Справа № 802/1257/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/1257/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

секретар судового засідання:
Бондаренко С.А.

за участі:

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 28
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Реєстраційної служби
Жмеринського міськрайонного
управління юстиції у Вінницькій
області про визнання протиправним та
скасування рішення , -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3В
звернулись до Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Жмеринського
міськрайонного управління юстиції у
Вінницькій області про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
року скасувати, прийняти нове рішення
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неповного з'ясування обставин справи і,
як наслідок, невірного вирішення
справи та прийняття необґрунтованої
постанови.

Позивач в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримав у повному
обсязі, просив вимоги, що в ній
викладені, задовольнити.

Відповідач в судове засідання
повноважного представника не направив,
хоча був належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та
враховуючи відсутність заперечень
позивача, колегія суддів вирішила
провести розгляд справи за даної явки
сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, рішенням Апеляційного суду
Вінницької області від 16.09.2013 року
визнані недійсними результати
проведених 31.12.2010 року приватним
підприємством «Нива - В.Ш.» в особі
Філії 02 прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна:
квартири АДРЕСА_1 належної ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 03.02.2014 року виправлено
описки допущені у тексті рішення
Апеляційного суду Вінницької області
від 16.09.2013 року, вказано по всьому
тексту рішення замість «квартири
АДРЕСА_1» - «квартири АДРЕСА_1».

25.12.2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до
Реєстраційної служби Жмеринського
МРУЮ із заявою за реєстраційним
номером 4731997 про державну реєстрацію
права приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1, що підтверджується
матеріалами Реєстраційної справи
№03 та карткою прийому заяви 9474191
(а.с. 50), (а.с. 34).

27.12.2013 року державним реєстратором прав
на нерухоме майно прийняте рішення
№9613103 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, яким
відмовлено у державній реєстрації
заявленого позивачами права, оскільки
заявлене право вже зареєстроване про
що внесено запис до Реєстру прав
власності на нерухоме майно.

Позивач не погодився із вказаним
рішенням та оскаржив його в судовому
порядку.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив з того, що під час
прийняття спірного рішення відповідач
дотримав всіх вимог діючого
законодавства, а тому підстави для
визнання протиправним та скасування
такого рішення - відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується із вказаним висновком суд
першої інстанції, з огляду на таке.

Стаття 19 Конституції України
закріплює, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Таким чином, після прийняття поданих
для державної реєстрації прав
документів, державний реєстратор
зобов'язаний встановити факт
наявності/відсутності підстав для
відмови в державній реєстрації прав та
їх обтяжень, зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
державна реєстрація прав проводиться
на підставі:

1) договорів, укладених у порядку,
встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих
органами приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності
або постійного користування на
земельну ділянку у випадках,
встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної
сили;

6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Встановлено, що разом із заявою
позивачі подали відповідачу копію
постанови Вінницького міського суду
Вінницької області від 18.11.2013 року по
кримінальній справі №212/7205/2012
провадження 1/127/191/13, якою вирішено
речові докази по справі, а саме:
трикімнатну квартиру, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, що перебуває у
власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 - залишити
власникам ОСОБА_2, ОСОБА_3(а.с. 45-49).

Також подали архівний витяг із рішення
№123 Виконавчого комітету Жмеринської
міської ради від 27.06.2002 року про
приватизацію ОСОБА_3, ОСОБА_2 вказаної
квартири (а.с. 44) та технічний паспорт на
квартиру (а.с. 42-43).

Таким чином, позивачі подали до
державного реєстратора, як підставу
для реєстрації права на квартиру,
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області, тобто судове
рішення не визначало право власності
нерухомості за позивачами, а лише
констатувало вже існуюче право.

Перелік підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень передбачений статтею 24 Закону
країни "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень". Так, у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає
державній реєстрації відповідно до
цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна, розміщений
на території іншого органу державної
реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа;

4) подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно щодо попереднього правонабувача
подано після державної реєстрації
права власності на таке майно за
новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію
речових прав, похідних від права
власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну
реєстрацію права власності на
підприємство як єдиний майновий
комплекс, житловий будинок, будівлю,
споруду (їх окремі частини), що виникло
на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного
строку з дня отримання заявником
письмового повідомлення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав не усунено обставин, що були
підставою для прийняття такого
рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, державний реєстратор під
час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, встановив наявність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами, а
саме щодо відомостей про нерухоме
майно, речових прав на нерухоме майно
та їх обтяжень, наявних у Державному
реєстрі прав та поданих заявником
документах, що стало підставою
прийняття рішення про відмову у
державній реєстрації права приватної
власності на спірну квартиру.

Колегія суддів також погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що в даному випадку позивачами невірно
обрано спосіб захисту порушеного
права.

Відповідно до матеріалів справи,
перехід права власності на квартиру
відбувся на підставі прилюдних торгів,
які в подальшому були визнані
недійсними.

Згідно із ч. 2 ст. 26 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" у разі
скасування на підставі рішення суду
рішення про державну реєстрацію прав
до Державного реєстру прав вноситься
запис про скасування державної
реєстрації прав.

З урахуванням встановлених обставин
справи, для реєстрації права на спірну
квартиру спочатку необхідно скасувати
попередню реєстрацію права власності
на квартиру, яка відбулась на підставі
цих прилюдних торгів.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, -
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
30 вересня 2014 року .

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Смілянець Е. С.

Сушко О.О.