Справа № 2а-63/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року
м. Київ К/9991/69137/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Ровеньківської міської ради
Луганської області на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 жовтня 2012
року у справі №2а-63/12/1223 за позовом
Первинної профспілки працівників
освіти і науки України Ровеньківської
загальноосвітньої школи-інтернату I-II
ступенів Ровеньківської міської ради
Луганської області до Ровеньківської
міської ради Луганської області, третя
особа - Ровеньківська загальноосвітня
школа-інтернат I-II ступенів
Ровеньківської міської ради
Луганської області про скасування
рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2012 року Первинна профспілка
працівників освіти і науки України
Ровеньківської загальноосвітньої
школи-інтернату I-II ступенів
Ровеньківської міської ради
Луганської області звернулась з
позовом до Ровеньківської міської ради
Луганської області про скасування
рішення від 25 травня 2012 року № 6/31-1106
«Про припинення діяльності
Ровеньківської загальноосвітньої
школи-інтернату I-II ступенів
Ровеньківської міської ради
Луганської області шляхом її
перетворення в Ровеньківську
загальноосвітню школу № 10 I-II ступенів
Ровеньківської міської ради
Луганської області».

В обґрунтування позову зазначено, що
оскаржуване рішення прийнято з
порушенням статей 59 Господарського
кодексу України, статей 104, 108
Цивільного кодексу України та статті 37
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців».

Постановою Ровеньківського міського
суду Луганської області від 30 серпня 2012
року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 жовтня 2012
року постанову суду першої інстанції
скасовано, позовні вимоги Первинної
профспілки працівників освіти і науки
України Ровеньківської
загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ
ступенів Ровеньківської міської ради
Луганської області задоволено.
Скасовано рішення Ровеньківської
міської ради Луганської області від 25
травня 2012 року №6/31-1106.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції Ровеньківська
міська рада Луганської області
звернулась з касаційною скаргою, у якій
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, та залишити в
силі судове рішення суду першої
інстанції, посилаючись на те, що при
прийнятті зазначеного судового
рішення було порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням
Ровеньківської міської ради від 25.05.2012
року №6/31-1106 припинено діяльність
Ровеньківської загальноосвітньої
школи-інтернату І-ІІ ступенів
Ровеньківської міської ради
Луганської області шляхом її
перетворення в Ровеньківську
загальноосвітню школу № 10 I-II ступенів
Ровеньківської міської ради
Луганської області, створено комісію з
припинення діяльності Ровеньківської
загальноосвітньої школи-інтернату I-II
ступенів Ровеньківської міської ради
Луганської області та затверджено її
склад, зазначений у додатку до цього
рішення. Правовими підставами
прийняття такого рішення відповідач
зазначив статтю 11 Закону України «Про
загальну середню освіту», статтю 59
Господарського Кодексу України, статті
104-107 Цивільного Кодексу України та
статтю 25 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Суд першої інстанції відмовив в
задоволенні позову з тих мотивів, що
відповідач прийняв оскаржуване
рішення на підставі та в межах наданих
йому повноважень, з дотриманням
встановленого порядку, з метою та на
виконання Програми економічних реформ
на 2010 - 2014 роки, що прийнята Комітетом з
економічних реформ при Президентові
України 02.06.2010 року, а тому підстави для
задоволення позову відсутні.

Між тим, суд апеляційної інстанції,
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, виходив з того, що рішення від
25.05.2012 року №6/31-1106 не відповідає
фактичним змінам, які відбуваються із
вказаним закладом, оскільки відповідач
змінив лише тип загальноосвітнього
навчального закладу, а не його
організаційно-правову форму, як це
передбачено ч.1 ст.108 ЦК України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
обґрунтованим висновок суду
апеляційного інстанції, враховуючи
наступне.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про
загальну середню освіту»
загальноосвітній навчальний заклад -
навчальний заклад, що забезпечує
реалізацію права громадян на загальну
середню освіту.

Згідно ст.9 Закону України «Про
загальну середню освіту» відповідно до
освітнього рівня, який забезпечується
загальноосвітнім навчальним закладом
(I ступінь - початкова школа,
що забезпечує початкову загальну
освіту, II ступінь - основна школа, що
забезпечує базову загальну середню
освіту, III ступінь - старша школа, що
забезпечує повну загальну середню
освіту, як правило, з профільним
спрямуванням навчання), та
особливостей учнівського контингенту
існують різні типи загальноосвітніх
навчальних закладів. Школи кожного з
трьох ступенів можуть функціонувати
разом або самостійно.

До загальноосвітніх навчальних
закладів належать: школа I - III ступенів;
спеціалізована школа (школа-інтернат)
I-III ступенів з поглибленим вивченням
окремих предметів та курсів; гімназія
(гімназія-інтернат); колегіум
(колегіум-інтернат); ліцей
(ліцей-інтернат); школа-інтернат I - III
ступенів; спеціальна школа
(школа-інтернат) I - III ступенів;
санаторна школа (школа-інтернат) I - III
ступенів; школа соціальної
реабілітації; вечірня (змінна) школа II -
III ступенів; навчально-реабілітаційний
центр.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про
загальну середню освіту» визначено, що
загальноосвітній навчальний заклад є
юридичною особою. За своїми
організаційно-правовими формами
загальноосвітні навчальні заклади
можуть бути державної, комунальної та
приватної форм власності.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про
освіту», навчальні заклади
створюються органами державної
виконавчої влади і органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, громадянами
відповідно до потреби громадян у мові
навчання, соціально-економічних,
національних, культурно-освітніх
потреб у них за наявності необхідної
матеріально-технічної,
науково-методичної бази,
педагогічних кадрів. Навчальний заклад
набуває статусу юридичної особи з дня
його державної реєстрації у порядку,
встановленому законом для державної
реєстрації юридичних осіб. Потреба в
навчальних закладах, заснованих на
комунальній власності, визначається
місцевими органами державної
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування.

Статтею 11 Закону України «Про загальну
середню освіту» передбачено, що
загальноосвітні заклади після їх
створення можуть ліквідовуватись або
реорганізовуватись в порядку,
встановленому законодавством України.

Відповідно до статуту Ровеньківської
загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ
ступенів Ровеньківської міської ради
Луганської області, затвердженого
рішенням Ровеньківської міської ради
№ 23/1001 від 18.02.2005 року, засновником
школи-інтернату є Ровеньківська міська
рада народних депутатів.
Школа-інтернат є юридичною особою,
знаходиться в комунальній власності
Ровеньківської міської ради.

Отже, Ровеньківська загальноосвітня
школа-інтернат І-ІІ ступенів
Ровеньківської міської ради
Луганської області перебуває в
комунальній власності територіальної
громади м. Ровеньки, власником якого є
територіальна громада в особі
Ровеньківської міської ради
Луганської області.

Згідно п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад виноситься
прийняття рішень про створення,
ліквідацію, реорганізацію підприємств,
установ та організацій комунальної
власності відповідної територіальної
громади.

В розумінні п.п. 1 п. «а» ст. 32 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», до компетенції відповідача
відноситься управління закладами
освіти, які належать територіальним
громадам.

Відповідно до глави VIIІ п. 74 статуту
Ровеньківської загальноосвітньої
школи-інтернату І-ІІ ступенів
Ровеньківської міської ради
Луганської області, затвердженого
рішенням Ровеньківської міської ради
№ 23/1001 від 18.02.2005 року, школа-інтернат
відкривається, реорганізовується,
ліквідується і утримується
засновником або уповноваженим органом.

Згідно ст.59 ГК України, припинення
діяльності суб'єкта господарювання
здійснюється шляхом його
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або ліквідації -
за рішенням власника (власників) чи
уповноважених ним органів, за
рішенням інших осіб - засновників
суб'єкта господарювання чи їх
правонаступників, а у випадках,
передбачених законами, - за рішенням
суду.

Відповідно до частини 1 статті 104 ЦК
України юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення) або в результаті
ліквідації.

За приписами частини 1 статті 108 ЦК
України перетворенням юридичної особи
є зміна її організаційно-правової
форми.

З аналізу вказаних правових положень
вбачається, що перетворення юридичної
особи тягне за собою обов'язкову зміну
організаційно-правової форми
юридичної особи.

Проте, як вірно встановлено судом
апеляційної інстанції та підтверджено
матеріалами справи, в даному випадку
зміни організаційно-правової форми
юридичної особи не відбулось.
Ровеньківська міська рада, прийнявши
рішення про перетворення
школи-інтернату у школу, фактично лише
змінила тип загальноосвітнього
навчального закладу, для чого не
потрібно проводити його припинення, що
тягне за собою певні юридичні наслідки.
Також, Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців не містить запису про
Ровеньківську загальноосвітню школу №
10.

Таким чином, вірним є висновок суду
апеляційної інстанції, що прийняття
рішення про припинення діяльності
школи-інтернату шляхом її перетворення
не відповідає фактичним змінам, які
відбуваються із вказаним закладом, що
суперечить приписам статті 108 ЦК
України, а тому є протиправним.

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про те, що
рішення відповідача від 25 травня 2012
року № 6/31-1106 було прийняте не у спосіб,
передбачений діючим законодавством.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Ровеньківської
міської ради Луганської області
відхилити, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18 жовтня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: