Справа № 826/11736/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
УХВАЛА

про відмову у скасуванні заходів
забезпечення адміністративного позову

09 вересня 2014 року м.
Київ № 826/11736/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Данилишина В.М.,
суддів Аблова Є.В., Огурцова О.П., при
секретарі судових засідань Приходько
О.В., за участю представників позивача
та відповідача, розглянув у відкритому
судовому засіданні клопотання
законного представника Фонду
державного майна України про
скасування заходів забезпечення
адміністративного позову.

На підставі ч.ч. 3, 7 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у судовому
засіданні 09 вересня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини ухвали.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується
заявлене клопотання, об'єктивно
оцінивши наявні у матеріалах справи
докази, які мають юридичне значення для
його розгляду та вирішення, суд -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Окружного
адміністративного суду міста Києва
знаходиться адміністративна справа №
826/11736/14 (далі - справа) за позовом
приватного акціонерного товариства
"Кримський ТИТАН" (далі - позивач, ПрАТ
"Кримський ТИТАН", орендар) до Фонду
державного майна України (далі -
відповідач, Фонд, орендодавець) про
визнання протиправним та скасування
наказу відповідача від 04 липня 2014 року
№ 1910 "Про проведення інвентаризації
ЦМК "Вільногірський державний ГМК"
(далі - оскаржуваний наказ).

Ухвалою суду від 19 серпня 2014 року
задоволено відповідну письмову заяву
представника позивача та вжито заходів
забезпечення позову шляхом зупинення
дії оскаржуваного наказу.

До суду 03 вересня 2014 року через
канцелярію від законного представника
відповідача надійшло письмове
клопотання про скасування заходів
забезпечення позову, вжитих ухвалою
суду від 19 серпня 2014 року (далі -
заявлене клопотання).

В обґрунтування заявленого клопотання
законним представником відповідача
зазначено, зокрема, що 06 вересня 2004 року
між Фондом, як орендодавцем, та ПрАТ
"Кримський ТИТАН", як орендарем,
укладено договір № 587 оренди (далі -
договір оренди) цілісного майнового
комплексу (далі - ЦМК) державного
підприємства "Вільногірський
державний гірничо-металургійний
комбінат" (далі - ДП "Вільногірський
державний ГМК").

Згідно з п. 1 додаткового договору № 46
від 24 січня 2012 року до договору оренди,
строк його дії продовжено до 05 вересня
2014 року включно.

Отже, враховуючи граничний строк
договору оренди, за переконанням
законного представника відповідача,
орендар зобов'язаний повернути
орендоване майно до 06 вересня 2014 року.
Законних підстав користуватись ЦМК ДП
"Вільногірський державний ГМК" (також
далі - орендоване майно) після
закінчення строку дії договору оренди
у орендаря немає.

З метою підготовки орендованого майна
до його повернення у зв'язку із
закінченням строку дії договору оренди
(не пізніше 05 вересня 2014 року),
орендодавцем проводиться відповідний
комплекс заходів.

З метою визначення фактичної наявності
та стану орендованого майна із даними
бухгалтерського обліку, врегулювання
інвентаризаційних різниць та
відображення результатів
інвентаризації у передаточному
балансі, орендодавцем прийнято рішення
щодо проведення інвентаризації
орендованого майна станом на 30 червня
2014 року.

Це відповідає нормам Положення про
інвентаризацію майна державних
підприємств, що приватизуються
(корпоратизуються), а також майна
державних підприємств та організацій,
яке передається в оренду (повертається
після закінчення строку дії договору
оренди або його розірвання),
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 02 березня 1993
року № 158 (далі - Положення), яке
визначає, зокрема, порядок проведення
інвентаризації майна державних
підприємств та організацій, яке
повертається після закінчення строку
дії договору оренди або його
розірвання.

Згідно з нормами Положення,
інвентаризація проводиться
інвентаризаційною комісією, до складу
якої, зокрема, входить керівник і
головний бухгалтер орендаря.

Окремо зазначено, що враховуючи норми
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", Положення,
постанови Кабінету Міністрів України
від 10 серпня 1995 року № 629 "Про
затвердження Методики оцінки вартості
об'єктів оренди, Порядку викупу
орендарем оборотних матеріальних
засобів та Порядку надання в кредит
орендареві коштів та цінних паперів",
Порядку повернення орендованих
цілісних майнових комплексів
державних підприємств після
припинення або розірвання договору
оренди, затвердженого наказом Фонду
державного майна України від 07 серпня
1997 року № 847, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25 вересня
1997 року за № 446/225 (далі - Порядок),
відповідно до доручення
Прем'єр-міністра України від 05 червня
2014 року № 15037/10/1-14 до листа Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України від 02 червня 2014 року №
3211-01/17859-01, з метою виконання доручення
Прем'єр-міністра України від 26 червня
2014 року № 23981/1/1/1-14 до доповідної
записки Міністра Кабінету Міністрів
України Семерака О.М. від 13 червня 2014
року, 04 липня 2014 року Фондом оформлено
оскаржуваний наказ.

Як стверджує законний представник
відповідача, усі дії Фонду
відповідають вимогам чинного
законодавства та направлені на
неухильне виконання завдань,
поставлених Урядом, а саме організацію
забезпечення повернення орендарем
орендованого майна не пізніше, ніж 05
вересня 2014 року (оскільки уже 06 вересня
2014 року у орендаря відсутні законні
підстави використовувати орендоване
майно).

Зважаючи на викладене, законний
представник відповідача вважає, що
наявність ухвали суду від 19 серпня 2014
року, якою вжито заходів забезпечення
позову шляхом зупинення дії
оскаржуваного наказу, унеможливлює
вчасне повернення орендованого майна,
чим порушено права та законні інтереси
Держави.

До суду 09 вересня 2014 року через
канцелярію від представника позивача
надійшла письмова заява про зміну
предмету позову, яка по суті є заявою
про збільшення позовних вимог,
оскільки, окрім первинної вимоги про
визнання протиправним та скасування
оскаржуваного наказу, також заявлено
вимогу про визнання протиправною
відмови відповідача укласти з
позивачем договір оренди ЦМК ДП
"Вільногірський державний ГМК" на новий
термін.

У судовому засіданні 09 вересня 2014 року
судом задоволено відповідне письмове
клопотання законного представника
відповідача, яке надійшло до суду через
канцелярію 03 вересня 2014 року, та,
згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 53 КАС України, до
участі у справі як третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача допущено
Кабінет Міністрів України (далі - третя
особа), а також, відповідно до ч. 1 ст. 137
КАС України, письмову заяву
представника позивача про збільшення
позовних вимог прийнято до розгляду та
долучено до матеріалів справи для
врахування при прийнятті у справі
судового рішення по суті.

У тому ж судовому засіданні присутні
представники відповідача підтримали
заявлене клопотання та просили
задовольнити його, а представники
відповідача заперечували проти
заявленого клопотання та просили
відмовити у його задоволенні.

В обґрунтування заперечень проти
заявленого клопотання представниками
позивача зазначено, зокрема, що
відповідач при оформленні
оскаржуваного наказу невірно
застосував норми Положення та Порядку,
внаслідок чого порушено права та
законні інтереси позивача, оскільки
інвентаризація та оцінка орендованого
майна повинна здійснюватись станом на
30 вересня 2014 року.

Представники позивача також зазначили,
що оскаржуваним наказом відповідач
порушив чітко визначений порядок
проведення інвентаризації та оцінки
майна підприємств, яке повертається
після закінчення строку дії договору
оренди або його розірвання, зокрема,
п.п. 5-1, 5-2 Положення та п.п. 3, 5, 10 Порядку.

Проведення інвентаризації та оцінки
орендованого майна станом на 30 червня
2014 року прямо суперечить та
унеможливлює досягнення цілей та
завдань повної інвентаризації,
господарська діяльність, що
здійснюється відокремленим
підрозділом позивача на базі ЦМК ДП
"Вільногірський державний ГМК", є
безперервною, склад активів, що
обліковуються на балансі
відокремленого підрозділу позивача,
змінюється кожного дня, що у кінцевому
результаті призведе до порушення прав
та законних інтересів позивача.

Так, згідно з ч.ч. 2, 3, 4 ст. 118 КАС України,
відповідач або інша особа, яка бере
участь у справі, у будь-який час має
право заявити клопотання про
скасування заходів забезпечення
адміністративного позову. Таке
клопотання розглядається не пізніше
наступного дня після його одержання й у
разі обґрунтованості та терміновості
вирішується ухвалою негайно без
повідомлення позивача та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Питання про скасування заходів
забезпечення адміністративного
позову, крім випадків, встановлених ч.ч.
1 і 2 цієї статті, вирішується в судовому
засіданні з повідомленням осіб, які
беруть участь у справі. Неприбуття у
судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені, не
перешкоджає розглядові таких питань.

Якщо у задоволенні вимог позивачеві
буде відмовлено, вжиті заходи
забезпечення адміністративного позову
зберігаються до набрання постановою
суду законної сили. Проте суд може
одночасно з прийняттям постанови або
після цього постановити ухвалу про
скасування заходів забезпечення
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Розглядаючи та вирішуючи заявлене
клопотання, суд зазначає, що вжиття
заходів забезпечення позову
допускається, якщо невжиття таких
заходів може ускладнити або призвести
до неможливості виконання судового
рішення.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у
провадженні якого заходиться справа,
до прийняття у справі судового рішення
по суті заходів щодо створення
можливості реального виконання у
майбутньому постанови суду, якщо її
буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, перевіривши зазначені у
заявленому клопотанні доводи на
предмет їх відповідності викладеним у
даному судовому рішенні нормам та
обставинам, вислухавши думку присутніх
у судовому засіданні представників
сторін, а також оцінивши наявні у
матеріалах справи докази, суд прийшов
до висновку про відсутність підстав
для його задоволення та необхідності
скасування вжитих заходів
забезпечення позову, оскільки, за
переконанням суду, станом на час
розгляду та вирішення заявленого
клопотання представниками
відповідача, як суб'єкта владних
повноважень, не спростовано обставин,
на підставі яких судом вжито заходів
забезпечення позову.

До того ж, розглядаючи та вирішуючи по
суті подану заяву про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом зупинення
дії оскаржуваного наказу, суд прийшов
до висновку, що у поданій заяві
представником позивача обґрунтовано
та доведено необхідність вжиття
заходів забезпечення позову, оскільки
дійсно існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам та законним
інтересам позивача, для відновлення
яких необхідно буде докласти значних
зусиль та витрат.

Згідно зі ст. 133 КАС України, клопотання
осіб, які беруть участь у справі,
вирішуються судом негайно після того,
як буде заслухана думка інших
присутніх у судовому засіданні осіб,
які беруть участь у справі, про що
постановляється ухвала. Ухвала суду
про відмову в задоволенні клопотання
не перешкоджає повторному його
заявленню протягом судового розгляду
справи.

Керуючись ст.ст. 24, 25, 118, 122, 133, 160, 165 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання
законного представника Фонду
державного майна України про
скасування заходів забезпечення
адміністративного позову, вжитих
ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 серпня 2014 року у
справі № 826/11736/14.

Копії ухвали у повному обсязі
направити сторонам (вручити їх
уповноваженим представникам),
роз'яснивши, що ухвала може бути
оскаржена. Оскарження ухвали не
зупиняє її виконання, а також не
перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Ухвала суду про відмову в задоволенні
клопотання не перешкоджає повторному
його заявленню протягом судового
розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України,
ухвала може бути оскаржена повністю
або частково шляхом подання до
Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, ухвала
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя
В.М. Данилишин

Суддя
Є.В.
Аблов

Суддя
О.П.
Огурцов

Ухвала у повному обсязі складена 16
вересня 2014 року