Справа № 670/706/14-а
Суддя: Волкова О. М.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Віньковецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 670/706/14-а
Провадження № 2-а/670/51/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
смт. Віньківці

Віньковецький районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Віньківці
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділення ДАІ з
обслуговування Гайсинського району
Вінницької області про скасування
постанови серії ПС1 № 555253 від 25.08.2014
року у справі про адміністративне
правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Відділення ДАІ з
обслуговування Гайсинського району
Вінницької області про скасування
постанови серії ПС1 № 555253 від 25.08.2014
року у справі про адміністративне
правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
25.08.2014 року він керував мотоциклом Honda
Transalp 600, державний № НОМЕР_1 та рухався з
дозволеною швидкістю у щільному потоці
автомобілів дорогою М12 (Е50) з міста
Умань у напрямку міста Вінниця. При
в'їзді у місто Гайсин був зупинений
інспектором ДАІ Марченком М. В., який
пред'явив йому звинувачення нібито у
перевищенні швидкості руху в
населеному пункті. При цьому інспектор
продемонстрував позивачу якийсь
невідомий прилад, схожий на фен для
сушіння волосся, на якому миготіли
якісь цифри. Зі слів інспектора, це була
швидкість ОСОБА_1 На вимогу ОСОБА_1
пред'явити відео докази його порушення,
зафіксовані за допомогою працюючих в
автоматичному режимі спеціальних
технічних засобів, що мають функції
фото і кінозйомки, відеозапису, щоб
пересвідчитись, що зафіксована
швидкість дійсно належить його
транспортному засобу, інспектор
позивачу повідомив, що таких доказів у
нього немає. Після цього інспектор
склав протокол і постанову за ч. 1 ст. 122
КУпАП. Позивач вважає, що оскаржуваною
постановою серії ПС1 № 555253 від 25.08.2014
року, на нього неправомірно накладено
адміністративне стягнення, тому він
вважає її незаконною з наступних
підстав:

- позивач рухався в щільному потоці
автомобілів, тому підтвердити, що
швидкість, заміряна невідомим приладом
належить саме його транспортному
засобу, неможливо;

- інспектор Марченко М.В. не надав
жодних документів на вимірювальний
прилад, тому неможливо встановити
марку, модель, своєчасність
проходження перевірки, та державної
метрологічної атестації даного
вимірювального приладу;

- інспектор Марченко М. В. не зазначив в
протоколі марку, модель та серійний
номер вимірювального приладу, що
унеможливлює ідентифікувати
вимірювальний прилад, його справність
та метрологічні характеристики;

- інспектор Марченко М. В. зазначив в
протоколі, що ОСОБА_1 перевищив
швидкість руху, зазначену знаком 5.45,
хоча це не відповідає дійсності
оскільки в ПДР знак 5.45 називається:
«Початок населеного пункту».
Найменування і початок забудови
населеного пункту, в якому діють вимоги
цих Правил, що визначають порядок руху
в населених пунктах. Тобто, на знаку
зазначено лише назву населеного
пункту, жодного обмеження швидкості на
знаку зазначено не було. Про це
свідчить також категорія даного знаку
в ПДР, тобто 33.5 «Інформаційно-вказівні
знаки». Знаки, які обмежують швидкість
руху відносяться до категорії 33.3
«Заборонні знаки»;

- інспектор Марченко М. В. проводив
вимірювання швидкості тримаючи
вимірювальний пристрій у руці, після
чого приступив до складання
адміністративного матеріалу порушуючи
Інструкцію з оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
затвердженої Наказом МВС України № 77
від 26.02.09 p., зареєстрованої у Мін'юсті
України за 3 374/16390 від 24.04.09 p., а саме
пункт 12.6, в якому сказано, що:
«Підставою для винесення постанови в
справі про адміністративне
правопорушення є матеріали щодо
адміністративного правопорушення,
зафіксованого за допомогою працюючих в
автоматичному режимі спеціальних
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису, чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису».

Також була порушена стаття 12.8 цієї ж
інструкції, в якій сказано, що:
«Постанова в справі про
адміністративне правопорушення не
виноситься, якщо матеріали фіксації
адміністративного правопорушення
мають нечітке зображення номерного
знака на транспортному засобі» та
стаття 14-1 КУпАП в якій сказано, що: «До
адміністративної відповідальності за
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху у разі їх
фіксації працюючими в автоматичному
режимі спеціальними технічними
засобами, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису, чи засобами
фото- і кінозйомки, відеозапису
притягаються власники (співвласники)
транспортних засобів».

Інспектор Марченком М. В. не надав
жодних доказів нібито правопорушення,
не кажучи про відео, чи фото докази,
зафіксовані за допомогою працюючих в
автоматичному режимі спеціальних
технічних засобів, про що я зазначив в
поясненнях у протоколі.

Пояснень свідків, які б могли
підтвердити, що вимірювана швидкість
належить саме транспортному засобу
ОСОБА_1 надано також не було.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити з підстав зазначених у
позові. Додатково пояснив, що
водійський стаж у нього 22 роки, і за цей
час він жодного разу не порушив правил
дорожнього руху. Крім того, звертав
увагу суду на те, що мотоцикл, яким він
керував, тяжкий, на ньому були
додатково причіплені «кофри», та з ним
ще був пасажир, тому навіть з цих
причин він не міг рухатись з підвищеною
швидкістю, а фактично їхав зі швидкістю
не більше 70 км/год.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, будучи належним
чином повідомленим про день, час та
місце розгляду справи. Письмових
заперечень, заяв про відкладення або
слухання справи за відсутності
представника відповідача до суду не
надходило.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 128 КАС
України у разі неприбуття відповідача -
суб'єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Заслухавши позивача, дослідивши
письмові докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню за таких
обставин.

Судом встановлено, що 25 серпня 2014 року
ІДПС ВДАІ Гайсинського району старшим
лейтенантом міліції Марченко М.В.
відносно позивача ОСОБА_1 складено
адміністративний протокол серії АВ2 №
988376, згідно даних якого ОСОБА_1 25.08.2014
року о 17.53 год. в м. Гайсин по
вул. 1 Травня, керуючи мотоциклом HONDA д/н
НОМЕР_1, перевищив швидкість руху,
зазначену знаком 5.45 ПДР на 43 км/год. і
рухався 103 км/год., що є порушенням п. 12.4
ПДР України, та передбачено
відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постановою в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 555253 від 25 серпня 2014 року ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та
накладено адміністративне стягнення у
виді 255 гривень штрафу.

Згідно з пунктами 7.6, 28.8 Інструкції з
питань діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби ДАІ МВС,
затвердженою наказом МВС України 27.03.2009
р. за № 111 працівник ДПС має право, у
тому числі, використовувати технічні
засоби та технічні прилади для
виявлення та фіксації порушень правил
дорожнього руху.

ОСОБА_1 зазначив, що після зупинки його
мотоцикла працівник ДАІ
продемонстрував йому нібито прилад для
вимірювання швидкості руху, однак не
вказав його назви, моделі, та не надав
на нього ніяких дозвільних документів.
Також не пред'являв використаного при
вимірюванні свідоцтва про повірку
радара.

На місці зупинки у відповідній графі
протоколу, ОСОБА_1 зазначив, що рухався
з дозволеною швидкістю, швидкісного
режиму не порушував, доказів
правопорушення не отримав.

Даних про назву, марку та модель
швидкості руху приладу, в протоколі про
адміністративне правопорушення та в
постанові про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності,
інспектором Марченком М. В. зазначено
не було також.

Свідків правопорушення у протоколі про
адміністративне правопорушення не
вказано.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення покладається на відповідача.

Враховуючи, що позивач свою вину
заперечує, а відповідачем суду не
надано будь-яких належних доказів на
підтвердження порушення позивачем п.
12.4 Правил дорожнього руху України та
правомірності притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
постанова серії ПС1 № 555253 від
25.08.2014 року про накладення на ОСОБА_1
штрафу в розмірі 255 гривень не може
залишатись чинною, тому її слід
скасувати.

Керуючись ч. 1 ст. 17, п. 3 ст. 18, ст. ст. 9, 11,
71, 159, 160, 161 Кодексу Адміністративного
судочинства України, ст. ст. 122, 247, 256, 258,
287-289, 293 КУпАП, Правилами дорожнього
руху України, затвердженими постановою
Кабінету міністрів України № 1306 від
10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС1 № 555253 від
25 серпня 2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 255 гривень.

Провадження в справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя О.М.
Волкова