Справа № 804/11841/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 р. Справа № 804/11841/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Кальника В.В.

при секретарі судового засідання
Шкуті А.А.

за участю представників:

позивача
Павлової Т.І.

відповідача
Довгого Г.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Державного підприємства
«Дослідне господарство «Дніпро»
інституту сільського господарства
степової зони Національної академії
аграрних наук України про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2014 року Дніпропетровське
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до Державного підприємства
«Дослідне господарство «Дніпро»
інституту сільського господарства
степової зони Національної академії
аграрних наук України з позовними
вимогами про:

- стягнення
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 91540,47 грн.;

- стягнення пені за порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 27,46 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
всупереч вимогам чинного
законодавства відповідач не сплатив у
добровільному порядку суми
адміністративно-господарських санкцій
за 3 робочих місця, призначених для
працевлаштування інвалідів і не
зайнятих інвалідами у 2013 році, що
підтверджується звітом про зайнятість
і працевлаштування інвалідів за формою
10-ПІ № 03-07/3332 від 04.02.2014р. за 2013 рік, у
зв'язку із не сплатою відповідно до
закону нараховано суму пені.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову
заперечив, зазначив, що він вжив всі
залежні від нього заходи для створення
робочих місць для інвалідів та їх
працевлаштування. Крім того, стосовно
інформації по зверненню з листами до
Дніпропетровського районного центру
зайнятості населення з приводу
наявності вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів пояснив, що зазначену
інформацію перевірити не може, проте,
на думку представника відповідача,
відсутність або неподання звітності до
Центру зайнятості населення не є
підставою для застосування до
відповідача
адміністративно-господарських
санкцій.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку про наступне.

04 лютого 2014 року Державне підприємство
«Дослідне господарство «Дніпро»
інституту сільського господарства
степової зони Національної академії
аграрних наук України подало звіт про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 рік, згідно якого
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу
визначена у кількості 126 осіб за рік, з
них середньооблікова кількість
штатних працівників інвалідів - 2 особи,
кількість інвалідів, які повинні
працювати на робочих місцях - 5 осіб,
фонд оплати праці штатних працівників -
3844,7 тис. грн., середньорічна заробітна
плата штатного працівника - 30513,49 грн.,
сума адміністративно-господарських
санкцій за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів - 91540,47 грн.

У зв'язку із відсутністю
працевлаштованих інвалідів у
кількості 3 осіб позивач склав
розрахунок
адміністративно-господарських санкцій
та пені із середньої річної заробітної
плати штатного працівника 30513,49 грн.,
перераховано коштів адміністративно -
господарських санкцій за незайняті
робочі місця для інвалідів 0,00 грн., суми
адміністративно-господарських санкцій
30513,49 грн. х 3 - 0 = 91540,47 грн. та пені: станом
на 16.04.2014 року ставка НБУ склала 9,50%,
кількість днів у поточному році 365,
одноденний розмір пені 0,03%, кількість
прострочених днів 1 день, сума пені = 27,46
грн. Загальна сума до сплати 91540,47 грн. +
27,46 грн. = 91567,93 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із
того, що спеціальним законом, який
визначає основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні і
гарантує їм рівні з усіма іншими
громадянами можливості для участі в
економічній, політичній і соціальній
сферах життя суспільства, створення
необхідних умов, які дають можливість
інвалідам вести повноцінний спосіб
життя згідно з індивідуальними
здібностями і інтересами, є Закон
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» від
21.03.1991 року №875-XII (далі - Закон №875).

Відповідно до статі 19 Закону №875 для
підприємств, установ, організацій
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації самостійно
розраховують кількість робочих місць
для працевлаштування інвалідів
відповідно до нормативу і забезпечують
працевлаштування інвалідів.
Виконанням нормативу робочих місць у
кількості, визначеній згідно з законом,
вважається працевлаштування
підприємством інвалідів, для яких це
місце роботи є основним.

Порядок реєстрації у Фонді соціального
захисту інвалідів, його відділеннях,
строки подання йому звітів про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів, зарахування кількості
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, контролю за виконанням
нормативів робочих місць та перевірки
підприємств, установ, організацій, щодо
їх реєстрації у Фонді соціального
захисту інвалідів, його відділеннях,
подачі щорічного звіту та сплати ними
адміністративно-господарських
санкцій, а також надання державній
службі зайнятості інформації,
необхідної для організації
працевлаштування інвалідів,
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

«Порядком подання підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману
працю, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів та
інформації, необхідної для організації
їх працевлаштування», затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 січня 2007 року №70, визначена
процедура подання підприємствами, що
використовують найману працю, в яких за
основним місцем роботи працює вісім і
більше осіб, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів та інформації про наявність
вільних робочих місць вакантних посад
для працевлаштування інвалідів -
центру зайнятості. Згідно пункту 2
вказаного порядку інформацію про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів роботодавці подають центру
зайнятості за місцем їх реєстрації як
платників страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Відповідно до частини восьмої статті 69
Господарського кодексу України
підприємство з правом найму робочої
сили забезпечує визначену відповідно
до закону кількість робочих місць для
працевлаштування, зокрема інвалідів.
Відповідальність підприємства за
невиконання даної вимоги
встановлюється законом.

Одним із аспектів соціальної
захищеності інвалідів, відповідно до
частини першої статті 17 Закону №875, є
право працювати на підприємствах, в
установах, організаціях, а також
займатися підприємницькою та іншою
трудовою діяльністю, яка не заборонена
законом.

Обов'язки роботодавців стосовно
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування визначені частиною
третьою статті 18 Закону №875, а саме:
виділення та створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальних робочих місць;
створення для інвалідів умов праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації; забезпечення інших
соціально-економічних гарантій,
передбачених чинним законодавством;
надання державній службі зайнятості
інформації, необхідної для організації
працевлаштування інвалідів;
звітування Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 27.12.2006 року №1836
«Про реалізацію статті 181 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
потреба у створенні інваліду,
зареєстрованому в державній службі
зайнятості як безробітний,
спеціального робочого місця або
ділянки виробничої площі та вимоги до
них встановлюються індивідуальною
програмою реабілітації.

Про наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів
роботодавці повідомляють
територіальні відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (далі -
відділення Фонду) шляхом подання
статистичної звітності у формі №10-ПІ
поштова - річна «Звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів».

Водночас, про наявність вакантних
місць роботодавці щомісячно
повідомляють центри зайнятості,
направляючи звітність у формі №3-ПН
«Звіт про наявність вакансій»,
затверджений наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 19.12.2005 року №420, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 21.12.2005
року за №1534/11814.

Статтею 20 Закону №875 встановлено, що
підприємства, установи, організації
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, за кожне робоче місце,
призначене для працевлаштування
інваліда і не зайняте інвалідом.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, станови і організації,
що повністю утримуються за рахунок
коштів державного або місцевих
бюджетів.

Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.
Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами самостійно в строк до 15
квітня року, наступного за роком, в
якому відбулося порушення нормативу.

Спори, що виникають із правовідносин за
статтями 19, 20 Закону №875, вирішуються
Фондом соціального захисту інвалідів
або в судовому порядку.

Представником відповідача в судовому
засіданні зазначено та
підтверджується матеріалами справ, що
у 2013 році безпосередньо до відповідача
із заявою про працевлаштування
звернулася лише ОСОБА_3, яка і була
прийнята на роботу 18.09.2013 р. Крім неї в
2013 р. жоден інвалід особисто та з
направленням від служби зайнятості до
відповідача не звертався. У 2014 році
відповідач працевлаштував інвалідів -
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується
матеріалами справи, а саме копіями
наказу № 51-к від 05.05.2014 р., наказу № 81-а
від 01.07.2014 р., випискою із акту огляду
МСЕК ОСОБА_4, довідкою МСЕК ОСОБА_5

Встановлено, що відповідачем надано до
позивача звіт за формою 10-ПІ № 03-07/3332
від 04.02.14 за 2013 рік. Під час розгляду
справи було з'ясовано, та не
спростовано представником позивача, що
відомості, викладені в цьому звіті, не
відповідають дійсності. А саме, через
помилку бухгалтера в графі 3 код рядка 02
було вказана середньооблікова
кількість штатних працівників, яким
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність, у кількості
двох осіб. В дійсності за звітний
період у відповідача працювало три
особи, яким відповідно до чинного
законодавства була встановлена
інвалідність: ОСОБА_6, 1938 р.н., інвалід III
групи внаслідок трудового каліцтва;
ОСОБА_7, 1957 р.н., інвалід III групи
внаслідок загального захворювання;
ОСОБА_3, 1955 р.н., інвалід III групи
внаслідок загального захворювання, що
підтверджується долученими до
матеріалів справи копіями трудової
книжки ОСОБА_6, випискою із акту огляду
МСЕК ОСОБА_6, наказом про прийом на
роботу ОСОБА_7, довідкою МСЕК ОСОБА_7,
наказом № 112к від 18.09.2013 р., довідкою
МСЕК ОСОБА_3

Враховуючи наведене, суд вважає, що
відповідачем у повному обсязі виконано
покладені на нього законодавством
обов'язки щодо працевлаштування
інвалідів, дотримано існуючих правил
здійснення господарської діяльності
щодо забезпечення працевлаштування
інвалідів та вжито необхідних та
достатніх заходів, спрямованих на
забезпечення працевлаштування
інвалідів на підприємство та створення
робочих місць для осіб даної категорії.

Таким чином, на думку суду, позов не
підлягає задоволенню, при цьому факт
неподання «Звіту про наявність
вакансій» до відповідного центру
зайнятості, на думку суду, сам по собі
не може слугувати підставою для
покладення на відповідача
адміністративно - господарських
санкцій за не працевлаштування
інвалідів.

Крім того, створення відповідачем для
інвалідів умов праці з урахуванням
індивідуальних програм реабілітації
неможливе без наявності інваліда.

При вирішенні питання про
правомірність стягнення
адміністративно-господарських санкцій
слід виходити із загальних норм права
відносно відповідальності за
порушення зобов'язань та встановлення
в діях або бездіяльності роботодавця
складу правопорушення з метою
застосування юридичної
відповідальності у вигляді
адміністративно-господарських
санкцій.

Так, елементами правопорушення є вина
та наявність причинного зв'язку між
самим порушенням та його наслідками.
Застосування принципу вини як умови
відповідальності пов'язане з
необхідністю доведення порушення
зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Суд приходить до висновку, що
роботодавець вжив необхідних заходів
для недопущення господарського
правопорушення, отже, застосування у
такому випадку
адміністративно-господарських санкції
є таким, що суперечить чинному
законодавству України.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Державного підприємства
«Дослідне господарство «Дніпро»
інституту сільського господарства
степової зони Національної академії
аграрних наук України про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 15
вересня 2014 року.

Суддя В.В. Кальник