Справа № 136/1766/14-а
Суддя: Мочульська Л. Т.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1766/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"09" вересня 2014 р. Липовецький районний
суд Вінницької області

в складі: головуючого судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні залу суду в
місті Липовець адміністративну
справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до старшого інспектора
ВДАІ Погребищенського РВ УМВС України
у Вінницькій області ПАСІЧНИКА ВАСИЛЯ
ВОЛОДИМИРОВИЧА про визнання
протиправною та скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Липовецького
районного суду Вінницької області в
порядку адміністративного судочинства
з вказаним адміністративним позовом, в
якому просить визнати протиправною та
скасувати постанову Серія АБ2 №040827 від
02.08.2014 року, винесену старшим
інспектором ВДАІ Погребищенського РВ
УМВС України у Вінницькій області
Пасічником В.В., якою на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП. На
обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що згідно з ч.1 ст. 121
КУпАП до адміністративної
відповідальності притягуються водії,
що керують транспортними засобами які
переобладнані з порушенням
відповідних правил, норм та стандартів,
однак автомобіль позивача
переобладнаний згідно відповідного
дозволу з бензинового двигуна на
дизельний, який пройшов державну
реєстрацію про що свідчить висновок
науково-технічної експертизи №419965, від
13.03.2014 року, крім того на пояснення
ОСОБА_1, що належний йому транспортний
засіб він переганяє з місця його
переобладнання додому, інспектор ДАІ
не відреагував. Оскільки, дана стаття
передбачає відповідальність за
переобладнання транспортного засобу з
порушення відповідних правил, норм та
стандартів, а працівник ДАІ в протоколі
та постанові посилається на
відсутність даних про переобладнання
двигуна автомобіля ВАЗ на дизельне
паливо в реєстраційних документах, не
враховуючи дозволу згідно якого
здійснювалось переобладнання, тому
ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121
КУпАП та просить суд провадження в
справі закрити.

В судове засідання позивач,
належним чином повідомлений про дату,
час і місце судового розгляду, не
з'явився. Надав заяву, в якій просив
розглянути справу за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового засідання, - в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч.4 ст.128 КАС України,
у разі неприбуття відповідача суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття, розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених ст. 128 КАС України, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні, у разі відсутності
потреби заслухати свідка чи експерта
(ч.6 ст. 128 КАС України).

Тому, за даних обставин, так
як немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні та відсутня потреба
заслухати свідка чи експерта, - суд не
вбачає підстав для відкладення
розгляду справи, і вважає можливим
розглянути та вирішити її на підставі
наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи - вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Пунктом 2 частини 1 статті 18 КАС України
закріплено, що місцевим загальним
судам як адміністративним судам
підсудні усі адміністративні справи з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Тобто, встановлені судом
правовідносини за своїм предметом
підсудні Липовецькому районному суду
Вінницької області як
адміністративному суду, який є
повноважним у розгляді та вирішенні
даного спору.

Судом встановлено, що 02.08.2014 року
старшим інспектором ВДАІ
Погребищенського РВ УМВС України у
Вінницькій області Пасічником В.В.
було складено протокол про
адміністративне правопорушення серія
АВ2 №040827 відносно ОСОБА_1 за вчинення
ним адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 121 КУпАП, в зв'язку із
тим, що 02.08.2014 року о 20 годині 40 хвилин в
с. Вахнівка Липовецького району
Вінницької області, позивач керував
автомобілем ВАЗ 21214, д/н/з НОМЕР_1, двигун
якого був переобладнаний на дизельне
паливо про що не зазначено у свідоцтві
про реєстрацію.

На підставі вказаного протоколу
старшим інспектором ВДАІ
Погребищенського РВ УМВС України у
Вінницькій області Пасічником В.В.
була винесена постанова у справі про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 040827 про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності та
накладення на нього адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 340
гривень за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121
КУпАП.. Копія постанови вручена
порушнику, про що свідчить підпис
останнього.

Встановлені судом правовідносини
регулюються нормами Кодексу України
про адміністративне правопорушення та
положеннями закону щодо забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Згідно із ст. 9 КУпАП,
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна, винна дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.
Випадки, коли протокол про
адміністративне правопорушення не
складається, передбачені ст.. 258 КУпАП.

Відповідно до Інструкції з оформлення
працівниками Державтоінспекції МВС
матеріалів про адміністративні
порушення у сфері забезпечення безпеки
дорожнього руху, затвердженої наказом
МВС № 77 від 26.02.2009 року, за
адміністративні правопорушення,
передбачені частинами першою - п'ятою
статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами
першою, другою статті 122, частинами
першою, другою статті 123, статтею 125,
частиною першою статті 126, частинами
першою, другою статті 127 та частинами
третьою, восьмою, дев'ятою статті 133-1
КУпАП працівники Державтоінспекції
МВС, які мають спеціальні звання,
відповідно до своїх функціональних
обов'язків самостійно виносять
постанови в справах про
адміністративні правопорушення.

Дана норма дотримана суб'єктом владних
повноважень.

За змістом ст. 251 КУпАП - доказом в
справі про адміністративне
правопорушення є будь які фактичні
данні, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини справи. Такими доказами
відповідно до вимог ст. 251 КпАП є
протокол про адміністративне
правопорушення, пояснення особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновок експерта, речові докази,
показання технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоком про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Як вбачається із протоколу про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 № 040827 від 02.08.2014 року, у графі
„пояснення особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності по
суті правопорушення " - ОСОБА_1 не був
згоден із протоколом, та зазначив, що
вказаний транспортний засіб він
переганяє з місця його переобладнання,
додому. Крім цього, протокол не
відповідає вимогам ст. 256 КУпАП
оскільки в ньому не зазначена частина
статті 121 КУпАп, за якою передбачена
відповідальність за дії позивача, а
також пункт Правил дорожнього руху
України, який порушив позивач. Дані
заперечення та пояснення не були взяті
до уваги працівником
Державтоінспекції та винесено
постанову за результатами розгляду
даного протоколу про адміністративне
правопорушення.

З постанови не вбачається інших
доказів, які входять до переліку
зазначеного у ст. 251 КУпАП, які
свідчили б про те, що ОСОБА_1 дійсно
вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121
КУпАП. Будь-які інші матеріали, що
підтверджують факт вчинення
адміністративного правопорушення -
суду не надано і до постанови не
доєднано.

Обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності в адміністративних
справах про протиправність рішень дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень - покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС
України).

Ухвалою Липовецького районного суду
Вінницької області від 15.08.2014 року
відповідачеві - суб'єктові владних
повноважень, відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 111
КАС України, було надана можливість
надати усі наявні у нього докази для
підтвердження своїх заперечень проти
позову, однак в строк установлений в
ухвалі суду таких заперечень не
надійшло, що дає підстави суду вважати,
що у відповідача відсутні будь-які
докази на підтвердження факту вчинення
адміністративного правопорушення
ОСОБА_1

Окрім наведеного, слід зазначити, що
розгляд справи на місці, без подання
документів, які характеризують особу
притягуваного, інших доказів по справі,
- не тільки порушує права позивача,
передбачені ст.268 КУпАП, але й
призводить до того, що при винесенні
постанови не враховано характер
вчиненого правопорушення, особу
притягуваного, матеріальний стан,
ступінь його вини, не заслухані
пояснення притягуваного по суті
вчинення адміністративного
правопорушення, не досліджені інші
обставини, які слід враховувати при
розгляді справи та призначенні
адміністративного стягнення
відповідно до ст. 280 КУпАП. За таких умов
права позивача при такому розгляді
справи грубо порушено. Посадовою
особою, яка винесла постанову, докази
було оцінено всупереч ст.. 252 КУпАП..

Вказане свідчить про: нехтування
принципами забезпечення законності
при застосуванні заходів впливу за
адміністративні правопорушення,
встановлених ст.. 7 КУпАП (Ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв'язку
з адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на
основі суворого додержання
законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.); про
порушення під час складання
документів суворого обліку та розгляду
справи про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_1 прав
останнього, передбачених ст. 268 КУпАП;
та самого процесуального порядку
розгляду справи, що в кінцевому
результаті призвело до винесення
постанови про адміністративне
правопорушення, яка не відповідає
встановленим вимогам чинного
законодавства.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.24 Постанови « Про практику
застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» від 23.12.2005 р., - зміст
постанови повинен відповідати вимогам,
передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП . У ній,
зокрема, потрібно навести докази, на
яких ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилається правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Що ж до самого адміністративного
правопорушення, то судом встановлено
наступне. Позивач притягнутий до
відповідальності за порушення ч.1 ст.121
КУАП, що передбачає відповідальність
за керування водієм транспортним
засобом, що має несправні системи
гальмового або рульового керування ,
тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх
світлових приладів (темної пори доби)
чи інші технічні несправності, з якими
відповідно до встановлених правил
експлуатація його забороняється, або
переобладнаний з порушенням
відповідних правил, норм та стандартів.

Проте, згідно висновку
науково-технічної експертизи №419965
(а.с.3), Міністерства інфраструктури
України державного підприємства
«Державного автотранспортного
науково-дослідницького і проектного
інституту» від 13.03.2014 року, було
погоджено можливість переобладнання
легкового автомобіля ВАЗ 21214,
реєстраційний номер НОМЕР_1, а саме у
заміні бензинового двигуна вказаного
автомобіля на дизель XUD9A(D9B). Також, у
прикінцевих положеннях вище
зазначеного висновку вказано, що
погодження можливості переобладнання
КТЗ визначатимуться такими, що
втратили чинність, якщо переобладнаний
КТЗ не був зареєстрований
(перереєстрований) у встановленому
порядку органами ДАІ протягом одного
року з дати затвердження висновку (дата
затвердження висновку 13.03.2014 року). На
дозвіл на переобладнання який був у
ОСОБА_1 на руках, інспектор ДАІ увагу не
звернув.

В той же час, позивача оскаржуваною
постановою притягнуто до
адміністративної відповідальності за
керування автомобілем переобладнаним
на дизельне паливо, не зазначеним у
свідоцтві про реєстрацію, що
суперечить диспозиції ч.1 ст. 121 КУпАП

За таких обставин, суд вважає, що
постанова по справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 не обґрунтована відповідно до
вимог КУпАП достатніми доказами
вчинення ним правопорушення, а розгляд
справи проведено з порушенням норм
матеріально-процесуального характеру.

Тому, оцінивши докази, всебічно,
повно та об'єктивно дослідивши всі
обставини справи в їх сукупності,
керуючись законом та правосвідомістю,
суд задовольняє позов ОСОБА_1 до
старшого інспектора ВДАІ
Погребищенського РВ УМВС України у
Вінницькій області Пасічника В.В. про
визнання протиправною та скасування
постанови серія АБ2 №040827 від 02.08.2014 року
в справі про адміністративне
правопорушення

В силу викладеного, керуючись
Інструкцією з оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
затвердженої наказом МВС № 77 від 26.02.2009
року; Постановою Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» від 23.12.2005 року; Правилами
дорожнього руху, затвердженими
постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 із
наступними змінами;; ст.ст. 6,10, 11, 17,18, 71,
128 ч.4, 159-163, 167, ч.2 ст. 171-2 КАС України,
ст.ст. 7, 9, 251, 254, 258, 268 КУпАП, суд,

П О С Т А
Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та
скасувати постанову серії АВ2 №040827 від
02.08.2014 року в справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.121 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 340 гривень, а
провадження у справі про
адміністративне правопорушення -
закрити.

Постанова остаточна, оскарженню
не підлягає.

Суддя:Л. Т. Мочульська