Справа № 742/3401/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 742/3401/14
Головуючий у 1-й інстанції: Гумен В.М.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області на постанову
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 06 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області про визнання неправомірними
дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області про визнання
неправомірними дії.

Постановою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 06
серпня 2014 року адміністративний позов
задоволено частково.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи та на
порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення і прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання та положення ст. 197
КАС України, колегія суддів приходить
до висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду залишити без змін.

Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.Прилуках
та Прилуцькому районі з 30.09.2010 року та
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу».

18.07.2014 року позивач звернулась із
заявою до Управління Пенсійного фонду
України в м.Прилуках та Прилуцькому
районі щодо проведення перерахунку
пенсії згідно довідки від 18.07.2014 року
№1142.

Листом від 23.07.2014 року Управління
Пенсійного фонду України в м.Прилуках
та Прилуцькому районі відмовило
позивачу у здійснені перерахунку і
визначені розміру пенсії з врахуванням
виплати матеріальної допомоги на
оздоровлення і соціально-побутові
питання, з посиланням на ст. 33 Закону
України «Про державну службу», якою
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплат за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок. При
цьому у листі відповідач вказав, що
оскільки матеріальна допомога на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань не
передбачені ст. 33 Закону України «Про
державну службу» як складова
заробітної плати державного службовця,
то зазначені виплати не враховуються
для обчислення пенсії.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернулася до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про протиправність дій відповідача
щодо відмови позивачу у здійсненні
перерахунку пенсії, а тому зазначив, що
позовні вимоги є обгрунтованими і
підлягають частковому задоволенню.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Судом встановлено, що підставою для
відмови у здійсненні перерахунку
пенсії позивача із заробітної плати, до
розміру якої включено матеріальну
допомогу на оздоровлення, стало те, що
вказана допомога є одноразовою
виплатою та відсутня, як і індексація
заробітної плати, в переліку складових
заробітної плати, визначених у ст. 2
Закону України «Про оплату праці» та ч.
2 ст. 33 Закону України «Про державну
службу».

Разом з тим, чинне законодавство
пов'язує можливість включення певної
виплати до середнього заробітку для
обчислення пенсії з фактом сплати із
такої виплати страхового внеску, а не з
фактом її віднесення до структури
заробітної плати.

У відповідності до ч. 1 ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

За змістом ст.41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою, з
яких були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
в межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески (максимальної величини
бази нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону).

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять до структури заробітної
плати.

Такий висновок закріплений в
постановах Верховного Суду України
№ 21-430а11 від 20.02.2012 року, № 21-97а13 від
28.05.2013 року.

У відповідності до ч.1 ст.244 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З огляду на те, що з матеріальної
допомоги на оздоровлення та індексації
заробітної плати були сплачені
страхові внески, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що даний позов є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

З урахуванням наведених норм та
обставин справи, суд апеляційної
інстанції вважає, що дії відповідача
щодо відмови у перерахунку пенсії є
неправомірними, оскільки при
нарахуванні та виплаті позивачу
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на соціально-побутові питання
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування були
сплачені, а отже наведені складові
заробітної плати повинні
враховуватися при обчисленні
(перерахунку) пенсії.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись 160, п. 2 ч. 1 ст. 197, ст.ст. 198, 200,
205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області - залишити без задоволення, а
постанову Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 06
серпня 2014 року - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.