
те, що він виконував будівельні роботи
з прибудови до квартири без отримання
дозвільного документу, що надає право
на виконання будівельних робіт.

Таким чином, відповідачем при
зазначенні суті правопорушення, не
конкретно викладено об'єктивну сторону
правопорушення та не повно встановлені
обставини правопорушення. Зокрема,
взагалі не вказано, яку конкретно
прибудову та коли саме її будував, які
саме документи дозвільного характеру
не були оформлені. Таким чином, при
розгляді справи по суті було порушено
ст. 252 КУпАП, згідно до якої орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України
вина особи, яка притягається до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватись
на припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються, зокрема, протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
показами свідків та іншими доказами.
Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі
про адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складення, посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу порушника; місце,
час вчинення і суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення.

Також у протоколі від 23.10.2013р. не
зазначено час вчинення правопорушення,
а тому протокол, на підставі якого
винесена оскаржувана постанова, не
відповідає вимогам КУпАП.

В порушення норм ст. ст. 256, 283 КУпАП під
час розгляду справи про
адміністративне правопорушення
відносно позивача дата вчинення
адміністративного правопорушення теж
не встановлена, тобто відсутні усі
ознаки об'єктивної сторони складу
правопорушення, тоді як відповідно до
ст. 245 КУпАП завданнями провадження в
справах про адміністративні
правопорушення є своєчасне, всебічне,
повне і об'єктивне з'ясування обставин
кожної справи, вирішення її в точній
відповідності із законом.

Окрім того, відповідно до норм ст. 152
Житлового кодексу України, -
переобладнання та перепланування
житлового будинку (квартири), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, проводиться з
дозволу виконавчого комітету місцевої
Ради народних депутатів.

Як вбачається з матеріалів справи
(а.с.4_) позивачем було отримано дозвіл
на перепланування квартири АДРЕСА_1 в м.
Нікополь від виконавчого комітету
Нікопольського міської ради (рішення
Виконавчого комітету Нікопольського
міської ради № 1117 від 26.12.2012р.). На
підставі даного рішення за замовленням
позивача ПП «БЕСТ» було розроблено
проектну документацію та
перепланування зазначеної квартири з
прибудовою балкону.

Крім того, судом встановлено, на
підставі акту перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
від 23.10.2013 року Відповідачем Інспекцією
ДАБК у Дніпропетровській області було
винесено на гр. ОСОБА_1 припис № б/н від
23.10.2013р. про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності.

З огляду на те, що судом встановлено
відсутність в діях позивача складу
адміністративного правопорушення, а
припис є похідним рішенням
Відповідача, то припис Інспекції ДАБК у
Дніпропетровській області № б/н від
23.10.2013р. є таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином суд, вважає необхідним
визнати протиправними та скасувати
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області від 23.10.2013
року № б/н та Постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
по справі про адміністративне
правопорушення №61-Н від 05.11.2013р.про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500,00
грн. винесені заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області Садовим І.Д.
відносно ОСОБА_1

Керуючись ст.152 Житлового кодексу
України, ст.32 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», ст.ст. 97, 245, 251, 252, 256, 283
КУпАП; ст. ст. 7, 9, 11, 71, 158 - 163, 171 - 2 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Постановив:

Визнати протиправними та скасувати
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області від 23.10.2013
року № б/н та Постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
по справі про адміністративне
правопорушення № 61-Н від 05.11.2013р.про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500,00
грн. винесені заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області Садовим
Ігорем Дмитровичем відносно ОСОБА_1.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Рунчева