Справа № 1319/2190/12
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2014 м.
Київ К/800/22268/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на
постанову Сихівського районного суду
міста Львова від 19.07.2012р. та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.03.2014р. у
справі за позовом Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області до Головного управління
юстиції у Львівській області про
визнання дій протиправними та
скасування постанови,

В С Т А Н О В
И В:

У лютому 2012 року Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області звернулося до суду
з позовом до Головного управління
юстиції у Львівській області з
вимогами про визнання дій
протиправними та скасування постанови
державного виконавця, посилаючись на
те, що виконавче провадження відкрито з
порушенням вимог ст.ст.20, 21 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки не підвідомче підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції Львівської області,
в постанові державного виконавця не
зазначено ідентифікаційний номер
стягувача і код боржника.

Постановою Сихівського районного
суду міста Львова від 19.07.2012р.,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 24.03.2014р., в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі представник
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області з
посиланням на порушення норм
матеріального і процесуального права,
допущених судами першої та апеляційної
інстанцій, просить рішення судів
скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою головного
державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції Львівської області
Шестака О.В. від 01.02.2012р. відкрито
виконавче провадження ВП №31023937 на
підставі виконавчого листа, виданого
26.12.2011р. Сихівським районним судом м.
Львова у справі №2а-1193/10, про
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області нарахувати і виплатити з
08.03.2010р. ОСОБА_3 підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
на підставі положень ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Статтею 18 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові за наявності) (для фізичних
осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за наявності (для фізичних
осіб - платників податків), а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо; 4) резолютивна частина
рішення; 5) дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням; 6) строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Відповідно до ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

За приписами ст.21 Закону України
«Про виконавче провадження» (в
редакції Закону України від 04.11.2010р. №
2677-VI) на відділ примусового виконання
рішень управлінь державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими боржниками є
територіальні підрозділи центральних
органів виконавчої влади, місцеві суди,
міські, районні або селищні ради чи
районні державні адміністрації та їх
структурні підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, військові прокуратури
гарнізонів, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи.

Оскільки боржником за виконавчим
листом зазначене Головне управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області, яке є територіальним
підрозділом Пенсійного фонду України
як центрального органу виконавчої
влади, то відповідно до ст.21 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконання такого рішення станом на
лютий 2012 року повинно було
здійснюватись підрозділом примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області з огляду на те, що відділи
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби утворилися внаслідок
реформування органів державної
виконавчої служби, яке відбувалося
впродовж 2011-2012 років на реалізацію
вимог Закону України від 04.11.2010р. № 2677-VI
(набрав чинності 09.03.2011р.).

Відмовляючи у задоволенні позову,
суди дійшли обґрунтованого висновку,
що постанова про відкриття виконавчого
провадження відповідає вимогам, які
пред'являються до виконавчого
документа, строк пред'явлення її до
виконання не закінчився, виконавчий
документ пред'явлений до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання.

При цьому відсутність у
виконавчому листі ідентифікаційного
коду боржника та номеру стягувача у
виконавчому документів не може бути
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження, оскільки п. 3
ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження» надає право державному
виконавцю при здійсненні виконавчого
провадження з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі й конфіденційну.

Аналогічна правова позиція
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 25.06.2014р. (справа № 6-62цс14).

Доводи касаційної скарги
висновків судів першої та апеляційної
інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної
інстанцій повно і всебічно встановили
обставини справи, дали їм належну
юридичну оцінку, правильно застосували
норми матеріального і процесуального
права, тому відсутні підстави для
скасування або зміни прийнятих ними
рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області залишити без задоволення, а
постанову Сихівського районного суду
міста Львова від 19.07.2012р. та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.03.2014р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановлених статтями 237-244 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя - доповідач
В.М. Кочан

судді

К.С. Винокуров

С.С. Пасічник