Справа № 802/3152/14-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 вересня 2014 р.
Справа № 802/3152/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима
Петровича,

за участю секретаря судового
засідання: Боровської Т.А.

представника позивача: Аврамчук В.Ю.

представника відповідача: Дячука В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: управління Пенсійного
фонду України в місті Вінниці

до: Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції

про: визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці з адміністративним
позовом до Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
державним виконавцем в порушення вимог
Закону України "Про виконавче
провадження" не проводяться всі
передбачені цим Законом виконавчі дії
з виконання зведеного виконавчого
провадження № 28789519 щодо стягнення
коштів з ПАТ "Вінницький
інструментальний завод" на користь
управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, з посиланням на
обставини, викладені у позовній заяві.
Просила позов задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення адміністративного позову
заперечував, просив відмовити в його
задоволенні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов висновку, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні
Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції перебуває
зведене виконавче провадження № 28789519 з
виконання тринадцяти виконавчих
листів, виданих Вінницьким окружним
адміністративним судом, щодо стягнення
коштів із боржника ПАТ "Вінницький
інструментальний завод" на користь
управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці на загальну суму - 2010872,71
грн.

Під час ознайомлення з матеріалами
вказаного виконавчого провадження
представником управління Пенсійного
фонду України в місті Вінниці
встановлено, що в його матеріалах
відсутні документи, що підтверджують
вчинення державним виконавцем всіх
необхідних заходів примусового
виконання, що передбачені Законом
України "Про виконавче провадження".

З цих підстав позивач звернувся до суду
з вимогою визнати протиправною
бездіяльність Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції та зобов'язати відповідача
провести у повному обсязі виконавчі
дії щодо виконання зведеного
виконавчого провадження № 28789519,
передбачені Законом України "Про
виконавче провадження".

Визначаючись стосовно позовних вимог,
суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон)
виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка
входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Частиною 1 ст. 11 Закону визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема: з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну;
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках; залучати у встановленому
порядку до провадження виконавчих дій
понятих, працівників органів
внутрішніх справ, інших осіб, а також
експертів, спеціалістів, а для оцінки
майна - суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання, здійснювати
інші повноваження, передбачені цим
Законом та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України
"Про виконавче провадження" рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Контроль за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 83
Закону).

Аналіз викладених норм свідчить про те,
що здійснення примусового виконання
рішень покладається на державних
виконавців, які є посадовими особами
державної виконавчої служби та в своїй
діяльності підзвітні начальнику
відділу, якому підпорядкований
державний виконавець.

Як свідчать матеріали зведеного
виконавчого провадження № 28789519
державним виконавцем вживались
передбачені Законом виконавчі дії,
зокрема: 22.02.2013 року надсилався запит до
Державної податкової служби України
про номери рахунків ПАТ "Вінницький
інструментальний завод", відкритих у
банках та інших фінансових установах,
22.03.2013 року прийнята постанова про
арешт коштів боржника, які перебувають
на рахунках у банках вказаного
боржника, 25.10.2013 року прийнята
постанова про звільнення майна з-під
арешту, надсилалися запити до
державних установ щодо надання
відомостей про відрахування податків
із заробітної плати, реєстрації
приватних будинковоліднь, земельних
ділянок, нерухомого та рухомого майна,
належного на праві власності,
складалися акти щодо зміни зберігача
майна ПАТ "Вінницький інструментальний
завод", опису й арешту майна боржника,
залучався до провадження виконавчих
дій на підставі постанови державного
виконавця експерт з метою надання
письмового висновку про ринкову
вартість автомобілів, які належать на
праві власності ПАТ "Вінницький
інструментальний завод", надсилався
лист на ім'я директора ПАТ "Вінницький
інструментальний завод" з вимогою
негайного виконання рішень суду щодо
сплати суми заборгованості або
розстрочки заборгованості та надати
платіжні доручення про сплату боргу до
Замостянського відділу ДВС
Вінницького МУЮ, здійснено заявку на
проведення аукціону з реалізації
арештованого рухомого майна боржника
та інші дії, які передбачені
законодавством.

Таким чином, державним виконавцем
вчинялись виконавчі дії під час
проведення зведеного виконавчого
провадження № 28789519.

При цьому суд зазначає, що контроль за
повнотою виконання обов'язків
державним виконавцем здійснює його
безпосередній керівник, саме він може
надавати оцінку повноти проведення
виконавчих дій та застосовувати
стягнення до державного виконавця у
разі виявлення бездіяльності та інших
порушень.

Крім того, позивач вказує на те, що
внаслідок бездіяльності державного
виконавця порушено шестимісячний
строк проведення виконавчого
провадження, визначений Законом
України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону строки
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перериваються наданням
судом, який видав виконавчий документ,
відстрочки або розстрочки виконання
рішення.

Згідно довідок управління Пенсійного
фонду України в місті Вінниці, які
знаходяться в матеріалах зведеного
виконавчого провадження встановлено,
що ухвалами Вінницького окружного
адміністративного суду та Вінницького
апеляційного адміністративного суду
постанови про стягнення
заборгованості з ПАТ "Вінницький
інструментальний завод" були
розстрочені, у зв'язку з цим строки для
проведення примусового стягнення
заборгованості з ПАТ "Вінницький
інструментальний завод" переривалися з
метою надання часу останньому для
добровільного погашення боргу.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що доводи позивача щодо
бездіяльності державного виконавця є
необґрунтованими, оскільки
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень полягає у пасивній
поведінці такого суб'єкта, яка може
мати вплив на реалізацію прав, свобод,
інтересів фізичної чи юридичної особи,
дослідивши матеріали виконавчого
провадження, судом з'ясовано, що
державним виконавцем здійснюються
виконавчі дії, у зв'язку з чим
адміністративний позов в цій частині
задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
Замостянський відділ державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції провести у
повному обсязі виконавчі дії щодо
виконання зведеного виконавчого
провадження № 28789519, передбачені
Законом України "Про виконавче
провадження". Суд не вбачає підстав для
її задоволення, оскільки заявлена
вимога є некоректною, та суд не може
надавати правової оцінки діям
Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції, які
можуть бути вчинені ним в майбутньому в
порядку, регламентованому Законом
України "Про виконавче провадження".

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати
стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Альчук Максим
Петрович