Справа № 816/2862/14
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 р.Справа № 816/2862/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Полтавського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
12.08.2014р. по справі № 816/2862/14

за позовом Полтавського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів

до Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма "СІАТ-ЛТД"

про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Полтавське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів,
звернулося до суду з позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма "СІАТ-ЛТД" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 23708,33 грн та пені за порушення
термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 604,35 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.08.2014 р. у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Полтавське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів, не
погоджуючись з вказаним рішенням суду,
в апеляційній скарзі вказує, що рішення
є необґрунтованим та незаконним,
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
12.08.2014 р. та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що згідно із звітом про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 рік (форма №10-ПІ,
реєстраційний номер 53/104/985), поданим
Малим приватним підприємством
виробничо-комерційною фірмою "Колос" 13
березня 2014 року вх. №4264 Полтавському
обласному відділенню Фонду
соціального захисту інвалідів,
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу на
підприємстві за 2013 рік становила 24
особи, фонд оплати праці штатних
працівників - 596 тис. грн, середньорічна
заробітна плата штатного працівника -
23701,00 грн /а.с. 3/.

Протягом 2013 року середньооблікова
кількість штатних працівників
відповідача становила 24 особи,
норматив створення робочих місць для
інвалідів становив 1 особу, на які було
працевлаштовано 0 осіб.

Відповідачем на адресу Кременчуцького
міськрайонного центру зайнятості
протягом 2013 року направлено звіти про
наявність вільних робочих місць за
формою 3-ПН для працевлаштування
інвалідів, що підтверджується листом
Кременчуцького міськрайонного центру
зайнятості від 07 серпня 2014 року №3743
/а.с. 16/ та копіями звітів форми 3-ПН /а.с.
17-47/.

Разом з тим, у 2013 році інваліди не
виявили бажання працевлаштуватись на
підприємство та не направлялися для
працевлаштування центром зайнятості.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
довів, що відповідачем порушені
встановлені правила здійснення
господарської діяльності та оскільки
відповідач вчинив усі передбачені
чинним на момент виникнення спору
законодавством заходи, спрямовані на
працевлаштування інвалідів, правові
підстави щодо накладення
адміністративно-господарської санкції
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для інвалідів відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Статтею 8 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ
(далі за текстом - Закон № 875-ХІІ)
встановлено, що державне управління з
питань забезпечення прав інвалідів та
їх соціальної захищеності
здійснюється в межах повноважень
центральними та місцевими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування.

Згідно статті 19 Закону України № 875-ХІІ
для підприємств, установ, організацій
встановлюється норматив робочих місць
для забезпечення працевлаштування
інвалідів.

За змістом статті 20 Закону № 875-ХІІ Фонд
соціального захисту інвалідів, його
відділення мають право захищати свої
права та законні інтереси, у тому числі
в суді. Тобто саме Фонду соціального
захисту інвалідів надано право на
стягнення
адміністративно-господарських санкції
за недодержання законодавчо
встановленого нормативу робочих місць
для забезпечення працевлаштування
інвалідів.

Частиною першою статті 20 зазначеного
Закону встановлено, що підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду адміністративно-господарські
санкції, сума яких визначається в
розмірі середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві,
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, фізичної особи,
яка використовує найману працю, за
кожне робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Позивач, звертаючись до суду,
посилається на порушення відповідачем
вимог частини 1 статті 19 Закону № 875-ХІІ
щодо недотримання нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів.

Частиною 1 статті 19 Закону № 875-ХІІ
визначено, що для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону
№ 875-ХІІ підприємства, установи,
організації, фізичні особи, які
використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно наказу Міністерства праці та
соціальної політики України від 19
грудня 2005 року № 420 "Про затвердження
форм звітності та інструкцій щодо їх
заповнення" формою звітності про
наявність вакантних місць на
підприємстві є форма № 3-ПН "Звіт про
наявність вакансій", яка подається
підприємствами щомісячно до державної
служби зайнятості.

З огляду на вищезазначене, можна
стверджувати, що Звіт за формою 3-ПН є
актом інформування органів
працевлаштування про створені на
підприємстві робочі місця для
працевлаштування інвалідів і,
водночас, запитом про направлення на
підприємство для працевлаштування.

Судовим розглядом встановлено, що
відповідачем на адресу Кременчуцького
міськрайонного центру зайнятості
протягом 2013 року було направлено звіти
про наявність вільних робочих місць за
формою 3-ПН для працевлаштування
інвалідів, що підтверджується листом
Кременчуцького міськрайонного центру
зайнятості від 07 серпня 2014 року №3743
/а.с. 16/ та копіями звітів форми 3-ПН /а.с.
17-47/.

Частиною 3 статті 19 Закону № 875-ХІІ
передбачено, що підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць, виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

Статтею 18 Закону № 875-ХІІ встановлено
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

З наведених норм статей 18, 19 Закону №
875-ХІІ вбачається, що підприємства
здійснюють самостійно
працевлаштування інвалідів, але
виходячи з вимог статті 18 Закону.

Стаття 18 Закону № 875-ХІІ не встановлює
правил, за якими підприємство було б
зобов'язане самостійно здійснювати
пошук інвалідів для їх
працевлаштування на своєму
підприємстві.

Колегія судів вважає, що відповідачем
були виконані вимоги Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" щодо прийняття
заходів для працевлаштування
інвалідів, а саме шляхом щомісячного
інформування служби зайнятості про
наявність вільних робочих місць для
інвалідів за 2013 рік.

Доказів того, що підприємство не
створило робочі місця для інвалідів,
відмовляло інвалідам у прийнятті на
роботу, несвоєчасно надавало державній
службі зайнятості інформацію щодо
наявності вакансій, необхідну для
організації працевлаштування
інвалідів, або несвоєчасно звітувало
Фонду соціального захисту інвалідів
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України позивачем
ані суду першої інстанції ані суду
апеляційної інстанції надано не було, а
тому в останнього не було підстав для
застосування до відповідача
адміністративно-господарських
санкцій.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.08.2014р. по
справі № 816/2862/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Мельнікова Л.В.