Справа № 2а-2806/11/0311
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
Справа № 9104/93824/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області на постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
09 вересня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання провести
перерахунок та виплату доплати до
пенсії та додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 12.08.2011 року звернулася в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області в якому просила
визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
останнього провести нарахування та
виплату щомісячної доплати до пенсії в
розмірі двох мінімальних заробітних
плат, як непрацюючому пенсіонеру, який
проживає у зоні посиленого
радіологічного контролю, відповідно до
ст. 39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з лютого 2011 року
та в подальшому проводити виплату
даної доплати щомісячно в розмірі
мінімальної заробітної плати,
зобов'язати провести нарахування та
виплату щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі
20% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням раніше виплачених сум за
період з лютого 2011 року та в подальшому
проводити виплату додаткової пенсії
щомісячно в розмірі 20% мінімальної
пенсії за віком.

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 09 вересня
2011 року (прийнятою в порядку
скороченого провадження) позов
задоволено частково, визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області та зобов'язано відповідача
провести перерахунок та виплату
позивачу додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком за період з
12 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року
включно на підставі положень ст.ст. 51, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ч. 3 ст.
4 Закону України «Про прожитковий
мінімум», з урахуванням виплачених сум,
в задоволені решти позовних вимог
відмовлено, постанову допущено до
негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
позивач має статус особи постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи 3
категорії.

Законом України від 28 грудня 2007 року
були внесені зміни в ч.2 ст. 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а саме відповідно до змін, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам віднесеним до
категорії 3, призначається в розмірі 10%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. При цьому
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати
додаткової пенсії згідно із Законом
України про Державний бюджет і не може
коригуватися іншими
нормативно-правовими актами. Рішенням
Конституційного суду України від 22
травня 2008 року дану зміну було визнано
неконституційною. При цьому змін щодо
збільшення бюджетних призначень на
фінансування бюджетної програми з
пенсійного забезпечення за Законом до
законів України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
«Про Державний бюджет на 2009 рік» та
«Про Державний бюджет на 2010 рік» не
вносилися. З метою збереження
соціальних гарантій та виплат пенсій у
розмірах, не нижче, ніж було
встановлено з 01.01.2008 року, урядом було
ухвалено постанову від 28.05.2008 року № 530
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», яка
набула чинності з 22 травня 2008 року. Цією
постановою установлено розміри
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам віднесеним до
категорії 1,2,3,4 у відсотках до розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність. Зокрема, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, потерпілим 3 категорії
виплачується в розмірі 10% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Законом України від 14 червня 2011 року
«Про внесення змін до Закону України
«Про державний бюджет України на 2011
рік», встановлено, що у 2011 році норми і
положення ст. 39, 51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 06 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» встановлено, що
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
відносяться до III категорії
виплачується в розмірі 10 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність.

Також апелянт зазначає, що управління в
районах, містах, в області відповідно
до Положень не є власниками, або
розпорядниками коштів Державного
бюджету України, тому не може здійснити
дані вимоги, так як підвищення пенсії
може бути проведено після прийняття
відповідного законодавчого акту та
надходжень коштів з Державного бюджету
України через Державне Казначейство
України. Пункт 9 Положення «Про
Пенсійний фонд України» визначає
вичерпний перелік напрямів
використання коштів Пенсійного фонду
України, при цьому згідно п.10 цього
Положення кошти Пенсійного фонду
України використовуються виключно за
призначенням і вилученню не
підлягають.

На підставі вище викладеного, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволені позовних вимог
в повному обсязі.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія судів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 3
категорії та одержує пенсію по віку
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області, продовжує працювати.

Розглядаючи спір, судом першої
інстанцій зазначив, що ст. 49 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Також суд першої інстанції зазначив, що
відповідно до п.п. 9, 13 п. 28 розділу II
«Внесення змін до деяких законодавчих
актів України» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року, який набрав чинності 01.01.2008 року,
текст ч. 1, 2 ст. 39, ч. 2, 4 ст. 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
було викладено у новій редакції,
відповідно до якої громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України; особам,
віднесеним до категорії 3, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається в розмірі 10
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати
додаткової пенсії згідно із законом
про Державний бюджет України і не може
коригуватися іншими
нормативно-правовими актами. Проте
рішенням Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008
було визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним) положення пункту 28
розділу II «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України». Положення
пункту 28 розділу II «Внесення змін до
деяких законодавчих актів України»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
які визнані неконституційними,
втратили чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України
вказаного рішення, у якому, крім того,
було вказано на його преюдиціальність
при розгляді судами загальної
юрисдикції позовів у зв'язку з
правовідносинами, що виникли внаслідок
дії неконституційного акта.

Судом першої інстанцій вірно врахував,
ч. 2 ст. 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка набрала чинності з
22.05.2008 року, визначено, що особам,
віднесеним до категорії 3, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції правильно виходив з
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами при визначенні
позивачу розміру додаткової пенсії,
застосуванню підлягають ч. 2 ст. 51
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанови Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та № 530 від 28.05.2008 року
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», на
підставі яких здійснювалось
нарахування щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та
доплати до пенсії позивачу, оскільки
останні істотно звужують обсяг
встановлених законом прав, суперечать
положенням Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», які є чинними на даний час.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Відповідно до Закону України від 14
червня 2011 року «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» доповнені
прикінцеві положення пункту 4 певним
змістом, яким установлено, що у 2011 році
норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Зазначені норми набрали чинності з дня,
наступного за днем його опублікування,
а саме з 19 червня 2011 року, оскільки
опубліковані в газеті «Голос України»
за 18 червня 2011 року №110 (5110). Крім того,
на виконання зазначених змін,
Кабінетом Міністрів України прийнята
Постанова №745 від 6 липня 2011 року, якою
визначений розмір виплати для
соціальних категорій за статтями 39, 50,
51, 52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», яка
набрала чинності 23 липня 2011 року,
оскільки опублікована в газеті
«Урядовий кур'єр» за 23 липня 2011 року №
133 (4531). Беручи до уваги постанову
Кабінету Міністрів України №745 від 6
липня 2011 року, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню лише по 22 липня 2011 року
включно.

Однак розглядаючи спір суд першої
інстанції не вірно застосував вимоги ч.
2 ст. 99 КАС України згідно якої для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод чи інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який обчисляється з дня коли
особа дізналась або повинна була
дізнатись про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів, а згідно ч.1 ст. 100
КАС України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із розглядуваним позовом (12.08.2011 року),
відсутність заяви та поважних причин
для поновлення строку, колегія суддів
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції помилково відмовлено
у задоволенні позовних вимог з 01.02.2011
року по 11.02.2011 року включно, оскільки
такі підлягають залишенню без
розгляду.

Стосовно позовних вимог, щодо
здійснення перерахунку та виплати
додаткової пенсії за період з 12.02.2011 по
22.07.2011 року включно, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що такі підлягають
задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги в
цілому суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи,
проте вбачаються підстави для його
зміни.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст.197, п. 2 ч. 1
ст. 198, ст. 201, ст. 203, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС
України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області - задовольнити частково.

Постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 09 вересня 2011
року у справі № 2а-2806/11 - змінити,
виклавши її резолютивну частину у
такій редакції:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області щодо невиплати
ОСОБА_1 додаткової пенсії згідно ст. 51
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1,
як особі, яка віднесена до категорії 3
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком, передбаченої ст. 51
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 12 лютого 2011
року по 22 липня 2011 року з врахуванням
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 01.02.2011 року
по 11.02.2011 включно залишити без розгляду.

Допустити зазначену постанову до
негайного виконання - у межах суми
стягнення за один місяць.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин