Справа № 810/5200/14
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року 810/5200/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до
Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

в с т а н о в и
в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась ФОП
ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом
Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області (далі - відповідач) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
14.05.2014 року № 000049173 та № 000050173.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що податкові
повідомлення-рішення Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області є
незаконними, оскільки прийняті на
основі помилкових висновків про
порушення ФОП ОСОБА_1 вимог статтей 185,
187, 202, пункту 202.1 статті 202, пункту 203.1
статті 203 Податкового кодексу України.

Також позивач зазначив, що заяву про
реєстрацію платником ПДВ ОСОБА_1 не
подавала та не була зобов'язана
подавати, оскільки нею не було
перевищено гранично допустимої
загальної суми (в сукупності) від
здійснення операцій з постачання
товарів/послуг, що підлягають
оподаткуванню, нарахованої (сплаченої)
протягом останніх 12 календарних
місяців (300 000,00 грн., без урахування ПДВ)
за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

Враховуючи зазначене, позивач вважає,
що висновки викладені Ірпінською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Київській області в акті
перевірки від 16.04.2014 року № 382/173/НОМЕР_1
є неправомірними та такими, що не
відповідають дійсності. Податкові
повідомлення Ірпінської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області від 14.05.2014 року №
000049173 та № 000050173 є протиправними та
підлягають скасуванню.

Представник відповідача позов не
визнав, надав суду письмові
заперечення проти позову, в яких
зазначив, що посадові особи Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області при
проведення перевірки позивача та
оформленні її результатів діяли на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законодавством
України. Податкові
повідомлення-рішення є обґрунтованими,
оскільки в ході перевірки встановлено
порушення вимог законодавства ФОП
ОСОБА_1

В судове засідання представники сторін
належним чином повідомленні про час та
місце проведення судового засідання не
з'явились, подали клопотання про
розгляд справи у порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, врахувавши норми закону, які
діяли на момент виникнення
правовідносин між сторонами, суд
вважає встановленими наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрована Виконавчим комітетом
Ірпінської міської ради 11.04.2007 року та
перебуває на податковому обліку у
Ірпінській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області.

Згідно виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Серії АА № 468378
основним видом економічної діяльності
ФОП ОСОБА_1 є:

47.11 Роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами.

Відповідно до матеріалів справи, у
період з 15.04.2014 року по 16.04.2014 року
посадовою особою Ірпінської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області проведено
позапланову невиїзну перевірку ФОП
ОСОБА_1 з питань повноти нарахування та
прядку реєстрації платником податку на
додану варість ФОП ОСОБА_1 за період з
01.01.2013 року по 31.03.2014 року.

Результати перевірки оформлено актом
від 16.04.2014 року № 382/173/НОМЕР_1 (далі по
тексту- Акт перевірки).

На основі висновків акту перевірки
14.05.2014 року прийнято податкове
повідомлення-рішення № 000050173, яким яким
збільшено суму грошового зобов'язання
ФОП ОСОБА_1 з податку на додану вартість
на 510,00 грн. та податкове
повідомлення-рішення № 000049173, яким яким
збільшено суму грошового зобов'язання
ФОП ОСОБА_1 з податку на додану вартість
на 24792,43 грн. (в тому числі за основним
платежем на 19833,94 грн. та 4958,49 грн. за
штрафною (фінансовою) санкцією).

Не погоджуючись з рішеннями
відповідача ФОП ОСОБА_1 звернулась до
суду з адміністративним позовом про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
14.05.2014 року № 000049173 та № 000050173.

Дослідивши фактичні обставини
нарахування податкового зобов'язання,
судом враховано, що згідно пп. 16.1.4 п. 16.1
ст. 16 Податкового кодексу України, який
набрав чинності з 01.01.2011, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи. Також,
враховуючи визначення терміну
«податкове зобов'язання», вказаного в
пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, судом
проведено сукупний аналіз норм
податкового законодавства, а саме:

- статтею 49 Податкового кодексу
України, якою визначений порядок
подання податкової декларації до
органів державної податкової служби;

- пунктом 181.1 статті 181 Податкового
кодексу України, яким встановлені
вимоги щодо реєстрації осіб як
платників ПДВ (у разі якщо загальна
сума від здійснення операцій з
постачання товарів/послуг, що
підлягають оподаткуванню згідно з цим
розділом, у тому числі з використанням
локальної або глобальної комп'ютерної
мережі, нарахована (сплачена) такій
особі протягом останніх 12 календарних
місяців, сукупно перевищує 300000 гривень
(без урахування податку на додану
вартість), така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку в
органі державної податкової служби за
своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) з дотриманням вимог,
передбачених статті 183 цього Кодексу,
крім особи, яка є платником єдиного
податку);

- пунктами 183.1, 183.2 статті 183 Кодексу,
якими визначений порядок реєстрації
платників ПДВ;

- пунктом 187.1 статті 187 Кодексу, яким
встановлено дату виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг.

Як убачається з матеріалів
справи, позивач здійснював
підприємницьку діяльність на
загальній системі оподаткування,
відповідно до ст. 177 Податкового
кодексу України.

Суд прийшов до висновку, що
господарська діяльність ФОП ОСОБА_1 за
період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року
ідповідала критеріям, визначеним ст. 177
Податкового кодексу України, оскільки
загальна сума від здійснення операцій
з постачання товарів/послуг, що
підлягають оподаткуванню, нарахована
(сплачена) позивачу протягом останніх 12
календарних місяців, сукупно не
перевищила 300 000,00 грн. (без урахування
ПДВ), з огляду на таке.

Відповідно до поданих до Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області звітів
про використання реєстраторів
розрахункових операцій (РРО) та книг
обліку розрахункових операцій
(розрахункових книжок), контрольних
стрічок РРО, щоденних фіскальних
звітних чеків РРО, відповідач за період
з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року зазначив, що
ФОП ОСОБА_1 отримано 318689,15 грн. доходу.

Враховуючи матеріали справи, суд
приходить до висновку, що за період з
01.01.2013 року по 31.12.2013 року, за який
відповідачем встановлено отриманий
ФОП ОСОБА_1 дохід у сумі 318689,15 грн. від
здійснення роздрібної торгівлівключає
в себе суму ПДВ, що суперечить п. 181.1 ст.
181 Податкового кодексу України. Даний
факт представником відповідача не
спростовано.

На підставі встановленого, заяву про
реєстрацію платником ПДВ ФОП ОСОБА_1 до
Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області не подавала та не була
зобов'язана подавати за встановленого
факту дотримання гранично допустимої
загальної суми (в сукупності) від
здійснення операцій з постачання
товарів/послуг, що підлягають
оподаткуванню, нарахованої (сплаченої)
протягом останніх 12 календарних
місяців (300 000,00 грн., без урахування ПДВ)
за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

Тобто, особа, обсяг постачання
товарів/послуг якої не перевищує 300 000,00
грн., може зареєструватись як платник
ПДВ за добровільним рішенням згідно
ст. 182 Податкового кодексу України у
разі, якщо особа, яка провадить
оподатковувані операції і відповідно
до п. 181.1 ст. 181 цього Кодексу не є
платником податку у зв'язку з тим, що
обсяги оподатковуваних операцій є
меншими від встановленої зазначеною
статтею суми, вважає за доцільне
добровільно зареєструватися як
платник податку, така реєстрація
здійснюється за її заявою.

Враховуючи встановлене, позивач не
повинен нести відповідальність за
неподання звітних податкових
декларацій по ПДВ та не несе
відповідальності за не нарахування або
несплату ПДВ на рівні зареєстрованого
платника без права нарахування
податкового кредиту та отримання
бюджетного відшкодування, про що
помилково зазначає у своєму
запереченні відповідач.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що твердження відповідача, викладені у
акті від 16.04.2014 року № 382/173/НОМЕР_1 є
неправомірними та такими, що не
відповідають дійсності.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, що були чинними
на момент виникнення спірних
правовідносин між сторонами, зважаючи
на взаємний та достатній зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 9, 14, 70, 71, 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 14.05.2014 року № 000049173 та №
000050173.

Стягнути на користь Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 судовий збір із
Державного бюджету України у сумі 182
(сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Василенко Г.Ю.