Справа № 807/2700/14
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2700/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцька Н.Д.

при секретарі Нагорна л.І.

за участю:

позивача: не з'явився ,

представника відповідача: не з'явився ,

представника третьої особи: не з
'явився ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Управління
МВС України в Закарпатській області,
третя особа Берегівський РВ УМВС
України в Закарпатській області про
визнання нечинним та скасування наказу
про звільнення та поновлення на роботі,
-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області, третя особа
Берегівський РВ УМВС України в
Закарпатській області, яким просить: 1)
визнати нечинним та скасувати наказ
начальника УМВС України в
Закарпатській області № 146 о/с від
23.07.2014 р. про звільнення його з посади
дільничного інспектора міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Берегівського РВ УМВС України
в Закарпатській області за власним
бажанням (із постановленням на
військовий облік); 2) зобов'язати УМВС
України в Закарпатській області
поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного
інспектора міліції сектору дільничних
інспекторів міліції Берегівського РВ
УМВС України в Закарпатській області в
званні старший лейтенант міліції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач 23.07.2014 р. подав рапорт на
звільнення з органів внутрішніх справ
за власним бажанням, будучи у
втомленому стані та під тиском
керівництва Берегівського РВ УМВС в
Закарпатській області. 25.07.2014 р. позивач
звернувся з рапортом про відкликання
раніше написаного рапорту на
звільнення з органів внутрішніх справ.
Однак, цього ж дня йому стало відомо, що
наказом начальника УМВС України в
Закарпатській області № 146 о/с від
23.07.2014 р. він звільнений з органів
внутрішніх справ з посади дільничного
інспектора міліції за власним
бажанням. Позивач вважає, що
відповідачем при його звільненні були
порушені вимоги п.68 "Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ", а відтак
оскаржуваний наказ є незаконним та
таким, що підлягає скасуванню.

05.09.2014 року від позивача надійшла заява
про розгляд справи без його участі за
наявними матеріалами у справі, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, однак надав суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності. Крім того, представник
відповідача надав суду письмові
заперечення, де вказав, що термін
видачі наказу щодо звільнення позивача
з органів внутрішніх справ було
обумовлено самим позивачем у рапорті
від 23.07.2014 р., оскільки у рапорті позивач
просив звільнити його з 23.07.2014 р. Вважає,
що звільнення позивача відбулося з
повним дотриманням вимог
законодавства, а тому просить суд
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, хоча належним чином була
повідомлена про час та місце судового
розглядую. У відповідності до ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу у її відсутності
на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, у відповідності до ч. 1
ст. 41 КАС України фіксація судового
процесу технічними засобами не
здійснювалася.

Дослідивши подані документи та
матеріали справи, повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги,
запереченя, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив
службу в органах внутрішніх справ на
посаді дільничного інспектора міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Берегівського РВ УМВС України
в Закарпатській області.

Матеріалами справи підтверджено, що
23.07.2014 р. на ім'я начальника Управління
МВС України в Закарпатській області
ОСОБА_1 подано рапорт від 23.07.2014 р. про
звільнення його з органів внутрішніх
справ України за власним бажанням у
зв'язку з наявними поважними причинами,
що перешкоджають виконанню службових
обов'язків, а саме: низький рівень
заробітної плати, відсутність
нормованого робочого часу, відсутність
соціальних гарантій. Також у цьому
рапорті позивач просив звільнити його
без дотримання трьохмісячного строку
розгляду рапорту, з 23.07.2014 р.

Наказом начальника Управління МВС
України в Закарпатській області від
23.07.2014 р. № 146 о/с «По особовому складу»
звільнено з органів внутрішніх справ у
запас (з поставленням на військовий
облік) за п. 64 «ж» (за власним бажанням)
Положення про проходження служби
рядовим та начальницьким складом
органів внутрішніх справ України
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1,
дільничного інспектора міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Берегівського районного
відділу УМВС України в Закарпатській
області на підставі рапорту останнього
від 23.07.2014 р.

25.07.2014 р. позивачем подано рапорт
начальнику УМВС України в
Закарпатській області про відкликання
рапорту від 23.07.2014 р. на звільнення з
органів внутрішніх справ, в зв'язку з
тим, що він був написаний ним після
несення служби в продовж доби у
втомленому стані та під психологічним
тиском керівництва Берегівського РВ
УМВС.

Отже, позивачем рапорт від 25.07.2014 р.
подано до Управління МВС в
Закарпатській області вже після
прийняття на підставі його рапорту від
23.07.2014 р. наказу від 23.07.2014 р. № 146 о/с.

Рапорт від 25.07.2014 р. було розглянуто
Управлінням МВС України в
Закарпатській області. Наслідки
розгляду повідомлені позивачу в листі
за вих. № 1388 від 31.07.2014 р. Вказаним
листом позивача повідомлено про те, що
відповідно до наказу начальника УМВС
України в Закарпатській області № 146
о/с від 23.07.2014 р. його звільнено з
органів внутрішніх справ за п. 64 «ж» (за
власним бажанням) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Правовідносини, пов'язані з
проходженням та звільненням з посад
публічної служби органів внутрішніх
справ, регулюються, зокрема, Законом
України "Про міліцію", Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (зі змінами та
доповненнями), Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Законом України від 22 лютого 2006 року №
3460-1V (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до частини 1 статті 18
Закону України "Про міліцію" порядок та
умови проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.

Порядок проходження служби особами
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права та
обов'язки визначаються Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року №114.

Порядок звільнення зі служби визначено
розділом VII Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

У підпункті "ж" пункту 64 цього розділу
Положення закріплено, що особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за власним бажанням -
при наявності поважних причин, що
перешкоджають виконанню службових
обов'язків.

Особи рядового і начальницького
складу, які виявили бажання
звільнитися зі служби за особистим
проханням, попереджають прямого
начальника органу внутрішніх справ про
прийняте ними рішення не пізніш як за
три місяці до дня звільнення, про що
подають рапорт за командою (п. 68
Положення).

Із аналізу наведених норм випливає, що
до закінчення трьохмісячного строку
попередження згадані особи мають право
відкликати поданий рапорт, якщо
сторони не домовилися про звільнення у
більш короткий строк.

Така ж правова позиція викладена у
постанові Верховного суду України від
24.06.2014 року по справі № 21-241а14, де суд
дійшов висновку, що такою домовленістю,
зокрема, слід вважати зазначення у
рапорті конкретної дати, з якої (до
настання якої) працівник міліції має
бажання звільнитися зі служби до
закінчення передбаченого п. 68
Положення строку та згоду
уповноваженого органу звільнити цього
працівника у визначений ним термін.

Таким чином, видача уповноваженим
органом наказу на звільнення
працівника міліції зі служби до
закінчення передбаченого пунктом 68
Положення строку, якщо таке прохання
міститься у рапорті про звільнення, є
правомірною.

Згідно із частиною 1 статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

В силу приписів пункту 70 Положення,
звільнення осіб середнього, старшого і
вищого начальницького складу в запас і
відставку провадиться: до полковника
міліції, полковника внутрішньої служби
включно - начальниками головних
управлінь, управлінь МВС в Автономній
Республіці Крим, областях, мм. Києві та
Севастополі і рівними їм начальниками,
яким таке право надано Міністром
внутрішніх справ.

Зважаючи на все викладене вище, а також
враховуючи те, що сторонами була
досягнута домовленість щодо строків
звільнення позивача, а саме ним
власноручно було зазначено у рапорті
день звільнення з 23 липня 2014 року, яка
реалізована наказом від 23.07.2014 року і до
дня прийняття відповідачем рішення про
звільнення позивача, свій рапорт не
відкликано, строк звільнення також не
змінено, суд приходить до висновку, що
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ було проведено на
законних підставах.

Посилання позивача на те, що рапорт на
звільнення був написаний ним під
тиском керівництва, суд вважає
необґрунтованими та не підтвердженими
належними та допустимими доказами.

Таким чином, звільняючи позивача зі
служби, відповідач діяв в межах наданої
йому компетенції та правильно
застосував норми законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління МВС
України в Закарпатській області, третя
особа Берегівський РВ УМВС України в
Закарпатській області про визнання
нечинним та скасування наказу про
звільнення та поновлення на роботі -
відмовити.

2. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяН.Д. Маєцька