Справа № 314/955/13-а; ЗП/808/15/14
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року 11:21Справа № 314/955/13-а
Провадження № ЗП/808/15/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Татаринова Д.В., при секретарі судового
засідання Білоус А.О., розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовною
заявою Запорізького міжрайонного
екологічного прокурора до
Дніпровської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області, за участю третіх осіб: Відділу
Держземагентства у Вільнянському
районі Запорізької області та ОСОБА_2
про визнання протиправним та
скасування рішення,

за участю представників:

від прокуратури: Борін А.Б. (посвідчення
№ 011303 від 24.10.2012);

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: ОСОБА_3 (довіреність
від 16.01.2013),-

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду з
Вільнянського районного суду
Запорізької області надійшла
адміністративна справа №314/955/13-а за
позовом Запорізького міжрайонного
екологічного прокурора (далі за
текстом - позивач, прокурор) до
Дніпровської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області (далі за текстом - відповідач),
треті особи: Відділ Держземагентства у
Вільнянському районі Запорізької
області (далі за текстом - третя особа 1)
та ОСОБА_2 (далі за текстом - третя особа
2), в яком прокурор просить суд визнати
протиправним та скасувати рішення
Дніпровської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області № 6 від 05 вересня 2008 року «Про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки гр. ОСОБА_2».

В обґрунтування позовних вимог
прокурор в позовній заяві зазначив, що
рішення відповідача повинно бути
визнано судом протиправним та
скасоване, оскільки прийнято з
порушенням вимог статей 58-60, 83
Земельного кодексу України. Надання
Дніпровською сільською радою ОСОБА_2
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,2 га для будівництва
житлового будинку в АДРЕСА_1 може
призвести до незаконного вилучення у
приватну власність земель водного
фонду.

09 липня 2014 року у судовому засіданні
судом задоволено клопотання прокурора
та допущено заміну первинного
відповідача Відділу Держкомзему у
Вільнянському районі Запорізької
області на Відділ Держземагенства у
Вільнянському районі Запорізької
області.

В судовому засіданні прокурор
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі з підстав визначених у
адміністративному позові. Просив позов
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання призначене на 09 вересня 2014
року не з'явився. 18 червня 2014 року, 07
липня 2014 року від відповідача надійшли
на адресу суду заяви щодо розгляду
справи за відсутності представника та
прийняття рішення на підставі наявних
в суді матеріалів відповідно до вимог
чинного законодавства. Представником
відповідача надано суду прийняті
рішення № 10 від 26 вересня 2012 року «Про
затвердження Проекту землеустрою щодо
встановлення розмірів та меж
водоохоронної зони і прибережної смуги
вздовж р. Дніпро в селі Орлівське по
вул. Садова Дніпровської сільської
ради Вільнянського району Запорізької
області» та № 8 від 16 травня 2014 року
«Про розгляд листа Запорізької
екологічної прокуратури від 20 лютого
2014 року № 60-454вих.-14 щодо усунення
порушення земельного законодавства».

Представник третьої особи 1 у судове
засідання не з'явився. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Представник третьої особи 2 щодо
задоволення заявленого прокуратурою
позову заперечив. В судовому засідання
пояснив, що спірним рішенням ОСОБА_2
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,2000 га, для будівництва
житлового будинку та обслуговування
господарських споруд по АДРЕСА_1
Вільнянського району Запорізької
області. Рішенням Дніпровської
сільської ради № 6 від 25 березня 2010
року, а в подальшому рішенням № 10 від 26
вересня 2012 року, затверджено проект
землеустрою щодо встановлення
розмірів та меж водоохоронної зони і
прибережної смуги вздовж річки Дніпро
в селі Орловське по вул. Садовій
Дніпровської сільської ради. 24 червня
2011 року відповідачем винесено рішення
№ 17, яким затверджено проект
землеустрою та передано у власність
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,2000 га,
для будівництва житлового будинку та
обслуговування господарських споруд
по АДРЕСА_1.

Представник третьої особи 2 вважає, що
надання дозволу ОСОБА_2 на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність не дає
йому права на використання її в повному
обсязі за цільовим призначенням, а лише
право на замовлення проекту
землеустрою у відповідній
землевпорядній організації. Визнання
протиправним та скасування спірного
рішення не буде мати ніяких юридичних
наслідків.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи наведену норму КАС України,
наявність достатніх матеріалів та
відсутність перешкод для розгляду
справи по суті на підставі наявних у
справі доказів, суд вирішив розглянути
справу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши
всі обставини адміністративної справи,
які мають юридичне значення для
розгляду та вирішення спору по суті,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

05 вересня 2008 року Дніпровською
сільською радою Вільнянського району
Запорізької області прийнято вішення
№6, яким громадянину ОСОБА_2 надано
дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, загальною площею 0,200 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до пункту 2 рішення № 6
зобов'язано ОСОБА_2 в шестимісячний
термін виготовити, подати на
затвердження в сільську раду проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки. Пунктом 3 рішення попереджено
ОСОБА_2, що в разі не виконання вимог
пункту 2 даного рішення, сільська рада
приймає рішення про його відміну без
відшкодування понесених витрат.

04 січня 2012 позивачем, для проведення
перевірки на виконання завдання
Генеральної прокуратури України,
надіслано до Дніпровського сільського
голови вимогу №15вих.12 «Про надання
інформації та копій документів».

Відповідач листом №4/01-19 від 13 січня 2012
року на вимогу прокуратури надав
запитувану інформацію.

14 лютого 2012 року Запорізьким
міжрайонним екологічним прокурором
Дніпровському сільському голові
Вільнянського району внесено протест
№60-193/8 вих.12, відповідно до якого
вимагав скасувати рішення
Дніпровської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області № 6 від 05 вересня 2008 року.

28 лютого 2012 року рішенням Дніпровської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області №24 протест
Запорізької міжрайонної екологічної
прокуратури №60-193/8 вих.12 від 14.02.2012 -
відхилено, дію рішення Дніпровської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області № 6 від 05 вересня
2008 - призупинено.

Листом №1069 від 13 березня 2012 року Відділ
Держкомзему у Вільнянському районі
Запорізької області повідомив
Запорізьку міжрайонну екологічну
прокуратуру про виявлені порушення
вимог земельного законодавства при
прийнятті відповідачем рішення №6 від
05 вересня 2008 року.

Також, відповідно до наведеного листа
зазначено, що використовуючи обміні
файли, що містяться у Черговому
кадастровому плані Вільнянського
району, виконані відповідними
ліцензованими землевпорядними
підприємствами, щодо земельної ділянки
ОСОБА_2 встановлено, що відстань від
запитуваних до відведених ділянок до
урізу річки Дніпро становить
орієнтовно від 28 до 80 метрів, тобто
відповідно до вимог статей 60, 61
Земельного кодексу України, вони
знаходяться в межах нормативної
прибережної захисної смуги річки
Дніпро.

З огляду на викладені обставини
прокурор звернувся до суду з позовом
про скасування рішення №6 від 05 вересня
2008 року.

За приписами частини 3 статті 24 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» №280/97-ВР від 21 травня 1997 року
(далі - Закон України №280/97-ВР) органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Згідно статті 8 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» № 2493-III від 07 червня
2001 року (далі - Закон України № 2493-III)
основними обов'язками посадових осіб
місцевого самоврядування є: додержання
Конституції і законів України, інших
нормативно-правових актів, актів
органів місцевого самоврядування;
забезпечення відповідно до їх
повноважень ефективної діяльності
органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 12 Земельного
кодексу України № 2768-III від 25 жовтня 2001
року (далі - ЗК України, в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями
територіальних громад;

б) передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок із
земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для
суспільних потреб відповідних
територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

е) координація діяльності місцевих
органів земельних ресурсів;

є) здійснення контролю за
використанням та охороною земель
комунальної власності, додержанням
земельного та екологічного
законодавства;

ж) обмеження, тимчасова заборона
(зупинення) використання земель
громадянами і юридичними особами у
разі порушення ними вимог земельного
законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення
(викупу) та надання земельних ділянок
відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у
містах з районним поділом;

і) інформування населення щодо
вилучення (викупу), надання земельних
ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради
щодо встановлення і зміни меж сіл,
селищ, міст;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Згідно пункту «б» частини 1 статті 58 ЗК
України до земель водного фонду
належать землі, зайняті прибережними
захисними смугами вздовж морів, річок
та навколо водойм, крім земель,
зайнятих лісами.

Частиною першою статті 59 ЗК України
передбачено, що землі водного фонду
можуть перебувати у державній,
комунальній та приватній власності.

Відповідно до частин 1 статті 60 ЗК
України встановлено, що вздовж річок,
морів і навколо озер, водосховищ та
інших водойм з метою охорони
поверхневих водних об'єктів від
забруднення і засмічення та збереження
їх водності у межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги.

Частиною другою статті 60 ЗК України
встановлено, що прибережні захисні
смуги встановлюються по берегах річок
та навколо водойм уздовж урізу води (у
меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків,
а також ставків площею менш як 3 гектари
- 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на
них, водойм, а також ставків площею
понад 3 гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них
та озер - 100 метрів.

При крутизні схилів більше трьох
градусів мінімальна ширина
прибережної захисної смуги
подвоюється.

Частиною третьою наведеної статті ЗК
України розмір та межі прибережної
захисної смуги уздовж морів та навколо
морських заток і лиманів
встановлюються за проектами
землеустрою, а в межах населених
пунктів - з урахуванням містобудівної
документації.

За приписами частини 1 статті 83 ЗК
України землі, які належать на праві
власності територіальним громадам сіл,
селищ, міст, є комунальною власністю.

Згідно частини 2 статті 83 ЗК України у
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.

Пунктом «г» частини 3 статті 83 ЗК
України встановлено, що до земель
комунальної власності, які не можуть
передаватись у приватну власність,
належать землі водного фонду, крім
випадків, визначених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що законодавством
України не передбачено можливість
надання у власність громадянам
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлових будинків із
земель водного фонду, таким чином суд
дійшов висновку, що рішення
Дніпровської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області № 6 від 05 вересня 2008 року
суперечить вимогам Земельного кодексу
України.

Стосовно посилання представника
третьої особи ОСОБА_2 щодо висновку
Запорізького регіонального управління
водних ресурсів про погодження проекту
землеустрою відведення земельної
ділянки № 0904 від 19 серпня 2010 року
необхідно зазначити наступне.

Судом під час розгляду справи
досліджено наведений висновок. Це є
лист громадянину ОСОБА_5 про надання
інформації відповідно до погодження
управлінням водних ресурсів проекту
землеустрою відведення земельних
ділянок ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5 у
власність, для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд, які
знаходяться в АДРЕСА_1.

У листі також наведено, що погодження
проекту відбулось з врахуванням
обстеження на місці та те, що земельні
ділянки знаходяться за межами
прибережної захисної смуги, на землях,
які не відносяться до земель водного
фонду. Зазначене наведено з
урахуванням наявного проекту
«Встановлення меж водоохоронної зони і
прибережної смуги р. Дніпро в межах
села Орловське Дніпровської сільської
ради» № 536-09-ВНТЕП-П, затвердженого
рішенням Дніпровської сільської ради
№ 6 від 25 березня 2010 року.

Тобто, проект встановлення меж
водоохоронної зони і прибережної смуги
затверджено відповідачем лише у
березні 2010 року вже з урахуванням
наявного спірного рішення відповідача.
На час прийняття рішення відповідача №
6 від 05 вересня 2008 року межі
водоохоронної зони та прибережної
смуги встановлені не були. Тому
відповідач при прийнятті рішення
повинен був користуватись вимогами
встановленими статтею 60 ЗК України.

За відповідних обставин судом не
приймається також і акт про погодження
меж прибережної захисної смуги в
натурі, який складено лише 12 вересня 2012
року.

Виходячи з вищенаведеного, рішення
відповідача № 6 від 05 вересня 2008 року
«Про надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки гр. ОСОБА_2» -
суперечить вимогам законодавства
України, отже є незаконним та таким, що
підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2
КАС України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Частиною першою статті 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2-12, 71, 86, 112, 158-163, 167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Дніпровської сільської ради №
6 від 05 вересня 2008 року «Про надання
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_2».

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини 1 статті 254 КАС
України та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами встановленими
статтями 185-186 КАС України.

Постанова буде складена у повному
обсязі відповідно до частини 3 статті 160
КАС України, протягом п'яти днів.

Суддя
Д.В. Татаринов.