Справа № 2а-4169/09/1570
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року
м. Київ К/9991/15395/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Блажівської Н.Є.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17.01.2012 року
по справі № 2-а-4169/09/1570 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Одеської області про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Білгород-Дністровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Одеської області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 26.01.2009 року №
/3 щодо визначення податкового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб у сумі 819298,00 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 07 червня 2010
року позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17.01.2012 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
відмову в задоволенні позову з мотивів
необґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, оскільки вважає,
що постанову суду апеляційної
інстанції було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем була
проведена планова документальна
перевірка дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства при оподаткуванні
позивача.

За наслідками вказаної перевірки
Білгород-Дністровською ОДПІ Одеської
області встановлено порушення
позивачем п.7.1 ст.7 Закону України від 22
травня 2003 року № 889-IV «Про податок з
доходів фізичних осіб» (далі - Закон №
889-IV), ст.13 п. «б» ст.14 розд. ІV Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян» від
26.12.1992 року №13-92, п. 14.5 Інструкції «Про
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю», затвердженої наказом ГДПI
України від 21.04.1993 року №12.

За наслідками перевірки прийнято
спірне податкове повідомлення-рішення,
яке за результатами процедури
адміністративного оскарження залишено
без змін.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Статтею 1 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» передбачено, що для
суб'єктів малого підприємництва
запроваджено спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
зокрема для фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у
трудових відносинах з якими, включаючи
членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг
виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 тис. грн.

Виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається
сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

Згідно із статтею 4 зазначеного Указу
визначено, що спрощена система
оподаткування, обліку та звітності для
суб'єктів малого підприємництва може
застосуватись поряд з діючою системою
оподаткування, обліку та звітності,
передбаченою законодавством, на вибір
суб'єкта малого підприємництва.

Відповідно до ст.5 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» у
разі порушення вимог, встановлених
статтею 1 цього Указу, зокрема при
перевищенні обсягу виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік (500 тисяч гривень)
податник єдиного податку, починаючи з
наступного звітного періоду кварталу
повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності,
порядок якої регулюється ІV розділом
ДКМ України «Про прибутковий податок з
громадян», починаючи з наступного
звітного періоду (кварталу), шляхом
подання до податкового органу за
місцем проживання податкової
декларації за наслідками звітного
кварталу, наступного за тим, в жому
виникло перевищення обсягу виручки.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про державну підтримку малого
підприємництва» від 19.10.2000 року №
2063-ІІІ та п. 4 вищевказаного Указу
спрощена система оподаткування,
бухгалтерського обліку та звітності
може застосовуватися поряд з діючою
загальною системою оподаткування,
бухгалтерського обліку та звітності,
передбаченою законодавством, на вибір
суб'єкта малого підприємництва.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», який був чинний на
момент виникнення спірних
правовідносин, та яким в пункті 22.10 ст.22
визначено, що Декрет Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» втратив чинність
крім розділу ІV в частині оподаткування
доходів фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю, який
застосовується з урахуванням положень
п.9.12 ст.9 цього Закону та діє до набрання
чинності спеціальним законом з питань
оподаткування фізичних осіб - суб'єктів
господарської діяльності.

Таким чином, за змістом
наведених норм, якщо підприємець
від здійснення підприємницької
діяльності отримав інші доходи, ніж
доходи, які можуть обкладатися єдиним
податком (а саме дохід у 500 тис. грн.),
згідно за правилами, встановленими
спеціальним законодавством з питань
оподаткування спрощеної системи
оподаткування (Указом від 03.07.98 № 7727/98),
такий підприємець повинен сплатити з
цих доходів (тобто з суми перевищення 500
тис. грн.) податок з доходів фізичних
осіб.

Підпунктом 4.2.8 п.4.2 ст.4 Закону № 889-IV
визначено, що до складу загального
місячного оподатковуваного доходу
включається оподатковуваний дохід
(прибуток), не включений до розрахунку
загальних оподаткованих доходів
попередніх податкових періодів та
самостійно виявлений у звітному
періоду платником податку або
нарахований податковим агентом згідно
із законом.

Отже, оскільки позивачем у періоді
01.01.2008 року - 31.03.2008 року перевищено
граничний обсяг виручки від здійснення
підприємницької діяльності, що
дозволяє перебувати на спрощеній
системі оподаткування (500 тис. грн.),
Білгород-Дністровською ОДПІ включено
суму перевищення до складу річного
оподаткованого доходу.

Відповідно до статті 13 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян»
оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий дохід, тобто різниця
між валовим доходом (виручки в
натуральній або грошовій формі) і
документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу.

Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною
державною податковою інспекцією
України за погодженням з Міністерством
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву.

Пунктом 7.1 ст.7 Закону № 889-IV, який був
чинний на момент виникнення спірних
правовідносин, визначено, що ставка
податку становить 15 % від об'єкта
оподаткування, крім випадків,
визначених у пунктах 7.2-7.3 цієї статті.

Таким чином, якщо суб'єкт
підприємницької діяльності, який обрав
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, отримує доходи за умов,
відмінних ніж встановлено Указом для
провадження спрощеної системи
оподаткування, зокрема, якщо дохід
(виручка) перевищує 500 тис. грн. на рік,
то враховуючи, що такі доходи одержані
суб'єктом підприємницької діяльності,
сума такого перевищення підлягає
оподаткуванню у порядку, встановленому
ст. 13 розділу IV Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» та Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб».

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 відхилити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17.01.2012 року
по справі № 2-а-4169/09/1570 залишити без
змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписБлажівська Н.Є. підписЦвіркун
Ю.І.