Справа № 817/1408/14
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"10" вересня 2014 р.
Справа № 817/1408/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Житомирі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "17" липня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась з позовом до
Державної податкової інспекції у місті
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 14.02.2014 року.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 17.07.2014 року
позов задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Рівному ГУ
Міндоходів у Рівненській області форми
"Р" від 14.02.2014 року.

Не погоджуючись з даною постановою
податкова інспекція звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Рівненського
окружного адміністративного суду та
прийняти нову постанову, якою у позові
відмовити повністю.

Представник податкової інспекції
підтримав свою апеляційну скаргу.

Представник позивача не визнав
апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 01.08.2008р. між ВАТ
"Електрон Банк" та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір №КF51229 (а.с.18-21),
згідно з яким банк зобов'язується
надати позичальнику грошові кошти в
сумі 174500,00 дол. США строком на 15 років
(п.1.1). Згідно з п.1.2 кредитного договору
позичальник зобов'язується повернути
банку суму кредиту та сплатити
проценти за користування кредитом у
строки та в порядку, передбачених
кредитним договором. Позичальнику
надається кредит на фінансування
споживчих потреб не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю (п.1.4
кредитного договору).

07.10.2011р. між ПАТ "Фольксбанк" та ОСОБА_3
укладено договір про погашення
заборгованості (а.с.22), відповідно до
якого позичальник бере на себе
зобов'язання не пізніше 14.10.2011р.
здійснити погашення заборгованості по
кредитному договору №КF51229 від 01.08.2008р.
в сумі 112000,00 дол. США та витрат за
проведену претензійно-позовну роботу в
розмірі 1861,25 грн. Пунктом 2.2 договору
передбачено, що про погашення
заборгованості у випадку надходження
не пізніше 18.10.2011р. коштів в розмірі
сумі 112000,00 дол. США та витрат за
проведену претензійно-позовну роботу в
розмірі 1861,25 грн. за Кредитним
договором №КF51229 від 01.08.2008р. Банк бере
на себе зобов'язання звільнити
Позичальника від обов'язку погашення
залишку заборгованості по кредитному
договору №КF51229 від 01.08.2008р. в розмірі
76394,21 дол. США.

До ДПІ у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області від ПАТ "Фольксбанк" надійшов
лист №11-1/23410 від 24.09.2013р. (а.с.58) про те, що
за 4 кв. 2011р. у Податковому розрахунку
сум доходу, нарахованого (сплаченого)
на користь платників податку, і сум
утриманого з них податку відображено
по ОСОБА_3 за ознакою доходу "126" суму
прощення боргу за кредитним договором
№КF51229 від 01.08.2008р. в розмірі 606168,43 грн.,
що становить 76001,91 доларів США. Разом з
даним листом надійшла копія
листа-повідомлення Банку №09-3/30253 від
17.10.2011р., підготовленого ОСОБА_3 про
необхідність подання річної
податкової декларації та сплати
податку (а.с.59).

08.02.2014р., за результатами
документальної позапланової невиїзної
перевірки щодо отримання доходу у
вигляді додаткового блага гр. ОСОБА_3 за
період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р., складено
акт №30/17-16-17-01-19/НОМЕР_1 (а.с.7-17), яким
встановлено порушення позивачем
пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового
кодексу України, а саме встановлено
неподання податкової декларації за
2011р.; пп.14.1.47 п.14.1 ст.14, пп.49.18.4 п. 49.18 ст.49,
абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.179.1 ст.179
Податкового кодексу України, в
результаті чого визначено суму
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб за 2011р. в сумі
100790,28 грн.

14.02.2014р., на підставі вказаного акту,
винесено податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення суми грошового зобов'язання
за платежем "податок на доходи фізичних
осіб" на 100790,28 грн. - основного платежу
та 25197,57 грн. - штрафної (фінансової)
санкції (а.с.6).

Не погоджуючись із вказаним податковим
повідомленням - рішенням позивач
подала скаргу до Головного управління
Міндоходів у Рівненській області, яка
була залишена податковою інспекцією
без задоволення.

В подальшому позивач звернулася зі
скаргою до Міністерства доходів і
зборів України з проханням скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" від 14.02.2014р. №. У відповідності
до рішення Міністерства доходів і
зборів України від 12.05.2014р. за
№2979/л/99-99-10-01-03-14 про результати
розгляду повторної скарги, в
задоволенні скарги було відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" від 14.02.2014р. № є протиправним і
таким, що підлягає скасуванню, оскільки
у позивача відсутній обов'язок
відображення у річній податковій
декларації доходу у вигляді суми
анульованого кредитором ПАТ
"Фольксбанк" боргу та відповідно його
сплаті до бюджету. З урахуванням
встановлених в ході судового розгляду
справи обставин в їх сукупності та
оскільки відповідач в ході проведення
перевірки не отримав доказів та не
переконався про повідомлення банком
ОСОБА_3 про анулювання боргу, не
знайшли свого підтвердження висновки
контролюючого органу про порушення
позивачем вимог Податкового кодексу
України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

У відповідності до ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Доходом з джерелом його походження з
України - є будь-який дохід, отриманий
резидентом або нерезидентом, у тому
числі від будь-яких видів їх діяльності
на території України, її
континентальному шельфі, у виключній
(морській) економічній зоні (п.п. 14.1.54 п.
14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
передбачено, що додаткові блага - кошти,
матеріальні чи нематеріальні цінності,
послуги, інші види доходу, що
виплачуються надаються) платнику
податку податковим агентом, якщо такий
дохід не є заробітною платою та не
пов'язаний з виконанням обов'язків
трудового найму або не є
винагородою за цивільно-правовими
договорами (угодами), укладеними з
таким платником податку (крім
випадків, прямо передбачених нормами
розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до пп.162.1.1, 162.1.3 п.162.1 ст.162
Податкового кодексу України
платниками податків є: фізична особа -
резидент, яка отримує доходи як з
джерела їх походження в Україні, так і
іноземні доходи; податковий агент.

Згідно з абзацом "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164
Податкового кодексу України до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включаються дохід, отриманий
платником податку як додаткове благо
(крім випадків, передбачених статтею
165 цього Кодексу) у вигляді: суми боргу
платника податку, анульованого
кредитором за його самостійним
рішенням, не пов'язаним з процедурою
банкрутства, до закінчення строку
позовної давності. Якщо кредитор
повідомляє платника податку-боржника
про анулювання боргу та включає суму
анульованого боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано, такий боржник самостійно
сплачує податок з таких доходів та
відображає їх у річній податковій
декларації.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що обов'язок відображення
боржником у річній податковій
декларації доходу у вигляді суми
анульованого кредитором боргу та
відповідно його сплаті до бюджету
виникає у разі повідомлення кредитором
боржника про анулювання боргу, а також
факт включення кредитором суму
анульованого боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку.

У відповідності до п.167.1 ст.167
Податкового кодексу України ставка
податку становить 15 відсотків бази
оподаткування щодо доходів,
нарахованих (виплачених, наданих) (крім
випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5
цієї статті), у тому числі, але не
виключно у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена
з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164
цього розділу щодо доходів, зазначених
в абзаці першому цього пункту, в
календарному місяці перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня звітного податкового року, до
суми такого перевищення
застосовується ставка 17 відсотків.

Платники податку, які подають
податкові декларації за податковий
(звітний) рік згідно з статтями 177 і 178
цього розділу, застосовують ставку
податку 17 відсотків до частини
середньомісячного річного
оподатковуваного доходу, що перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року.
Розмір середньомісячного річного
оподатковуваного доходу
розраховується як сума загальних
місячних оподатковуваних доходів,
зазначених в абзаці першому цього
пункту, поділена на кількість
календарних місяців, протягом яких
платником податку було одержано такі
доходи у податковому (звітному) році, за
який здійснюється декларування.

Таким чином, сума боргу платника,
анульованого (прощеного) за
самостійним рішенням кредитора до
закінчення строку позовної давності, є
об'єктом оподаткування податком на
доходи фізичних осіб та
оподатковується за ставками,
визначеними п. 167.1 Податкового кодексу
України (15 % та/або 17 %).

Сума доходу платника податку - боржника
у вигляді суми анульованого боргу
відображається кредитором у
податковому розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку за формою № 1ДФ за
підсумками звітного періоду, в якому
такий борг було анульовано, за ознакою
доходу "126" (пп. "б" п. 176.2 ст.176 Податкового
кодексу України).

Відповідно до п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168
Податкового кодексу України
податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок за
ставками, визначеними у ст. 167 Кодексу.

Отже, кредитор (банк) як податковий
агент у разі недотримання вимог абз.
«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового
кодексу України повинен нарахувати,
утримати та перерахувати до бюджету
податок із суми анульованого
(списаного) боргу за ставками,
визначеними у п. 167.1 ст. 167 Кодексу, та
згідно з п.п. "б" п. 176.2 ст. 176 Кодексу
відобразити суму такого доходу у
податковому розрахунку за ф.1ДФ у
звітному періоду, в якому такий борг
було анульовано (списано).

Судом встановлено, що ПАТ "Фольксбанк"
разом з листом №11-1/23410 від 24.09.2013р. не
надав для відповідача доказів
направлення/вручення
листа-повідомлення Банку №09-3/30253 від
17.10.2011р., підготовленого на адресу
ОСОБА_3, як вимагає абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2
ст.164 Податкового кодексу України.
Відмітка на листі-повідомленні банку
№09-3/30253 від 17.10.2011р. про отримання
власноручно ОСОБА_3 або за довіреністю
уповноваженою особою також відсутня.
Доказів надсилання (вручення) банком
боржнику ОСОБА_3 такого повідомлення
також не надано і з листом №11-1/14182 від
01.07.2014р.

Відповідно до п.10.2 кредитного договору
№КF51229 від 01.08.2008р. всі повідомлення за
кредитним договором будуть вважатися
зробленими належним чином у випадку,
якщо вони здійсненні у письмовій формі
та надісланні рекомендованим листом,
кур'єром, телеграфом, або врученні
особисто за зазначеними адресами
сторін. Датою отримання таких
повідомлень буде вважатися дата їх
особистого вручення або дата поштового
штемпеля відділу зв'язку одержувача.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
суд першої інстанції, дослідивши в
судовому засіданні надані сторонами
по справі докази, обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову судом першої
інстанції винесено відповідно до
позовних вимог з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції у даній
справі.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому її
потрібно залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"17" липня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено 15.09.2014 року

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу Державна податкова
інспекція у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області вул. Відінська,8,м.Рівне,33023

- ,