Справа № 673/1017/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 673/1017/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Коваль Ф.І.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
Деражнянському районі на постанову
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 05 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
пенсійного фонду України в
Деражнянському районі про визнання
протиправними дій , -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2014 року позивач - ОСОБА_2
звернувся до Деражнянського районного
суду Хмельницької області з позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Деражнянському районі Хмельницької
області про визнання протиправними дій
щодо відмови включити до заробітної
плати інших виплат та зобов'язання
вчинити відповідні дії.

Деражнянський районний суд
Хмельницької області постановою від
05.08.2014 року вказаний позов задовольнив
повністю, зокрема визнав протиправними
дії відповідача та зобовязав
останнього здійснити на користь
позивача нарахування недоплаченої
суми пенсії в починаючи з 02.06.2011 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги
відповідач наголошував, що відповідні
премії, матеріальні допомоги на
оздоровлення, допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, винагороду
за вислугу років, тощо не можна
віднести до надбавок передбачених ст.33
Закону України "Про державну службу",
оскільки останні не носять регулярний
характер.

15.09.2014 року на адресу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
надійшла заява від позивача про
розгляд справи без його присутності.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити в частині, а рішення суду
першої інстанції скасувати повністю,
виходячи з наступного.

Так, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
здійснення позивачу розрахунок пенсії
з урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань та вважає
безпідставними посилання відповідача
з цього приводу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
оплату праці" структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Загальні засади діяльності, статус
державних службовців, які працюють в
державних органах та їх апараті, а
також особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовцям, встановлені
Законом України "Про державну службу".

Згідно з ст. 33 Закону України "Про
державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплат за
ранги, надбавок за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Умови оплати
праці державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
КМУ.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про
державну службу" передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. Також
перерахунок пенсії здійснюється,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Закон України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій. Із змісту ст. 40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати повинні
бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету міністрів
України "Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії" від 31
травня 2000 року №865 встановлено, що
розмір виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток обчислення пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу" визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією
незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

До складу заробітної плати відносяться
також інші виплати. При цьому слід
врахувати, що надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та грошова
винагорода за сумлінну безперервну
працю згідно постанови КМУ від 24.02.2003
року № 212 є складовою заробітної плати.
На суми виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань
та грошової винагороди за сумлінну
безперервну працю нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Аналогічна позиція висвітлена в
рішенні Верховного Суду України
№21-430а11 від 20 лютого 2012 року.

У вказаних правових висновках
Верховного Суду України зазначено, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

В свою чергу судова колегія вважає
помилковими висновки суду першої
інстанції щодо наявності правових
підстав для задоволення позовних вимог
у повному обсязі, враховуючи
нижчевикладене.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як свідчать матеріали справи,
порушення прав позивач фактично
дізнався 14.07.2014 року, тобто з моменту
звернення з вказаним позовом до суду,
тому колегія суддів вважає, що
відповідач зобов'язаний перерахувати
пенсію державного службовця починаючи
з 14.01.2014 року, що не враховано судом
першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та зібраним
по справі доказам, не правильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню частково.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуУправління
пенсійного фонду України в
Деражнянському районі задовольнити
частково .

Постанову Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 05 серпня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
пенсійного фонду України в
Деражнянському районі про визнання
протиправними дій, - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Деражнянському районі
провести розрахунок та виплату пенсії
ОСОБА_2 починаючи з 14.01.2014 року
включивши до сум заробітної плати, з
якої нараховується пенсія, суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення
до відпусток.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про розрахунок
пенсії за період з 02.06.2011 року по 13.01.2014
року, залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Залімський І. Г.

Сушко О.О.