Справа № 2а-0770/3171/12
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
Справа
№ 876/3770/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.,

суддів
Дяковича В.П., Сапіги В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 27
лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління юстиції
у Закарпатській області про визнання
дій неправомірними та скасування
постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Закарпатського
окружного адміністративного суду
позовом, в якому просила визнати
неправомірними дії начальника відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Закарпатській області щодо
направлення запиту з приводу
зареєстрованих у житловому приміщенні
осіб та скасувати постанову начальника
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Закарпатській області про скасування
постанови головного державного
виконавця. Також просила винести
окрему ухвалу про порушення
начальником відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Закарпатській
області ОСОБА_2 Закону України «Про
державну виконавчу службу» та Закону
України «Про виконавче провадження».

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
при виконанні виконавчого напису
приватного нотаріуса Ужгородського
міського нотаріального округу,
відповідно до якого запропоновано
звернути стягнення на житловий будинок
в АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1, начальником відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Закарпатській області направлений
запит до ТОВ «Підзамок» про
зареєстрованих у житловому приміщенні
за адресою АДРЕСА_1, осіб, в тому числі
неповнолітніх, і цим порушені права
ОСОБА_1 на захист особистої інформації,
вимоги Закону України «Про виконавче
провадження» та Закону України «Про
інформацію». Крім того, зазначає, що
постанова начальника відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Закарпатскій області ОСОБА_2 про
скасування постанови головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Закарпатській області від 30.01.2012 року
про поновлення виконавчого
провадження суперечить Закону України
«Про виконавче провадження», є
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню, оскільки винесена
безпідставно.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 27.02.2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що
начальник відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Закарпатській
області діяв в межах наданих йому
Законом України «Про виконавче
провадження» повноважень, а
відповідачем доведено правомірність
вчинених ним дій на виконання
виконавчого документа.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, позивач оскаржила його в
апеляційному порядку. Вважає постанову
суду першої інстанції такою, що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
неповним з'ясуванням обставин у справі
і просить її скасувати та винести нову
про задоволення адміністративного
позову.

Особи, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлені про дату,
час і місце розгляду апеляційної
скарги, в судове засідання не прибули,
тому суд ухвалив провести розгляд
справи без їх участі відповідно до ст.
196 КАС України.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що
25.09.2012 року начальником ВПВР ДВС
Головного управління юстиції у
Закарпатській області ОСОБА_2 винесено
постанову про скасування постанови
старшого державного виконавця ПВР ДВС
Головного управління юстиції у
Закарпатській області ОСОБА_3 від 30.01.2012
року про поновлення виконавчого
провадження по ВП № 13423178 по виконанню
виконавчого напису нотаріуса № 431,
виданого 20.05.2009 року приватним
нотаріусом Ужгородського МНО ОСОБА_4
про звернення стягнення на жилий
будинок, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_1, а за рахунок коштів, отриманих
від реалізації жилого будинку
задовольнити вимоги ВАТ "Кредобанк" у
розмірі 3713,03 грн. та 319581,46 гри. та втрати
по вчиненню виконавчого напису 3500
гривень.

10.09.2012 року начальником ВПВР УДВС
Головного управління юстиції в
Закарпатській області ОСОБА_2
направлено запит начальнику ТОВ
"Підзамок" за № 2801/6-157 (а.с.5), в якому
просить повідомити про зареєстрованих
осіб, в тому числі неповнолітніх, за
адресою: АДРЕСА_1, власником якого є
ОСОБА_1.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, виходив з того, що
начальник ВПВР УДВС ГУЮ в
Закарпатській області ОСОБА_2
правомірно направив запит від 10.09.2012
року № 2801/6-157 на адресу ТОВ "Підзамок" з
приводу зареєстрованих осіб та законно
виніс постанову про скасування
постанови від 30.01.2012 року про
поновлення виконавчого провадження по
ВП № 13423178 .

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів апеляційної інстанції, виходячи
з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

В п. 3 ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону
визначені права державного виконавця у
процесі здійснення виконавчого
провадження, зокрема, з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.

У відповідності до ч. 2 ст. 21 Закону
України «Про інформацію»
конфіденційною є інформація про
фізичну особу, а також інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень. Конфіденційна
інформація може поширюватися за
бажанням (згодою) відповідної особи у
визначеному нею порядку відповідно до
передбачених нею умов, а також в інших
випадках, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про
захист персональних даних» порядок
доступу до персональних даних третіх
осіб визначається умовами згоди
суб'єкта персональних даних, наданої
володільцю персональних даних на
обробку цих даних, або відповідно до
вимог закону. Порядок доступу третіх
осіб до персональних даних, які
знаходяться у володінні розпорядника
публічної інформації, визначається
Законом України "Про доступ до
публічної інформації". Частиною 4 ст. 19
вказаного Закону передбачений
безперешкодний і безоплатний доступ до
персональних даних органам державної
влади та органи місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень.

Відповідно до п. п. 1 та 6 ст. 52 Закону
України "Про виконавче провадження"
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. Стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

У відповідності до ст. 83 Закону України
"Про виконавче провадження" контроль за
своєчасністю, правильністю і повнотою
виконання рішень державним виконавцем
здійснюють начальник відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, а також керівник
вищестоящого органу державної
виконавчої служби. Начальник відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, при здійсненні
контролю за рішеннями, діями
державного виконавця під час виконання
рішень має право у разі, якщо вони
суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений державним
виконавцем акт, зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, начальник ВПВР ДВС
Головного управління юстиції в
Закарпатській області правомірно
використав надані йому Законом України
«Про виконавче провадження»
повноваження при направленні запиту
начальнику ТОВ "Підзамок" за № 2801/6-157
від 10.09.2012 року і при винесенні
постанови 25.09.2012 року про скасування
постанови про поновлення виконавчого
провадження по ВП № 13423178.

Доводи апелянта не беруться судом до
уваги, оскільки не спростовують
висновків суду першої інстанції і
суперечать Закону України "Про
виконавче провадження", а відповідачем
доведено правомірність направлення
запиту та законність скасування
постанови про поновлення виконавчого
провадження.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції підставно відмовив в
задоволенні позовних вимог, правильно
і повно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
оскаржувану постанову слід залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

у х в а
л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року у справі № 2а-0770/3171/12- без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий
Л.П. Іщук

Судді
В.П.
Дякович

В.П.
Сапіга