Справа № 807/2505/14
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2505/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання
Петричкович К.І.

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1;

представника позивача - ОСОБА_2;

представника відповідача - Есенової
Марини Михайлівни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Закарпатського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Державної
фітосанітарної інспекції
Закарпатської області про визнання дій
та наказу протиправними, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 08 вересня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 16
вересня 2014 року.

До Закарпатського окружного
адміністративного суду звернулася з
позовною заявою ОСОБА_1 до Державної
фітосанітарної інспекції
Закарпатської області, якою просить
суд: 1. Визнати протиправними дії
Державної фітосанітарної інспекції
Закарпатської області щодо видання
наказу № 39-ос від 03.07.2014 року про
звільнення з 03.07.2014 року головного
спеціаліста відділу фітосанітарного
контролю на державному кордоні -
державного фітосанітарного інспектора
Батяєвої Марії Василівни на підставі
п.6 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про державну
службу", а саме неналежне виконання
службових обов'язків, порушення
встановлених для державних службовців
обмежень та заборон. 2. Визнати
протиправним та скасувати наказ
Державної фітосанітарної інспекції
Закарпатської області № 39-ос від 03.07.2014
року про звільнення з 03.07.2014 року
головного спеціаліста відділу
фітосанітарного контролю на
державному кордоні - державного
фітосанітарного інспектора Батяєвої
Марії Василівни на підставі п.6 ч. 1 ст. 30
Закону України "Про державну службу", а
саме неналежне виконання службових
обов'язків, порушення встановлених для
державних службовців обмежень та
заборон. 3. Поновити ОСОБА_1 на займаній
посаді головного спеціаліста відділу
фітосанітарного контролю на
державному кордоні - державного
фітосанітарного інспектора Державної
фітосанітарної інспекції
Закарпатської області. 4. Зобов'язати
відповідача виплатити на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з дати звільнення. 5.
Допустити негайне виконання рішення
суду про поновлення на займаній та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в межах одного
місяця. 6. В порядку статті 267 КАС
України зобов'язати відповідача -
Державну фітосанітарну інспекцію
Закарпатської області подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
результаті службового розслідування,
висновки якого зафіксовані в акті
службового розслідування Державної
фітосанітарної інспекції
Закарпатської області від 03 липня 2014
року, було встановлено факти перетину
державного кордону ОСОБА_1 в приватних
цілях в робочий час 37 разів за 2013 рік.
Також у вказаному акті зазначається, що
Комісія вважає за необхідне притягнути
до відповідальності державного
службовця ОСОБА_1, у зв'язку із тим, що
можуть бути негативні наслідки такої
поведінки. У зв'язку із тим, що з дня
вчинення проступку пройшло більше
півроку, то дисциплінарне стягнення не
може бути накладено, у зв'язку із чим
Комісія прийшла до висновку про
необхідність звільнити позивача на
підставі пункту 6 статті 30 Закону
України "Про державну службу", а саме -
неналежне виконання службових
обов'язків, порушення встановлених для
державних службовців обмежень та
заборон. Однак, позивач вважає, що такий
вид дисциплінарного стягнення як
звільнення не міг бути застосований,
оскільки спливли всі строки,
передбачені для накладення такого виду
стягнення.

У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги з мотивів,
викладених у позовній заяві та
додатково поданих поясненнях
підтримали у повному обсязі, надали
суду аналогічні пояснення та просили
суд задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову
заперечував з мотивів, наведених у
письмових запереченнях. Зокрема,
представник відповідача пояснив суду,
що під час службового розслідування
встановлено, що державний
фітосанітарний інспектор ОСОБА_1
скоїла проступок, який підриває довіру
до неї як до носія влади, що призводить
до приниження органу в якому вона
працює - Державної фітосанітарної
інспекції Закарпатської області та
працівників, які там працюють, а саме -
перетинала державний кордон України 37
разів за 2013 рік в приватних цілях в
робочий час. Окрім того, під час
проведення службового розслідування,
представник відповідача зазначила, що
відповідачу став відомий факт про
наявність двох судимостей у державного
службовця ОСОБА_1 Однак, як зазначила
представник відповідача у судовому
засіданні, на момент прийняття
позивача на державну службу судимість
була відсутня, проте відповідачем сам
факт притягання позивача до
кримінальної відповідальності був
кваліфікований як обтяжуюча обставина
під час звільнення. Представник
відповідача пояснив суду також те, що у
зв'язку із тим, що строки застосування
дисциплінарного стягнення,
передбачені статтею 148 КЗпП України, за
порушення, яке вчинено позивачем,
сплили, то у зв'язку з цим було вирішено
звільнити позивача на підставі пункту 6
статті 30 Закону України "Про державну
службу".

З'ясувавши всі обставини у справі та
перевіривши їх належними та
допустимими доказами суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що на підставі
Наказу № 19-к від 18 квітня 2005 року,
виданого Прикордонною державною
інспекцією з карантину рослин
Мінагрополітики України по
Закарпатській області, позивача було
прийнято на посаду агронома ІІ
категорії Батівських ППКР, на термін
декретної відпустки спеціаліста ІІ
категорії ОСОБА_4, з місячним окладом,
згідно штатного розпису, з 18 квітня 2005
року з випробувальним терміном 3 місяці
(а.с. 87).

16 листопада 2005 року позивача було
приведено до Присяги державного
службовця, про що свідчить підпис
останнього під текстом такої присяги
(а.с. 55).

На підставі Наказу № 5-ос від 29 грудня
2012 року, виданого Фітосанітарною
інспекцією Закарпатської області,
ОСОБА_1 переведено на посаду головного
спеціаліста відділу фітосанітарного
контролю на державному кордоні
управління фітосанітарного контролю -
державного фітосанітарного інспектора
Державної фітосанітарної інспекції
Закарпатської області (а.с.а.с. 89, 90).

В період з 14 квітня 2014 року по 06 травня
2014 року Державною фінансовою
інспекцією в Закарпатській області
було проведено позапланову
документальну виїзну ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Державної фітосанітарної
інспекції Закарпатської області, про
що 14 травня 2014 року був складений
відповідний акт № 07-07/56 (а.с.а.с. 42-51).
Вказаною ревізією охоплено питання
щодо дотримання законодавства при
нарахуванні та виплаті заробітної
плати головному спеціалісту -
державному фітосанітарному інспектору
відділу фітосанітарного контролю на
державному кордоні ОСОБА_1 та
нарахувань на заробітну плату за
період з 01.01.2013 р. по 01.01.2014 р. У
вищевказаному Акті зафіксовано, в тому
числі, порушення відповідачем з
приводу нарахування заробітної плати
позивачу за фактично не відпрацьований
час, що є порушенням частини 1 статті 94
КЗпП України та частини 1 статті 1
Закону України "Про оплату праці". В
акті також зазначено, що дане порушення
підтверджене наданою Чопської
митницею Відомістю про перетин
державного кордону громадянкою ОСОБА_1
на пункті пропуску Чоп (Тиса) за 2013 рік -
яка передана Державній фінансовій
інспекції у Закарпатській області для
врахування в процесі ревізії і
визначення нанесеного збитку
внаслідок нарахованої зарплати при
відсутності даної особи на роботі (а.с.
48).

03 липня 2014 року Державною
фітосанітарною інспекцією
Закарпатської області було проведено
службове розслідування, про що
складено відповідний акт (а.с. 52-53). Як
зазначено в самому акті під час
службового розслідування відповідачу
став відомий факт про дві судимості
державного службовця ОСОБА_1, а також
встановлено, що остання перетинала
державний кордон України в приватних
цілях в робочий час (а.с. 53). Також під
час службового розслідування
встановлено, що державний
фітосанітарний інспектор ОСОБА_1
скоїла проступок, який підриває довіру
до неї як до носія влади, що призводить
до приниження органу, в якому вона
працює. Однак, як констатовано в самому
Акті, з дня вчинення проступку пройшло
більше півроку тому дисциплінарне
стягнення не може бути накладено (а.с.
53). У зв'язку із усіма обставинами, що
встановлені в ході проведення
службового розслідування, комісія з
проведення службового розслідування
пропонує звільнити ОСОБА_1, керуючись
пунктом 6 статті 30 Закону України "Про
державну службу" (а.с. 53).

На підставі вказаного акту Наказом
Державної фітосанітарної інспекції
Закарпатської області від 03 липня 2014
року № 39-ос, позивача було звільнено із
займаної посади на підставі пункту 6
частини 1 статті 30 Закону України "Про
державну службу", а саме - неналежне
виконання службових обов'язків,
порушення встановлених для державних
службовців обмежень та заборон (а.с. 11).

Факт неодноразового перетину
державного кордону (близько 36 разів) у
2013 році у робочий час не заперечувався
у судовому засіданні і самим позивачем.

В судовому засіданні також було
встановлено, що останній перетин
позивачем державного кордону України у
робочий час відбувся 28 листопада 2013
року.

Відповідно до статті 30 частини 1 пункту
6 Закону України "Про державну службу" №
3723-XII пункту (далі по тексту Закон
України № 3723-XII), державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Текст Присяги наведено у статті 17
частині 2 Закону України № 3723-XII:
"Повністю усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки".

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недодержання яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 14
Закону України № 3723-XII за невиконання
чи неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення.

Частиною другою цієї статті
передбачено, що до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Системний аналіз вказаних норм
свідчить, що за вчинення посадовими
особами порушень службової дисципліни,
дисциплінарних правопорушень
допускається застосування
дисциплінарних стягнень, визначених
законодавством про працю України,
найбільш суворим з яких є звільнення. У
статті 30 частині 1 пункті 6 Закону
України № 3723-XII визначено не окремий
вид відповідальності державних
службовців за порушення Присяги, а
спеціальну підставу для припинення
державної служби. Саме ж припинення
державної служби відбувається у формі
звільнення.

Отже, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
може бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушення.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією для державного службовця,
який вчинив діяння, несумісне з
посадою. Тому рівень юридичних
гарантій захисту прав зазначеної особи
в процедурах вирішення питань
застосування такої відповідальності
повинен бути не меншим, ніж під час
звільнення за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 148 КЗпП України,
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Ураховуючи викладене, суд констатує, що
неможливість застосувати до
державного службовця дисциплінарного
стягнення за правилами КЗпП України у
зв'язку із спливом строку для
застосування дисциплінарного
стягнення (стаття 148 КЗпП України),
унеможливлює припинення державної
служби відповідно до статті 30 частини 1
пункту 6 Закону України № 3723-XII,
оскільки таке припинення можливе із
застосуванням строків, визначених
статтею 148 КЗпП України.

Аналогічна правова позиція щодо
припинення державної служби з підстав
порушення Присяги висловлена
Верховним Судом України у постановах:
від 21 травня 2013 року, що ухвалена у
справі № 21-403а12; від 04 червня 2013 року, що
ухвалені у справах № 21-167а13 та № 21-171а13,
а відтак відповідно до статті 2442 КАС
України є обов'язковими для всіх судів
України.

Крім того суд зауважує, що відповідно
до наказу від 03 липня 2014 року за № 39-ос,
позивач був звільнений на підставі
пункту 6 частини 1 статті 30 Закону
України "Про державну службу", а саме -
неналежне виконання службових
обов'язків, порушення встановлених для
державних службовців обмежень та
заборон. Тобто відповідачем було
надано розшифровку в чому саме полягає
порушення Присяги позивачем з точки
зору відповідача.

Відповідно до статті 12 Закону України
№ 3723-XII, не можуть бути обраними або
призначеними на посаду в державному
органі та його апараті особи, які:
визнані у встановленому порядку
недієздатними; мають не зняту або не
погашену судимість за вчинення злочину
або на яких протягом останнього року
накладалося адміністративне стягнення
за вчинення корупційного
правопорушення; у разі прийняття на
службу будуть безпосередньо
підпорядковані близьким їм особам; в
інших випадках, встановлених законами
України.

Відповідно до статті 16 Закону України
№ 3723-XII, на державних службовців
поширюються обмеження, передбачені
Законом України "Про засади
запобігання і протидії корупції.
Державні службовці не можуть брати
участь у страйках та вчиняти інші дії,
що перешкоджають нормальному
функціонуванню державного органу. Інші
обмеження, пов'язані з проходженням
державної служби окремими категоріями
державних службовців, встановлюються
виключно законом.

В процесі розгляду даної справи судом
було зроблено запит Начальнику
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській області
щодо наявності чи відсутності
судимостей у позивача (а.с. 83).

08 вересня 2014 року на адресу
Закарпатського окружного
адміністративного суду надійшла
відповідь на вищевказаний запит,
відповідно до якої громадянка ОСОБА_1
за період з 18 квітня 2005 року по 03 липня
2014 року до кримінальної
відповідальності не притягувалась та
визнається такою, що не має судимості
(а.с. 85).

Таким чином висвітлення в акті від 03
липня 2014 року інформації щодо
наявності факту двох судимостей у
позивача є протиправним. У зв'язку з цим
й оцінювання цієї обставини як
обтяжуючу відповідальність позивача є
також протиправним.

Будь-яких інших обмежень та "заборон",
які були встановлені для держаних
службовців та порушені позивачем -
відповідачем суду не наведено.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що
права та інтереси позивача
оскаржуваним наказом порушені та,
відповідно, потребують судового
захисту, а відтак позовну заяву
необхідно задовольнити.

Відповідно до статті 235 частини 2 КЗпП
України, при винесенні рішення про
поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

Відповідно до листа Міністерства
соціальної політики України від 04
вересня 2013 року за № 9884/0/14-13/13 "Про
розрахунок норми тривалості робочого
часу на 2014 рік" норма тривалості
робочого часу при 40-годинному робочому
тижні: за липень 2014 року складає 184
години; за серпень 2014 року складає 160
години; за вересень 2014 року складає 176
години.

Відповідно до довідки про середню
заробітну плату від 08 вересня 2014 року
за № 08-0596 (а.с.86), середньомісячна
заробітна плата позивача становить
2254,30 грн..

Середній заробіток за час вимушеного
прогулу становить: за липень 2014 року -
1960,26 (2254,30/184х8х20) грн., за серпень 2014 року
- 2254,30 (2254,30/160х8х20) грн. та за вересень 2014
року - 614,81 (2254,30/176х8х6) грн..

Таким чином середній заробіток
позивача за час вимушеного прогулу
становить 4829,37 (1960,26+2254,30+614,81) грн..

Відповідно до статті 256 частини 1
пунктів 2 та 3 КАС України негайно
виконуються постанови суду, зокрема
про: присудження виплати заробітної
плати, іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби - у межах
суми стягнення за один місяць, а також
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби.

Підстави для розподілу судових витрат
відповідно до статті 94 КАС України
відсутні.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
статтями 7-12, 69-72, 86, 87, 94, 159, 160-163, 256, 267 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити.

1. Визнати протиправними дії Державної
фітосанітарної інспекції
Закарпатської області щодо видання
наказу № 39-ос від 03 липня 2014 року про
звільнення з 03 липня 2014 року головного
спеціаліста відділу фітосанітарного
контролю на державному кордоні -
державного фітосанітарного інспектора
Батяєвої Марії Василівни на підставі
статті 30 частини 1 пункту 6 Закону
України "Про державну службу", а саме
неналежне виконання службових
обов'язків, порушення встановлених для
державних службовців обмежень та
заборон.

2. Визнати протиправним та скасувати
наказ Державної фітосанітарної
інспекції Закарпатської області № 39-ос
від 03 липня 2014 року про звільнення з 03
липня 2014 року головного спеціаліста
відділу фітосанітарного контролю на
державному кордоні - державного
фітосанітарного інспектора Батяєвої
Марії Василівни на підставі статті 30
частини 1 пункту 6 Закону України "Про
державну службу", а саме неналежне
виконання службових обов'язків,
порушення встановлених для державних
службовців обмежень та заборон.

3. Поновити ОСОБА_1 на займаній посаді
головного спеціаліста відділу
фітосанітарного контролю на
державному кордоні - державного
фітосанітарного інспектора Державної
фітосанітарної інспекції
Закарпатської області з 04 липня 2014
року.

4. Зобов'язати Державну фітосанітарну
інспекцію Закарпатської області
виплатити на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу, а
саме з 04 липня 2014 року по 08 вересня 2014
року у розмірі 4829,37 грн..

5. Допустити негайне виконання
постанови в частині поновлення ОСОБА_1
на раніше займаній посаді - головного
спеціаліста відділу фітосанітарного
контролю на державному кордоні -
державного фітосанітарного інспектора
Державної фітосанітарної інспекції
Закарпатської області та в частині
стягнення з Державної фітосанітарної
інспекції Закарпатської області на
користь ОСОБА_1 середнього заробітку за
час вимушеного прогулу - у межах суми
стягнення за один місяць у розмірі 2254,30
грн..

В порядку статей 163, 267 КАС України
зобов'язати Державну фітосанітарну
інспекцію Закарпатської області у
трьохтижневий строк подати до
Закарпатського окружного
адміністративного суду звіт про
виконання даної постанови.

Постанова суду може бути
оскаржена до Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У випадках,
встановлених статтею 167 частиною 4
цього Кодексу десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду. У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко