Справа № 580/1953/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/27530/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Лебедині
та Лебединському районі Сумської
області про визнання протиправним і
скасування рішення про відмову у
призначенні пільгової пенсії за віком,
зобов'язання зарахувати стаж роботи, що
дає право на призначення пенсії на
пільгових умовах та зобов'язання
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах, провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Лебедині та Лебединському районі
Сумської області на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року та постанову Лебединського
районного суду Сумської області від 26
лютого 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернулася до суду першої інстанції з
позовом в якому просила визнати
протиправним рішення відповідача - УПФ
України в м. Лебедині та Лебединському
районі Сумської області про відмову у
призначенні їй пільгової пенсії за
віком; спонукати відповідача
призначити їй пенсію за віком на
пільгових умовах.

Постановою Лебединського районного
суду Сумської області від 26 лютого 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року, адміністративний позов
задоволено частково:

- визнано протиправним і скасовано
рішення відповідача про відмову у
призначенні позивачу пільгової пенсії
за віком;

- зобов'язано відповідача зарахувати
позивачу стаж роботи доярки в колгоспі
«ім. Мічуріна» в період часу з 01.01.1987
року по 31.12.1987 року та з 01.01.1988 року по
31.12.1988 року;

- в задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що стаж роботи
позивача на посаді доярки в колгоспі
«ім. Мічуріна» в період з 01.01.1987 року по
31.12.1987 року та з 01.01.1988 року по 31.12.1988 року
належним чином підтверджено
показаннями свідків та наданими до
суду документами, а тому вказаний стаж
підлягає зарахуванню до пільгового
трудового стажу позивача.

У поданій касаційній скарзі
відповідач, посилаючись на порушення
судом першої та апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій, ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
позивачем не надано необхідних
документів для підтвердження
пільгового стажу, а тому ним правомірно
не враховано при призначенні позивачу
пенсії за віком на пільгових умовах
стаж роботи з 01.01.1987 року по 31.12.1987 року
та з 01.01.1988 року по 31.12.1988 року в колгоспі
«ім. Мічуріна». Позивач не має права на
пільгову пенсію на підставі п. «д»
частини 1 статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» через те, що
виконання нею норм обслуговування не
підтверджено згідно з книгами обліку
розрахунків по оплаті праці за 1986 рік,
1987 рік, 1988 рік.

Касаційний розгляд справи проведено в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
222 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

У березні 1981 року ОСОБА_4 була прийнята
в колгосп ім. Мічуріна,
правонаступником якого на даний час є
ПСП ім. Мічуріна, на посаду доярки.
20.06.2008 року трудову угоду з ОСОБА_4 було
розірвано на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП
України за згодою сторін, що вбачається
з трудової книжки (а.с. 5-7).

У серпні 2013 року позивач звернулась до
відповідача щодо призначення їй пенсії
за віком на пільгових умовах на
підставі п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», у зв'язку
з досягненням нею віку 50 років та
наявним стажем роботи доярки 21 рік.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Лебедині та Лебединському районі
Сумської області відмовлено ОСОБА_4 у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах у зв'язку з
відсутністю необхідного пільгового
стажу (а.с. 9). Приймаючи оскаржуване
рішення, відповідач виходив з даних
Книг обліку розрахунків по оплаті
праці колгоспу ім. Мічуріна, якими
підтверджено стаж роботи позивачки на
посаді доярки у розмірі 18 років 8
місяців 18 днів, що не відповідає умовам
для призначення пенсії за віком на
пільгових умовах згідно пункту «д»
частини 1 статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Згідно до ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім
наступного випадку, коли пенсія
призначається з більш раннього строку,
якщо звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку, за умови
наявності необхідного пільгового
стажу.

Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи жінки, які працюють доярками
(операторами машинного доїння),
свинарками-операторами в колгоспах,
радгоспах, інших підприємствах
сільського господарства, - після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років за
умови виконання встановлених норм
обслуговування.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом, яка підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка, а в разі
відсутності її чи відповідних записів
у ній наявність трудового стажу
підтверджується в поряду
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 12.08.1993
року № 637 встановлено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Пунктом 18 вказаного Порядку
передбачено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Судами попередніх інстанції правильно
встановлено, з чим погоджується суд
касаційної інстанції, що в трудовій
книжці позивача, довідці Приватного
сільськогосподарського підприємства
ім. Мічуріна від 30.09.2009 року за № 427 (а.с.8)
підтверджено періоди роботи ОСОБА_4
дояркою в ПСП ім. Мічуріна
Лебединського району Сумської області
з 15.03.1981 року по 31.12.1985 року, з 01.01.1987 року
по 31.12.1988 року, з 01.12.1993 року по 20.06.2008
року. Довідка видана на підставі
особових рахунків за 1981-1985 роки, 1987-1988
роки, 1993-2008 роки.

Допитані в якості свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в судовому
засіданні суду першої інстанції,
підтвердили те, що позивач займала
посаду доярки в колгоспі ім. Мічуріна
та в товариствах, які є його
правонаступниками, в тому числі і у
1987-1988 роках. Дояркам могли доручати
виконання й інших робіт, але всі вони
залишалися на своїх посадах та
виконувала покладені на них основні
обов'язки.

Суд касаційної інстанції відхиляє
доводи відповідача про те, що позивач
не має права на пільгову пенсію на
підставі п. «д» частини 1 статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» через те, що виконання
нею норм обслуговування не
підтверджено згідно з книгами обліку
розрахунків по оплаті праці за 1986 рік,
1987 рік, 1988 рік, оскільки
нормативно-правовий акт Ради Міністрів
Української РСР з приводу визначення
норм навантаження та кількості
обслуговування тварин на час роботи
позивача дояркою був відсутній, а отже
факт невиконання ОСОБА_4 вказаних норм
представником відповідача не доведено.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, що періоди роботи позивача
на посаді доярки в колгоспі «ім.
Мічуріна» з 01.01.1987 року по 31.12.1987 року та
з 01.01.1988 року по 31.12.1988 року підлягають
зарахуванню до її пільгового трудового
стажу.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що при їх ухвалені, суди
попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Лебедині
та Лебединському районі Сумської
області залишити без задоволення, а
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року та постанову Лебединського
районного суду Сумської області від 26
лютого 2014 року у справі № 580/1953/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска