Справа № 216/8266/13-а(2а/216/422/13)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2014 рокусправа №
216/8266/13-а(2а/216/422/13) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді Богданенка І.Ю.,

суддів: Дадим Ю.М. Кругового
О.О. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 03 грудня
2013 року

справа № 216/8266/13-а

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Центрально-Міської районної у
м. Кривому Розі ради

про визнання протиправними дій, та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про визнання
протиправною відмови управління праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету
Центрально-Міської районної у м.
Кривому Розі ради щодо нарахування
щорічної разової допомоги на
оздоровлення за 2013 рік, згідно статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи», як інваліду 3 групи - у
розмірі 4 мінімальних заробітних плат у
сумі 4490 гривень. Зобов'язання
відповідача нарахувати щорічну разову
допомогу на оздоровлення за 2013 рік,
згідно статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», як
інваліду 3 групи - у розмірі 4
мінімальних заробітних плат у сумі 4490
гривень, з урахуванням отриманих сум за
вказаний період.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 03 грудня
2013 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_1 у 2013 році нарахування та
виплата суми щорічної допомоги на
оздоровлення здійснена відповідно до
вимог діючого, на час виплати,
законодавства України.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи
(захворювання пов'язане з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС),
що підтверджується копіями посвідчень,
довідкою (а. с. 6, 7).

Відповідно до статті 48 «Про статус і
соціальний захист громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» учасники ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
мають право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення, яка
виплачується в таких розмірах:
інвалідам III групи - чотири мінімальні
заробітні плати. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

У 2013 році зміст статті 48 Закону України
«Про соціальний статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не змінювався, а її дія не
призупинялася.

Управлінням праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Центрально-Міської районної у
м. Кривому Розі ради щорічна допомога
на оздоровлення ОСОБА_1 у 2013 році
нарахована та виплачена відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 90
гривень (а. с. 10, 19), тобто у меншому
розмірі, ніж передбачено статтею 48
Закону України "Про соціальний статус
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Частиною другою статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положенням Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
встановлено, що у 2013 році норми і
положення статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

У 2013 році нормативні акти Кабінетом
Міністрів України з приводу
встановлення розмірів виплат
одноразової допомоги на оздоровлення
особам, визначених статтею 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
не приймалися.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що у 2013 році
нарахування та виплата одноразової
допомоги на оздоровлення повинні
здійснюватися відповідно до статті 48
Закону «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні
одноразової допомоги на оздоровлення
суперечить положенням Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та не може
бути віднесено до реалізації права
визначеного Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік».

Враховуючи вищевикладене, управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Центрально -
Міської районної у м. Кривому Розі ради
повинно було нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення у 2013 році в розмірі
встановленому статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат.

Щодо позовних вимог про стягнення
певної суми щорічної разової грошової
допомоги, суд апеляційної інстанції
зазначає, що проведення перерахунку та
визначення конкретного розміру суми,
що належить до виплати відноситься до
компетенції відповідача, оскільки
адміністративний суд визначає саме
право на нарахування та виплату
позивачу допомоги, в зв'язку з чим
позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції припустився порушень вимог
норм матеріального права, що призвело
до прийняття неправильного рішення, в
зв'язку з чим, апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позову.

Керуючись статтями 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 03 грудня
2013 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету
Центрально-Міської районної у м.
Кривому Розі ради щодо нарахування та
виплати допомоги на оздоровлення за 2013
рік ОСОБА_1 у розмірах, менших ніж
передбачено статтею 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Центрально-Міської районної у м.
Кривому Розі ради провести нарахування
та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу
на оздоровлення за 2013 рік в розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат
відповідно до статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
О.О. Круговий