Справа № 2а-2425/12
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
Справа № 182/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Рибачука А.І.,

за участі секретаря - Рак Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного
районного суду м.Львова від 23 листопада
2012 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради про визнання
протиправними дій,

В С Т А Н О В
И В :

13.03.2012 ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
(далі - РА), у якому просила визнати
протиправними дії відповідача щодо
відкликання дозволу виданого їй на
влаштування будівельного майданчику
по вул.Лижв'ярській, 42 у м.Львів від
30.08.2011 №70.

Ухвалою Залізничного районного суду
м.Львова від 23 листопада 2012 року
позовну заяву ОСОБА_1 залишено без
розгляду.

Не погодившись із постановленою
ухвалою, її оскаржила ОСОБА_1, яка
покликаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та направити справу для продовження
розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, апеляційну скаргу,
суд апеляційної інстанції приходить до
переконання, що апеляційну скаргу
належить задовольнити з таких
міркувань.

Залишаючи без розгляду позовну заяву у
справі, суд першої інстанції виходив із
того, що позивач повторно не з'явився в
судове засідання, незважаючи на
завчасні повідомлення про час і місце
судового розгляду без поважних причин.

Проте, такі висновки суду першої
інстанції не відповідають фактичним
обставинам справи та є помилковими.

Виходячи з правил, встановлених ч.3 ст.128
КАС України у разі повторного
неприбуття позивача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин,
якщо від нього не надійшло заяви про
розгляд справи за його відсутності, суд
залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічне положення закріплено також
у п.4 ч.1 ст.155 КАС України, яким
передбачено, що позов підлягає
залишенню без розгляду, якщо позивач
повторно не прибув у попереднє судове
засідання чи у судове засідання без
поважних причин, якщо від нього не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності.

Отже, істотною умовою для ухвалення
процесуального рішення про залишення
позовної заяви без розгляду є повторне
неприбуття, належним чином
повідомленого позивача у судове
засідання без поважних причин.

Неприбуття в судове засідання позивача
належним чином повідомленого про дату,
час та місце розгляду справи, є
повторним, коли ні позивач, ні його
представник вдруге не прибули на
розгляд справи і в суду є достовірні
дані (докази) про те, що обидва рази
позивача належним чином повідомлено, а
також сторонами не було заявлено
підставне клопотання про відкладення
розгляду справи чи про розгляд такої
без їх участі.

Згідно оскаржуваної ухвали суду першої
інстанції, позовну заяву ОСОБА_1 було
залишено без розгляду у зв'язку із
неявкою позивача у судові засідання
призначені на 06.11.2012 та 23.11.2012.

Апеляційний суд зазначає, що в
матеріалах справи відсутні докази про
повідомлення позивача про судове
засідання, яке відбулося 06.11.2012 та 23.11.2012
у передбаченому ст.ст.33,35 КАС України
порядку.

Так, в силу положень ч.1 ст.33 КАС України,
судові виклики і повідомлення
здійснюються повістками про виклик і
повістками-повідомленнями.

Більше того, такі повістки за змістом
повинні відповідати вимогам ст.34 КАС
України, а також викладатися у
відповідній формі.

Жодних доказів направлення повістки
про виклик в суд ОСОБА_1 судом
апеляційної інстанції у справі не
виявлено, а наявні підтвердження
направлення позивачу повідомлень про
розгляд справи викладених у формі
листів, не може вважатися належним
судовим викликом в судове засідання
позивача.

Враховуючи наведене, апеляційний суд
приходить до висновку, що системи
повторності без поважних причин неявки
в судове засідання з боку позивача
немає.

Матеріалами справи також
підтверджується, що позивач не втратив
інтересу до заявленого ним позову, а
поважність причин відсутності його у
судовому засіданні судом першої
інстанції досліджено не було, що
суперечить положенням п.4 ч.1 ст.155 КАС
України.

Слід також звернути увагу на те, що
строки розгляду вказаної справи є
тривалими (починаючи з березня 2012 року),
така неодноразово слухалась за участю
позивача чи його представника,
пропозицій надати додаткові докази чи
витребування таких судом першої
інстанції, апеляційним судом не
виявлено, тому враховуючи положення ч.6
ст.71 КАС України, а також те, що за час
розгляду справи було зібрано достатню
кількість матеріалів для вирішення
даного спору за наявними доказами,
підстави для застосування п.4 ч.1 ст.155
КАС України на думку суду апеляційної
інстанції були відсутні.

Суд першої інстанції не виконав
покладений на нього обов'язок щодо
повного і всебічного з'ясування
обставин в адміністративній справі,
чим грубо порушив норми процесуального
права.

Принагідно слід зазначити, що дійсно,
положення ч.3 ст.128 та п.4 ч.1 ст.155 КАС
України покликані забезпечити
добросовісне ставлення позивача до
своїх процесуальних прав та не
допустити таким чином можливість
затягування розгляду справи та
відповідно сприяють досягненню
юридичної визначеності у
публічно-правових відносинах. В той же
час, вказаними положеннями передбачено
оціночну умову їх застосування,
зокрема поважність причин неявки, яка
повинна бути оцінена судом у кожному
конкретному випадку з врахуванням усіх
обставин справи і суд не повинен
формально ставитися до виконання таких
дій.

У зв'язку із наведеним, апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до передчасного висновку про наявність
підстав для залишення позовної заяви
ОСОБА_1 без розгляду через повторну
неявку позивача в судове засідання, чим
позбавив її можливості захистити свої
права та інтереси, відповідно порушив
її права на захист прав, свобод та
інтересів і розгляд справи в
адміністративному суді, гарантовані
ст.6 КАС України.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.
Відтак, оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню, а справа направленню до
цього ж суду для продовження її
розгляду по суті.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС
України, суд,

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду
м.Львова від 23 листопада 2012 року
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження її
розгляду.

Ухвала є остаточною і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.Я. Качмар

Суддя
О.М. Гінда

Суддя
А.І. Рибачук

Повний текст виготовлений 19 вересня 2014
року.