Справа № 812/7454/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2014 м.
Київ К/800/9659/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ТОВ
"Комсомольський кам'яний кар'єр" на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 28.10.2013р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22.01.2014р. у
справі за позовом ТОВ "Комсомольський
кам'яний кар'єр" до Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Свердловську Луганської області про
визнання протиправною вимоги,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року ТОВ "Комсомольський
кам'яний кар'єр" звернулося до суду з
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Свердловську Луганської
області з вимогами про визнання
протиправною та скасування вимоги.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 28.10.2013р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22.01.2014р., в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ТОВ
"Комсомольський кам'яний кар'єр" з
посиланням на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судами, просить судові
рішення скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є платником
єдиного внеску та перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Свердловську Луганської області.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Свердловську Луганської області
винесено вимогу від 05.08.2013р. № Ю-118/8 про
зобов'язання позивача сплатити суму
боргу в розмірі 66960,60 грн., яка
складається з недоїмки з єдиного
внеску за березень-червень 2013 року в
розмірі 60585,77 грн., штрафу в розмірі 3154,31
грн. та пені в розмірі 3220,52 грн. за
несвоєчасну сплату єдиного внеску за
листопад 2012 року - лютий 2013 року.

При цьому ухвалою господарського суду
Луганської області від 10.11.2009р.
порушено провадження у справі про
банкрутство позивача та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Відповідно до ст.ст. 1, 12 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон № 2343-ХІІ) мораторій на
задоволення вимог кредиторів - це
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, а також
припинення заходів, спрямованих на
забезпечення виконання цих зобов'язань
та зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення та
введення мораторію. Протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів не нараховуються неустойка
(штраф, пеня), не застосовуються інші
санкції за невиконання чи неналежне
виконання грошових зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють
правовідносини, які виникли між
боржником і кредиторами у зв'язку з
неспроможністю боржника виконати
після настання встановленого строку
існуючі зобов'язання, і спрямовані на
відновлення платоспроможності
боржника або його ліквідацію з метою
здійснення заходів щодо задоволення
визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі
про банкрутство не пов'язується
завершення підприємницької діяльності
боржника, він має право укладати угоди,
у нього можуть виникати нові
зобов'язання.

Виходячи з наведеного, можна
дійти висновку, що дія мораторію
поширюється лише на задоволення вимог
конкурсних кредиторів.

Таким чином, що стосується
зобов'язань поточних кредиторів, то за
цими зобов'язаннями згідно із
загальними правилами нараховується
неустойка (штраф, пеня), застосовуються
інші санкції за невиконання чи
неналежне виконання грошових
зобов'язань та зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

За своєю правовою природою
фінансові та економічні санкції є
додатковими зобов'язаннями, похідними
від основного зобов'язання.

Тож оскільки мораторій не зупиняє
виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після введення
мораторію, то і не припиняє заходів,
спрямованих на їх забезпечення.

Невиконання таких зобов'язань є
правопорушенням. Отже, нарахування
санкцій, застосування заходів
забезпечення за невиконання
зазначених зобов'язань та примусове
стягнення на підставі виконавчих
документів коштів на виконання таких
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також штрафних санкцій
ґрунтується на законі.

Враховуючи те, що строк виконання
зобов'язань зі сплати страхових
внесків настав у позивача після
10.11.2009р., тобто після порушення
провадження у справі про банкрутство,
дія мораторію на виконання цих
зобов'язань не поширюється.

Нарахування неустойки (штрафу, пені),
процентів та інших економічних санкцій
з усіх видів заборгованості за
зобов'язаннями, строк виконання яких
настав після порушення справи про
банкрутство та введення мораторію,
припиняється згідно з ч. 1 ст. 23 Закону
№ 2343-XII лише з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.

З урахуванням вищевикладеного,
суди правильно виходили з того, що
оскільки єдиний внесок нарахований до
сплати за листопад 2012 року - лютий 2013
року був сплачений позивачем з
порушенням встановленого строку, то
відповідачем правомірно було
застосовані фінансові санкції.

У зв'язку із наявністю у позивача суми
недоїмки з єдиного внеску за
березень-червень 2013 року в розмірі 60585,77
грн., штрафу в розмірі 3154,31 грн. та пені в
розмірі 3220,52 грн. за несвоєчасну сплату
єдиного внеску за листопад 2012 року -
лютий 2013 року, суди дійшли
обґрунтованого висновку про
правомірність формування
відповідачем вимоги від 05.08.2013р. № Ю-118/8.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постанові
від 09.07.2013р. (справа №21-178а13).

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ТОВ "Комсомольський
кам'яний кар'єр" залишити без
задоволення, а постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
28.10.2013р. та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22.01.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановлених статтями 237-244 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя - доповідач
В.М. Кочан

судді
К.С. Винокуров

С.С. Пасічник