Справа № 2-а-158/12/2218
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-158/12/2218
Головуючий у 1-й інстанції: Приступа Д.І.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому Хмельницької області
на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 січня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому Хмельницької області
про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2011 року позивач звернулась
до Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому Хмельницької області
про визнання дій відповідача
неправомірними; зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії по втраті годувальника у
відповідності до положень ст. ст. 54, 52
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
моменту звернення з заявою про
перерахунок пенсії у розмірі не нижче 50
% від 8 мінімальних пенсій за віком,
встановлених Законом, та 50 % від
мінімальної пенсії за віком щомісячної
компенсації за втрату годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 січня 2012 року позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову та
відмовити в задоволені позовних вимог
посилаючись при цьому на не повне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для
справи.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивач є дружиною
померлого громадянина із числа
ліквідаторів І категорії, смерть якого
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, що підтверджується копією
посвідчення НОМЕР_1 та отримує пенсію
по втраті годувальника відповідно до
статті 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсія у зв'язку
з втратою годувальника на одного
непрацездатного члена сім'ї
призначається в розмірі 50 відсотків
пенсії померлого годувальника.

Виходячи з вищевикладеного, позивач
має право на 50 % пенсії свого померлого
чоловіка, тобто 50 % державної пенсії,
передбаченої ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Ч. 4 ст. 54 вказаного Закону встановлено,
що в усіх випадках розмір пенсії для
інвалідів ІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Окрім того, в силу ч. 1 ст. 52 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивач має
право на щомісячну компенсацію в разі
втрати годувальника, яка призначається
на кожного непрацездатного члена сім'ї,
який був на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Разом з тим, згідно зі ст. 53 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та
щомісячна компенсація сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи виплачуються повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу.

Всупереч ст.ст. 52, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному постановами
Кабінету Міністрів України №530 від
28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з постановами Кабінету
Міністрів України №530 від 28.05.2008 року
та № 654 від 16.07.2008 року відповідач
неправомірно виплачував державну
пенсію та компенсацію в меншому
розмірі, ніж це передбачено ст.ст. 52, 54
зазначеного Закону.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо наявності у
відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати позивачу доплати до пенсії,
передбачені ст.ст. 52, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, ОСОБА_2 має право на
отримання державної пенсії у розмірі 50
% від 8 мінімальних пенсій за віком,
передбаченої ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а також
щомісячної компенсації в разі втрати
годувальника у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком, передбаченої ст. 52
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб, строках та
межах визначених законом.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тобто прийнята
постанова відповідає матеріалам
справи та вимогам закону і підстав для
її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому Хмельницької області,
-залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 27 січня 2012
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.