Справа № 2а-432/11/0701
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року Справа № 141556/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Берегівському районі
Закарпатської області на постанову
Берегівського районного суду
Закарпатської області від 18 травня 2011
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Берегівському районі Закарпатської
області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

18.04.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому
просив, визнати неправомірною
бездіяльність відповідача,
зобов»язати відповідача нараховувати
та виплачувати підвищення до пенсії в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
як дитині війни за період з 01 жовтня 2010
року по 31 березня 2011 року в сумі 1329,00
грн. і в подальшому.

Ухвалою Берегівського районного суду
Закарпатської області від 20 квітня 2011
року адміністративний позов в частині
вимог за періоди з 01 жовтня 2010 року по 17
жовтня 2010 року залишено без розгляду.

Постановою Берегівського районного
суду Закарпатської області від 18
травня 2011 року заявлений позов
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії відповідача за
період з 18 жовтня 2010 року по 31 березня
2011 року. Зобов'язано нарахувати та
виплатити позивачу підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", починаючи з 20 жовтня 2010 року по 31
березня 2011 року, із урахуванням ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.
Постанову звернено до негайного
виконання в межах суми стягнення за
один місяць.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову по справі про відмову в
позові.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що встановлений ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком застосовується
виключно для визначення розміру
пенсій, призначених відповідно до
зазначеного Закону, і не може
використовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій;
приписами Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено проведення фінансування з
Державного бюджету України, а не з
коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з того, що позивач належить до
категорії громадян, на яких
поширюються державні соціальні
гарантії дітей війни, а тому має право
на встановлене ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
підвищення до пенсії.

Безспірно встановлено, що позивач є
дитиною війни та відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" (у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин) мав право на отримання
підвищення виплачуваної йому пенсії за
віком.

Позивач перебуває на обліку у
відповідача.

Стосовно позовних вимог щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати недоплаченого підвищення до
пенсії, колегія суддів вважає, що такі
підлягають задоволенню, так як Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2011рік" дію ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей" не зупинено.
Відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет України" розміри
державних соціальних гарантій, що
визначаються залежно від прожиткового
мінімуму, встановлюються відповідними
законами України, цим Законом, та
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України. Таким чином,
відповідач, повинен діяти у
відповідності з приписами діючої норми
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Колегія суддів вважає, що відсутні
підстави обмежувати орган,
відповідальний за здійснення
нарахування і виплати пенсії позивача
певним часовим проміжком, якщо не
відбулося змін у законодавстві. З
самого визначення поняття пенсії
випливає, що ці виплати здійснюються на
постійній основі, один раз на місяць
протягом невизначеного періоду часу.
Цей вид виплати не є строковим, а тому
не може бути призначений на якийсь
строк.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачу в
передбаченому ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" розмірі
за вказаний період, колегія суддів не
вбачає.

У зв'язку з тим, що функції з
призначення, нарахування та виплати
пенсії позивача здійснює Пенсійний
фонд України в особі Управління
Пенсійного фонду України в
Берегівському районі Закарпатської
області, а також виходячи з вимог п.15
Положення про Пенсійний фонду України,
затв. постановою КМ України № 1261 від
24.10.2007р., відповідний обов'язок слід
покласти на відповідача у справі.

Покликання апелянта на
відсутність бюджетного фінансування
передбачених Законом України "Про
соціальний захист дітей війни" доплат
до пенсії як на причину невиконання
покладених на нього зобов'язань до
уваги не приймаються, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Кечко проти України").

Доводи апелянта про неправильне
застосування судом вимог ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами лише цього
Закону, чинним законодавством інший
мінімальний розмір пенсії за віком не
визначений, тому слід застосовувати
цей розмір.

За наведених обставин колегія
суддів приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення, при цьому належить
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Берегівському районі
Закарпатської області щодо
нездійснення нарахування та виплати
позивачу підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", протиправними; зобов'язати
відповідача провести нарахування і
виплату позивачу підвищення до пенсії
в розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за період з 18 жовтня 2010
року до виникнення обставин з якими
закон пов'язує зміну чи припинення
спірних правовідносин, із урахуванням
вимог ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та проведених виплат за
вказаний період.

Щодо вимоги про стягнення суми, то
нарахування такої належить до
компетенції відповідача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 160, 195,197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Берегівському районі Закарпатської
області задоволити частково. Постанову
Берегівського районного суду
Закарпатської області від 18 травня 2011
року у справі №2а-432/11 скасувати та
прийняти нову, якою позов ОСОБА_1
задоволити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Берегівському районі Закарпатської
області щодо нездійснення нарахування
та виплати на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії в розмірі 30 %
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
починаючи з 18 жовтня 2010 року до
виникнення обставин з якими закон
пов'язує зміну чи припинення спірних
правовідносин, з врахуванням ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведених виплат за
вказаний період.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Берегівському районі
Закарпатської області провести
нарахування і виплату на користь
ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30
% відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
починаючи з 18 жовтня 2010 року до
виникнення обставин з якими закон
пов'язує зміну чи припинення спірних
правовідносин, з врахуванням ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведених виплат за
вказаний період.

В решті вимог відмовити.

Звернути зазначену постанову до
негайного виконання - у межах суми
стягнення за один місяць.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
М.П.Кушнерик

Судді
О.І. Мікула

А.Р.Курилець