Справа № 820/16790/14
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши клопотання Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про забезпечення адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області до Державного підприємства "ІЗЮМСЬКИЙ ПРИЛАДОБУДІВНИЙ ЗАВОД" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2014 року суддею Харківського окружного адміністративного суду по вказаній справі було винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі на підставі ст.183-2 КАС України

До адміністративного позову позивачем надано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача.

Суд зазначає, що інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст.117,118 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно роз’яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 “Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову” та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 “Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ”, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з’ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 06.03.2008 р. застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

З наведеного суд приходить до висновку, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Суд зазначає, що позивачем не зазначено з яких саме обставин він дійшов до висновку щодо існування, без вжиття заходів забезпечення позову, очевидної небезпеки заподіяння шкоди інтересам підприємства. Посилання позивача на можливість у майбутньому виникнення необхідності захищати свої права у рамках інших судових процесів не доводять існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, будь-яких інших причин позивачем не зазначено.

Розглянувши подане Управлінням Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області клопотання про вжиття заходів до забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов’язаності заходів до забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що в задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області слід відмовити, оскільки воно необґрунтоване та не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, правова оцінка дій відповідача підлягає встановленню під час судового розгляду.

Таким чином, клопотання Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями ст.ст.117, 118, 165, 185 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд , —

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Копію ухвали направити позивачу до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Біленський О.О.