Справа № 814/850/14
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

23 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/850/14

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Лук’янчук О.В.,судді -Жука С.І.при
секретарі -Дубині Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м.Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 17
квітня 2014 року по справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ремтайгер» до
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного Управління Міндоходів у
Миколаївській області про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії,, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«Ремтайгер» (надалі - позивач)
звернулось до суду з позовом (з
урахуванням заяви про зміну позовних
вимог від 14.04.2014 року) до Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
Управління Міндоходів у Миколаївській
області (надалі - відповідач, ДПІ), в
якому просило:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо коригування
показників податкової звітності з ПДВ
у інформаційних базах органів
державної податкової служби суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту, що задекларовані за грудень 2013
року;

- зобов'язати відповідача поновити
показники податкової звітності з ПДВ
за грудень 2013 року;

- зобов'язати відповідача вилучити з
бази даних "Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України"
інформацію, внесену на підставі акту
від 25.02.2014 року №89/14-03-22-08/38458384 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Ремтайгер» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків контрагентами -
постачальниками та
контрагентами-покупцями за період
грудень 2013 року».

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17.04.2014 року
позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та винести нову
постанову, якою відмовити у задоволені
позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.02.2014 року відповідачем складений акт
№89/14-03-22-08/38458384 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Ремтайгер» щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків
контрагентами-постачальниками та
контрагентами - покупцями за період
грудень 2013 року», в якому податковий
орган виклав висновок про те, що у
товариства відсутні необхідні умови
для досягнення результатів
підприємницької діяльності в силу
відсутності управлінського або
технічного персоналу, оборотних
коштів, виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів при
значних об'ємах реалізації товарів
(робіт, послуг) та встановлено
проведення безтоварних операцій,
спрямованих на надання податкової
вигоди для третіх осіб метою штучного
формування валових доходів, валових
витрат, податкових зобов'язань та
податкового кредиту.

На підставі висновків даного акту
перевірки відповідач вніс до системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів -
інформаційної системи «Податковий
блок» відповідні відомості та
коригування, якими були зменшені
задекларовані позивачем показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за грудень 2013 року.

Цей факт не оспорюється відповідачем
та підтверджений ним у додаткових
поясненнях від 15.04.2014 року із наданням
відповідних витягів з системи
автоматизованого співставлення
(а.с.91-98).

Саме з цим фактом позивач пов'язує
порушення своїх прав та інтересів.

Податкових повідомлень-рішень за
вказаним актом перевірки не
приймалось.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
викладені в акті перевірки висновки
податкового органу є безпідставними, а
тому проведення відповідачем на
підставі такого акту в системі
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів
коригування показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань
позивача за грудень 2013 року є
неправомірним.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.04.2011 року
№236 затверджено Методичні
рекомендації щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок.
Відповідно до пункту 4.4 цих Методичних
рекомендацій у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
реєструє його у Журналі реєстрації
довідок про результати проведення
зустрічної звірки (актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, неявки
для підписання, відмови від писання
Довідки про результати проведення
зустрічної звірки) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України. При подальшому
залученні суб'єкта господарювання
(посадових осіб суб'єкта
господарювання) до проведення
зустрічної звірки відповідальний
підрозділ органу ДПС забезпечує
проведення такої звірки.

Складений відповідачем акт від 25.02.2014
року №89/14-03-22-08/38458384 про неможливість
проведення зустрічної звірки містить в
собі причини такої неможливості -
відсутність позивача за податковою
адресою.

В той же час в цьому акті відповідач
робить аналіз задекларованих
позивачем показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань,
користуючись наданими позивачем в
електронному вигляді податковою
декларацією з ПДВ за грудень 2013 року із
додатком №5, реєстром отриманих та
виданих позивачем податкових
накладних за цей місяць, даними Єдиного
реєстру податкових накладних, а також
службовою запискою від 25.02.2014 року
№201-вн/07 щодо відсутності позивача за
юридичною адресою.

В пункті 15 акту ДПІ вказує, що позивачем
порушені приписи п.201.10 ст.201, п.11
підрозділу 2 розділу ХХ Податкового
кодексу України у вигляді формування
податкового кредиту та податкових
зобов'язань на підставі податкових
накладних, які не зареєстровані в
Єдиному реєстрі податкових накладних.

З цих підстав ДПІ вважає неправомірним
формування позивачем у грудні 2013 року
податкового кредиту на загальну суму
1788315,15 грн. по таким постачальникам як
ПП «АТАМАН ФРУТ», ТОВ «ІМПЕКС ХОЛДИНГ
ГРУП», ТОВ «ІТУМ», ТОВ «САНГВІНУС».

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України у відсутність факту
реєстрації платником податку -
продавцем товарів/послуг податкових
накладних в Єдиному реєстрі податкових
накладних та/або порушення порядку
заповнення податкової накладної не дає
права покупцю на включення сум податку
на додану вартість до податкового
кредиту та не звільняє продавця від
обов'язку включення суми податку на
додану вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

За своєю суттю завищення податкового
кредиту має наслідок заниження
платником податку об'єкту
оподаткування податком на додану
вартість, що в свою чергу з урахуванням
положень ст.54 ПК України повинно мати
наслідком нарахування контролюючим
органом податкових зобов'язань.

В той же час, як вже зазначено вище,
податкових повідомлень-рішень за актом
не виносилось.

Висновок про відсутність реальних
операцій позивача з придбання та
реалізації товарів за грудень 2013 року
податковий орган обґрунтовує виключно
незнаходженням позивача за юридичною
адресою, відсутністю зареєстрованих за
позивачем основних засобів, приміщень,
транспортних засобів, трудових
ресурсів тощо.

На спростування цих доводів позивачем
долучені до справи витяг з Єдиного
державного реєстру станом на 08.04.2014
року, в якому міститься запис про
підтвердження відомостей про юридичну
особу; договір оренди №91 від 19.12.2012 року
та додаткову угоду до цього договору,
за яким позивач орендує нежиле
приміщення за адресою м.Миколаїв,
пр.Леніна,67 у ПрАТ «Інпроектсервіс».

Також позивач надав копію довідки, яка
складена відповідачем 25.01.2014 року за
№23/22-04/38458384 за результатами зустрічної
звірки позивача по операціям із ТОВ
«ВКК «УНІТЕХ», в якій ДПІ підтверджує
факт знаходження позивача за юридичною
адресою на підставі договору оренди з
ПрАТ «Інпроектсервіс» №91 від 19.12.2012
року, а також підтверджує реальність
проведених позивачем господарських
операцій з поставки товару.

Отже, висновки відповідача, які
викладені в акті від 25.02.2014 року
№89/14-03-22-08/38458384 суперечать його ж
висновкам, які викладені в довідці від
25.01.2014 року за №23/22-04/38458384.

З урахуванням закріпленої в ст.204 ЦК
України презумпції правомірності
правочину, а також враховуючи вимоги
ст.71 КАС України, за якою обов'язок
доказування правомірності рішення, дії
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень покладається на такого
суб'єкта, ДПІ повинна була надати суду
належні та достовірні докази своїх
тверджень про те, що задекларовані
позивачем за грудень 2013 року операції з
придбання та реалізації товарів в
реальності не виконувались, а мало
місце лише документування цих операцій
з метою формування фіктивних
показників податкової звітності для
інших суб'єктів господарювання.

Однак таких доказів у даній справі
відповідач не надав.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що висновки акту від 25.02.2014 року
№89/14-03-22-08/38458384 про відсутність
реальних господарських операцій
позивача належними доказами не
підтверджені, про що вірно зазначено
судом першої інстанції.

Відповідно до ст.74 ПК України податкова
інформація, зібрана відповідно до
цього Кодексу, може зберігатися та
опрацьовуватися в інформаційних базах
контролюючих органів або
безпосередньо посадовими (службовими)
особами контролюючих органів. Перелік
інформаційних баз, а також форми і
методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику. Зібрана
податкова інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на контролюючі
органи функцій та завдань.

Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України є
такою інформаційною базою, про яку
йдеться у ст.74 ПК України.

Згідно з пунктом 1.3 наказу Міндоходів
від 14.06.2013 року №165 «Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення камеральних
перевірок податкової звітності
платників податків, крім перевірок
податкової декларації про майновий
стан і доходи та податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця», під час реалізації
Методичних рекомендацій
використовуються такі програмні
продукти: підсистеми інформаційної
системи «Податковий блок» -
«Реєстрація ПП», «Обробка податкової
звітності та платежів», «Податковий
аудит», «Аналітична система», «Облік
платежів»; єдиний реєстр податкових
накладних; АРМ «Митниця»; підсистема
«Реєстрація та облік РРО та книг обліку
розрахункових операцій АІС «Реєстри
платників податків».

Отже, внесені відповідачем на підставі
Акту перевірки від 12.03.2013 року
№252/22-200/32884416 відомості до вказаної
інформаційної бази підлягатимуть
використанню органами Міністерства
доходів та зборів як під час перевірок
позивача, так і під час перевірок його
контрагентів, що в свою чергу буде
впливати на права та інтереси позивача.

Оскільки, яке вже встановлено вище,
висновки акту висновки акту від 25.02.2014
року №89/14-03-22-08/38458384 є безпідставними,
то проведене відповідачем на підставі
цього акту коригування показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань позивача за грудень 2013 року
в системі автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів є неправомірним, та
негативно впливає на права та інтереси
позивача.

Колегія суддів вважає, що застосовані
судом першої інстанції способи захисту
направлені на захист та відновлення
прав та інтересів позивача і є цілком
обґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
порушень матеріального права при
вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1
ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м.Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області - залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: О.В. Лук’янчук С.І. Жук