Справа № 2а-10337/11
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
Справа № 9104/166319/12

Львівський апеляційний
адміністративний суду складі колегії
суддів:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові справу за
апеляційною скаргою управління праці
та соціального захисту Чортківської
районної державної адміністрації на
постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 31.05.2011
року по справі № 2а-10337/11 за позовом
ОСОБА_1до управління праці та
соціального захисту Чортківської
районної державної адміністрації та
приватного підприємця ОСОБА_2про
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04.05.2011 року позивач звернувсядо суду із
адміністративним позовом, в якому
проситьвизнати неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації щодо
не нарахування та не відшкодування
доплати згідно ст. ст. 37, 39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за роботу на території радіоактивного
забруднення, та щомісячної грошової
допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та зобов'язати
відповідачів провести нарахування та
відшкодування доплати згідно ст. ст. 37,
39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за роботу на території
радіоактивного забруднення та
щомісячної грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва
починаючи з 01.03.1993 року.

Позовні вимоги обґрунтовує вимогами
статті 39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 31.05.2011
року позов задоволеночастково.
Зобов'язано приватного підприємця
ОСОБА_2здійснити перерахунок доплати в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати щомісячно, як громадянину, що
працює на території радіоактивного
забруднення - у зоні посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст. 39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з врахуванням виплачених
сум, починаючи з 4жовтня 2010 року до
настання обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну або
припинення спірних правовідносин та
подати розрахункові документи до
Управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації;
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації здійснити виплату
позивачу заборгованої доплати за
отриманими від приватного підприємця
ОСОБА_2розрахунковими документами в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати щомісячно, як громадянину, що
працює на території радіоактивного
забруднення - у зоні посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст. 39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з врахуванням виплачених
сум, починаючи з 4 жовтня 2010 року до
настання обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну або
припинення спірних правовідносин.
Виплату заборгованої доплати
здійснити за місцем роботи позивача. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Апелянт подав апеляційну скаргу, в якій
покликається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
нарахування та виплату позивачу
щомісячноїдоплати за роботу на
території радіоактивного забруднення,
проведено правомірно, відповідно до
вимог постанов Кабінету Міністрів
України від 26.07.1996 року № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та від 28.05.2008 року № 530
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян».

Оскільки у справі відсутні клопотання
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
суд розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами у відповідності до
статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
задоволити частково.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач є працівником приватного
підприємця ОСОБА_2, належить до
IVкатегорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та постійно працює на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю.

Відповідно до статті 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах: у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати; у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- одна мінімальна заробітна плата.
Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті.

Всупереч вимогам статті 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
нарахування та виплату позивачу
доплати за шкоду, заподіяну здоров'ю
проведено у фіксованому розмірі,
визначеному постановами Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та від 28.05.2008 року № 530
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», а не в
кратному відношенні до мінімальної
заробітної плати, як того вимагає
вказаний Закон.

Механізм використання, обліку,
звітності і контролю за використанням
коштів державного бюджету для
виконання програм, пов'язаних із
соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, головним розпорядником
яких є Мінсоцполітики, визначений
Порядком використання коштів
державного бюджету для виконання
програм, пов'язаних із соціальним
захистом громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 20.09.2005 року № 936
(далі - Порядок).

Відповідно до вказаного Порядку
виплата доплат за роботу на територіях
радіоактивного забруднення
проводиться за місцем основної роботи
громадян.

Підприємство, в якому працює
громадянин, якому повинна проводитись
доплата, не пізніше ніж за два місяці до
початку кожного бюджетного року
повинно подати до уповноваженого орану
відомості про підприємство з
визначенням кількості постраждалих
осіб за категоріями отримувачів
компенсацій та допомоги певних видів
за формою, затвердженою
Мінсоцполітики, і списки громадян із
зазначенням прізвища, імені та по
батькові, категорії, серії та номера
посвідчення, місця реєстрації,
ідентифікаційного номера.

Крім цього, до 25 числа місяця, за який
здійснюється нарахування,
підприємства подають до
уповноваженого органу документи щодо
розрахункових витрат, пов'язаних з
виплатою компенсацій та допомоги
певних видів, за затвердженою
Мінсоцполітики формою та реєстр
отримувачів компенсаційних виплат і
допомоги певних видів, де зазначаються
прізвище, ім'я та по батькові,
категорія, номер посвідчення,
ідентифікаційний номер, відомості про
нараховані виплати, суму компенсацій
та вид доплати.

Уповноважений орган перевіряє,
реєструє, обліковує розрахунки та
подає органам Казначейства платіжні
документи для здійснення відповідних
видатків, що проводяться в
установленому законодавством порядку.

Керівники підприємств несуть
персональну відповідальність за
своєчасність подання розрахункових
документів до уповноваженого органу та
правильність призначення і
нарахування компенсаційних виплат та
допомоги певних видів.

Таким чином, зважаючи на вимоги
вищенаведених нормативно-правових
актів, суд погоджується з висновком
суду першої інстанції, що саме на
приватного підприємця ОСОБА_2
покладено відповідальність за
правильність призначення і
нарахування позивачу доплати згідно
вимог ст. 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності нормативно -
правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
положення статті 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вказаних вище постанов Кабінету
Міністрів України, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Приймаючи оскаржену постанову, суд
першої інстанції помилково не
застосував положення статті 37 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до яких громадянам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
виплачується щомісячна грошова
допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах: у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - 30
відсотків від мінімальної заробітної
плати.

Водночас відповідно до ст. 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Суд першої інстанції помилково
відмовив у задоволенні позову, хоча
статтею 100 КАС України не передбачено
такого наслідку пропуску строку
звернення до суду.

Враховуючи дату звернення до суду,
позовні вимоги поза межами строку
звернення до суду необхідно залишити
без розгляду.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
неправильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
порушенням норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
254, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
задовольнити частково.

Постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 31.05.2011
року у справі № 2а-10337/11 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Адміністративний позов в частині
позовних вимог про зобов'язання
провести нарахування та виплату
доплати до пенсії відповідно до ст. 37, 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.03.1993року до
03.11.2010 року включно - залишити без
розгляду.

Зобов'язати приватного підприємця
ОСОБА_2 здійснити нарахування на
користь ОСОБА_1 доплати згідно з ст. 39
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати щомісяця,
як особі, що працює на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, з врахуванням виплачених сум,
за період з 04.11.2010 року до виникнення
обставин з якими закон пов'язує
виникнення, зміну чи припинення
вказаних правовідносин, та подати
документи щодо розрахункових витрат,
пов'язаних з виплатою такої доплати, за
затвердженою Мінпраці формою, до
Управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації та
провести виплату після отримання
коштів.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
перевірити, провести реєстрацію та
облік розрахунку приватного
підприємця ОСОБА_2 та подати органу
Державного казначейства платіжні
документи для здійснення видатків для
виплати на користь ОСОБА_1 доплати
згідно статті 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати
щомісяця, як особі, що працює на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю з
урахуванням виплачених сум, за період з
04.11.2010 року до виникнення обставин з
якими закон пов'язує виникнення, зміну
чи припинення вказаних правовідносин.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
нарахувати та виплатити щомісячну
грошову допомогу у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в розмірі 30 %
від мінімальної заробітної плати за
період з 04.11.2011 року до виникнення
обставин з якими закон пов'язує
виникнення, зміну чи припинення
спірних правовідносин.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.