Справа № 804/9046/14
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
12 вересня 2014 р. Справа № 804/9046/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіІльков В.В. при
секретаріЧудновській А.С., за участю:
представника позивача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
скасування постанови від 03.06.2014р. за №
ОСОБА_4 звернулася до суду із
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області,
в якому просить (з урахуванням заяви
про зменшення позовних вимог від
- визнати протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
про проведенню перевірки дотримання
ОСОБА_4 вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил;
- скасувати постанову про накладення на
ОСОБА_4 штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності № Д-160
від 03.06.2014 року.
У обґрунтування позову зазначено про
те, що уповноваженою особою Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
було проведено позапланову перевірку
будівництва по АДРЕСА_1, за результатми
перевірки виявлено порушення положень
ч. 8 ст. 96 Закону України України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011р. за № 3038-VI (далі - Закон
України за № 3038-VI) - експлуатація
житлового будинку, який не введений в
експлуатацію, про що складено акт. На
підставі акту перевірки було прийнято
за вищезазначене порушення постанову
про накладення на ОСОБА_4 штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № Д-160 від 03.06.2014 року.
Позивач зазначає, що під час перевірки
йому не надавалось направлення для
проведення позапланової перевірки.
Також позивач зауважує на тому, що не
зрозуміло яким чином було встановлено
факт експлуатації будинку позивачем та
на підставі яких документів, адже факт
експлуатації будинку було встановлено
лише на підставі візуального огляду
будинку ззовні, при цьому перевіряючі
особи до будинку не заходили. На думку
позивача, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області перевищила
владні повноваження щодо встановлення
категорії складності об'єкту, адже
належні докази того, що будинок АДРЕСА_1
належить до 2 категорії складності
відсутні. З огляду на викладене,
позивач вважає, що дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
про проведенню перевірки дотримання
ОСОБА_4 вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил є
протиправними, а оскаржувана постанова
є такою, що підлягає скасуванню.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив позов
Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи, від відповідача до
суду не надходили заяви, клопотання,
письмові заперечення проти позову.
За таких обставин, відповідно до
положень ст. 128 КАС України, суд вважає
за можливе розглянути справу без
участі відповідача - суб'єкта владних
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши подані до суду
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи, суд встановив таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17.02.2011р. за № 3038-VI (далі -
Закон України за № 3038-VI) державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Частиною 2 ст. 41 Закону України за № 3038-VI
встановлено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Згідно із ч. 3 ст. 41 Закону України за №
3038-VI інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядають відповідно до закону
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.
Згідно із п. 2, 3 ч. 4 ст. 41 Закону України
за № 3038-VI посадові особи інспекцій
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право
складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону,
та видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Пунктом 4 Положення про порядок
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.04.1995 року за № 244 (надалі -
Положення № 244) передбачено, що
підставою для розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудування
є відповідний протокол, складений за
формою згідно з додатком № 1 посадовою
особою інспекції за результатами
Пунктом 5 Положення № 244 передбачено, що
протягом трьох днів після оформлення
протоколу, інші необхідні матеріали
(висновки експертів, дані лабораторних
досліджень, фотографії, відомості про
попередні порушення, розрахунок
розміру штрафу тощо) подаються
посадовій особі інспекції,
уповноваженій накладати штраф.
20.05.2014р. уповноваженою особою Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області у
присутності ОСОБА_4 відповідно до ст. 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та згідно із
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою КМУ від
23.05.2011р. за № 553, на підставі доручення
ДАБІ України від 15.05.2014р. за № 40-315д,
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
громадянкою ОСОБА_4 на об'єкті -
будівництво житлового будинку у
АДРЕСА_1, за результатами перевірки
було складено акт від 20.05.2014 року.
У ході перевірки встановлено, що
громадянкою ОСОБА_4 порушено положення
ч. 8 ст. 96 Закону України України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011р. за № 3038-VI (далі - Закон
України за № 3038-VI) - експлуатація
житлового будинку, який не введений в
З метою усунення зазначеного порушення
відповідно до ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою КМУ від
23.05.2011р. за № 553 щодо позивача видано
припис від 20.05.2014р., у якому зобов'язано
усунути порушення у термін до 27.06.2014
Примірник припису отримано позивачем
під підпис 20.05.2014 року.
Згідно із положеннями ст. 3 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» від 14.10.1994р. за № 208/94-ВР
(далі - Закон України за №208/94-ВР) справи
про правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України та її територіальними
органами. Накладати штраф від імені
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України та її територіальних
органів мають право керівник Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та його заступники, керівники
територіальних органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та їх заступники.
Пунктом 2 Положення № 244 передбачено, що
штрафи накладаються інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю на підприємства, їх
об'єднання, установи та організації, що
допустили правопорушення у сфері
містобудування, за результатами
контрольних перевірок, а також
перевірок, проведених за зверненнями
заінтересованих юридичних або
03.06.2014р. в.о. начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
за результатами розгляду справи про
адміністративне правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
(протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 20.05.2014р.,
акт перевірки від 20.05.2014р., припис від
20.05.2014р.) встановлено, що громадянка
ОСОБА_4 експлуатує житловий будинок,
розташований на території
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 не
введеним в експлуатацію, чим порушено
положення ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
У зв'язку із цим громадянку ОСОБА_4
визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАП та
накладено штраф у розмірі 8500,00 грн., про
що винесено оскаржувану постанову від
03.06.2014р. за № Д-160.
Зазначений висновок відповідача суд
вважає помилковим з огляду на наступне.
Рішенням виконавчого комітету
Кіровської районної у
м.Дніпропетровську ради від 21.05.2010р. за
№ 156 надано громадянці ОСОБА_4 дозвіл на
будівництво житлового будинку замість
старого, що підлягає знесенню та
господарських будівель і споруд в
домоволодінні АДРЕСА_1.

Крім того, позивачем отримано висновок
Головного архітектурно-планувального
управління Дніпропетровської міської
ради від 19.05.2010р. за № 10/951 щодо
можливості будівництва житлового
будинку замість старого, що підлягає
знесенню та господарських будівель і
споруд в домоволодінні АДРЕСА_1.

31.05.2010р. громадянка ОСОБА_4 подала в
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт - будівництво
житлового будинку та майстерні-гаражу
у АДРЕСА_1.

02.04.2014 року позивачем отримано
технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
АДРЕСА_1.

Позивачем у червні 2014р. отримано
декларацію про готовність об'єкта -
житлового будинку АДРЕСА_1 до введення
в експлуатацію.

Про цей факт позивач повідомив
відповідача листом від 11.07.2014р. за №
К-721.

Судом встановлено, що фактично
позивачем зазначений будинок не
експлуатувався - позивач та члени її
сім'ї не проживали в ньому на момент
проведення перевірки. Цей факт
підтверджується письмовими пояснення
сусідів позивача, які містяться у
матеріалах справи, а саме: ОСОБА_5, що
зареєстрований та проживає за адресою
АДРЕСА_2, ОСОБА_6, що зареєстрований та
проживає за адресою АДРЕСА_3. Позивач
фактично проживав за іншою адресою.

Крім того, позивач пояснила, що
перевіряючі під час перевірки
здійснили візуальний огляд будинку,
при цьому в будинок не входили, тому не
зрозуміло яким чином вони впевнились в
тому, що будинок дійсно експлуатується
- використовується для проживання,
адже, підтвердження саме цього факту
могла б бути наявність всередені
будинку необхідних для проживання
речей - меблів, посуду, особистих речей,
тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України за
№208/94-ВР правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Згідно із ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.

Згідно із ч. 12 ст. 96 КУпАП експлуатація
об'єктів будівництва, які завершені
будівництвом з 19 січня 2012 року та не
прийняті в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, вчинені щодо об'єктів IІ
категорії складності тягнуть за собою
накладення штрафу від чотирьохсот до
п'ятисот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Таким чином, з огляду на те, що позивач
та члени її сімї на момент проведення
не експлуатували (використовували для
проживання) будинок АДРЕСА_1 до
введення в експлуатацію протиправним є
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу за порушення ч. 12 ст. 96
КУпАП.

Крім того, суд враховує той факт, що
відповідно до статті 32 Закону № 3038-VI
усі об'єкти будівництва за складністю
архітектурно-будівельного рішення
та/або інженерного обладнання
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до будівельних норм та державних
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

Відповідно до декларації про
готовність об'єкта - житлового будинку
АДРЕСА_1 до введення в експлуатацію
об'єкт відносить ся до ІІ категорії
складності.

Відповідно до акту перевірки від
20.05.2014р. відповідачем проведено
позапланову перевірку.

Згідно із п. 7 постанови КМУ «Про
затвердження Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю» за № 553 від 23.05.2011р.
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є:

- подання суб'єктом містобудування
письмової заяви про проведення
перевірки об'єкта будівництва або
будівельної продукції за його бажанням
чи письмової заяви про проведення
перевірки щодо дотримання суб'єктом
господарювання Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної з будівництвом об'єкта
архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;

- необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів;

- виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта;

- перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності вимог
приписів інспекцій;

- перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;

- звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства;

- вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

Під час проведення позапланової
перевірки посадова особа інспекції
зобов'язана пред'явити службове
посвідчення та направлення для
проведення позапланової перевірки.

Відповідачем у акті перевірки не
зазначено підстав її проведення. Крім
того, підстави проведення саме
позапланової перевірки є вичерпними та
в основному стосуються об'єктів
будівництва IV і V категорій складності,
у той час, що у даному випадку
перевірявся об'єкт будівництва ІІ
категорії складності.

Таким чином, дії дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
про проведенню перевірки дотримання
ОСОБА_4 вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил є
протиправними.

Процедура здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури
встановлено Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року № 553.

Згідно із п. 12 Порядку посадові особи
інспекції під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю зобов'язані у повному обсязі,
об'єктивно та неупереджено здійснювати
державний архітектурно-будівельний
контроль у межах повноважень,
передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 10 ст. 41 Закону України
за № 3038-VI суб'єкт господарювання має
право звернутися до суду щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності посадових осіб органу
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
тільки на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, передбачений Конституцією
та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до положень ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
У адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

Згідно із п. 1 ч.2 ст. 162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення.

Розглядаючи спір по суті, суд дійшов
висновку, що оскаржувані дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
про проведенню перевірки дотримання
ОСОБА_4 вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил є
протиправними, а постанова про
накладення на ОСОБА_4 штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № Д-160 від 03.06.2014 року є
такою, що прийнята не обґрунтовано,
тобто без урахування усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення,
не пропорційно, зокрема, без дотримання
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення, а тому
підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 14, 70, 71, 86, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області про изнання
дій протиправними та скасування
постанови від 03.06.2014р. за № Д-160
задовольнити.

Визнати протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
по проведенню перевірки дотримання
ОСОБА_4 вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил.

Скасувати постанову про накладення на
ОСОБА_4 штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності № Д-160
від 03.06.2014 року.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
16 вересня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили на 12.09.2014р. Суддя
З оригіналом згідно Помічник судді
В.В Ільков
В.В.Ільков О.А.Вовчанська