Справа № 2-а-5709/11/0229
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-5709/11/0229
Головуючий у 1-й інстанції: Моцний В. С.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Чечельницького районного
суду Вінницької області від 01 грудня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Чечельницькому районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2011 року позивач звернувся до
Чечельницького районного суду
Вінницької області з адміністративним
позов до Управління Пенсійного фонду
України у Чечельницькому районі
Вінницької області про визнання
відмови неправомірною; зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу в повному обсязі недоплачену
як інваліду війни ІІ групи щомісячну
державну соціальну надбавку до пенсії
в розмірі 350 % мінімальної пенсії за
віком, передбаченої ст. 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", за
шестимісячний період, що передує дню
звернення до суду і по день припинення
такого права, враховуючи при цьому
проведені попередні виплати та
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленого ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", та
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого Законом України "Про
Державний бюджет України" на
відповідний рік.

Постановою Чечельницького районного
суду Вінницької області від 01 грудня
2011 року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати постанову та прийняти
нову про задоволення позовних вимог у
повному обсязі, посилаючись при цьому
на не повне з'ясування судом першої
інстанції обставин, які мають
значення для справи.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Чечельницькому районі Вінницької
області, має статус громадянина, який
постійно проживає на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, що підтверджується копією
посвідчення серії НОМЕР_2, та є
інвалідом війни ІІ групи, що
підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що у 2006
році до ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" були внесені
зміни, якими встановлені нові розміри
щомісячної грошової допомоги, а саме,
інвалідам ІІ групи - 40 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Положення вказаного
Закону у встановленому порядку не були
визнані неконституційними, а тому він
підлягає застосуванню.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується із таким висновком суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону
№ 3551-ХІІ (у редакції, чинній до 1 січня
2006 року) інвалідам війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії
підвищуються: інвалідам I групи - у
розмірі 400 процентів мінімальної
пенсії за віком, II групи - 350 процентів
мінімальної пенсії за віком, III групи -
200 процентів мінімальної пенсії за
віком.

1 січня 2006 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 5
жовтня 2005 року № 2939-IV (далі - Закон №
2939-IV), згідно якого частину 4 статті 13
Закону № 3551-ХІІ викладено в новій
редакції, відповідно до якої інвалідам
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються:
інвалідам I групи - у розмірі 50
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, II
групи - 40 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, III групи - 30 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Вказані положення Закону № 2939-IV не
змінювались, такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), у встановленому
законом порядку не визнавались.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Мотиви та доводи, наведені у
апеляційній скарзі, висновки суду
першої інстанції не спростовують і є
безпідставними, оскільки за змістом
статті 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (в редакції
станом на час виникнення спірних
правовідносин) інвалідам війни пенсії
або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються, зокрема,
інвалідам II групи - на 40 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, а тому
Чечельницьким районним судом
Вінницької області зроблено
правомірний висновок щодо відсутності
законних підстав для перерахунку та
виплати підвищення пенсії позивачу в
розмірі 350% мінімальної пенсії за віком
.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, -залишити
без задоволення, а постанову
Чечельницького районного суду
Вінницької області від 01 грудня 2011
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.