Справа № 361/11466/13-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Пухна О.М.
Суддя-доповідач: Безименна
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Карпушової О.В.,

при секретарі Авраменко
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 01 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Броварської міської ради Київської
області, треті особи - Броварська
центральна районна лікарня, ОСОБА_4
про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2013 року позивач звернувся в
Броварський міськрайонний суд
Київської області з позовом до
Броварської міської ради Київської
області, треті особи - Броварська
центральна районна лікарня, ОСОБА_4, в
якому просив зобов'язати Броварську
міську раду розглянути на сесії його
заяву № 9-5-Ц-2473 від 23 жовтня 2013 року щодо
приватизації житлового приміщення №
39-40 у гуртожитку по АДРЕСА_1 і передачі
житлового приміщення - кімнати АДРЕСА_2
у приватну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 01 квітня 2014 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
судове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі. На
думку апелянта, оскаржуване рішення
прийняте з порушенням принципу
рівності перед законом та містить
ознаки несправедливої дискримінації
позивачів як мешканців гуртожитку.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні- не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову -
залишити без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи 21 грудня 2005 року
позивачу видано ордер №218 на вселення
спільно з членами його сім'ї, дружиною -
ОСОБА_4, дочками - ОСОБА_5 та ОСОБА_5 в
кімнати АДРЕСА_1, де вони зареєстровані
та проживають (а.с. 17-18).

У жовтні 2013 року, позивач звернувся до
Броварського міського голови із заявою
про винесення на розгляд сесії
Броварської міської ради питання про
передачу у приватну власність житлових
приміщень у гуртожитку, в якому він
проживає разом з членами своєї сім'ї
(а.с. 11).

Листом від 23 жовтня 2013 року №744/06 за
підписом начальника управління
комунальної власності Броварської
міської ради Данилюк Т.І. йому
роз'яснено, що гуртожитки, на які
поширюється дія Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків», підлягають
передачі у власність відповідних
територіальних громад. Оскільки на час
розгляду його заяви гуртожиток по
АДРЕСА_1, не передано до комунальної
власності територіальної громади
міста Бровари, а він перебуває у
спільній сумісній власності
територіальної громади м. Бровари та
територіальних громад сіл і селищ
Броварського району, законні підстави
проведення приватизації житлових
приміщень даного гуртожитку відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову виходячи з наступного.

Закон України «Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків» регулює правові, майнові,
економічні, соціальні, організаційні
питання щодо забезпечення реалізації
конституційного права на житло
громадян, які тривалий час на законних
підставах проживають у гуртожитках,
призначених для проживання одиноких
громадян або для проживання сімей.

Відповідно до ст. 4 Закону громадяни, на
яких поширюється дія цього Закону,
мають право на приватизацію житлових
приміщень у гуртожитках, які
перебувають у власності
територіальних громад і можуть бути
приватизовані відповідно до закону.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону після
прийняття гуртожитку у власність
територіальної громади згідно з цим
Законом місцева рада приймає на сесії в
межах своєї компетенції відповідне
рішення щодо подальшого його
використання, а саме:

а) залишити цілісний майновий комплекс
у статусі "гуртожиток" та дозволити
приватизацію його житлових і
нежитлових приміщень. У цьому випадку
здійснюється приватизація приміщень
гуртожитку його законними мешканцями
згідно з цим Законом;

б) надати цілісному майновому
комплексу статус "соціальне житло" та
не дозволяти приватизацію його жилих
приміщень. У цьому випадку
приватизація житлових приміщень
гуртожитку не здійснюється (у тому
числі й у випадках, передбачених цим
Законом), а колишнім законним мешканцям
гуртожитку, за їх згодою, надається
відповідне соціальне або інше житло;

в) перепрофілювати гуртожиток та
використовувати цілісний майновий
комплекс колишнього гуртожитку за
іншим призначенням. У цьому випадку
рада одночасно приймає рішення щодо
забезпечення законних мешканців
такого гуртожитку іншим житлом згідно
із законодавством;

г) знести цілісний майновий комплекс
колишнього гуртожитку та вжити заходів
щодо будівництва на звільненій
земельній ділянці соціального житла
або продажу земельної ділянки на
аукціоні згідно із земельним
законодавством. У цьому випадку рада
одночасно приймає рішення щодо
забезпечення законних мешканців
такого гуртожитку іншим житлом згідно
із законодавством;

ґ) знести колишній гуртожиток
(відповідний цілісний майновий
комплекс) та вивільнити земельну
ділянку з наступним її продажем на
аукціоні. У цьому випадку особи, на яких
поширюється дія цього Закону,
підлягають переселенню в інше придатне
для проживання людей житло, що належить
на праві власності або на праві
користування відповідній місцевій
раді. Таким особам, за їх згодою,
виконавчим органом місцевої ради може
бути видана грошова компенсація за
взяття ними (їх сім'ями) житла в оренду
на певний строк (але не більше одного
року). Розмір і порядок видачі
зазначеної компенсації визначає кожна
місцева рада самостійно відповідно до
вимог чинного законодавства та
виходячи із власних можливостей;

Частиною 6 ст. 5 Закону передбачено, що
передача житлових приміщень у
гуртожитках у власність громадян
здійснюється на підставі рішення
органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Броварської міської ради
Київської області від 24 березня 2009 року
№ 1059-58-05, вказаний гуртожиток передано
у спільну сумісну власність
територіальної громади сіл та селищ
Броварського району Київської області
та територіальної громади міста
Бровари Київської області, що
підтверджується інформаційною
довідкою з Реєстру прав власності на
нерухоме майно (а.с. 68).

Крім того, відповідно до інструкції з
організації роботи щодо звернень
громадян у виконавчому комітеті,
управліннях, відділах та інших
структурних підрозділах Броварського
міськвиконкому, затвердженого
розпорядженням міського голови, в
межах його компетенції, від 01 серпня 2005
року № 125 відповідь автору звернення,
що надійшло до виконкому подається за
підписом міського голови, заступників
міського голови, або за їх дорученням
керівниками управлінь, відділів та
інших структурних підрозділів
виконкому, які розглядали звернення.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідь позивачу на його заяву
направлена за підписом начальника
управління комунальної власності
Броварської міської ради Данилюк Т.І. у
відповідності до вищевказаної
інструкції.

Також, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, про
відсутність порушень Закону України
«Про звернення громадян», оскільки
вказане звернення розглянуто у межах
строків визначених цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що гуртожиток по АДРЕСА_1 знаходиться у
спільній сумісній власності
територіальної громади сіл та селищ
Броварського району Київської області
та територіальної громади міста
Бровари Київської області, а не у
комунальній власності територіальної
громади м. Бровари, суд першої
інстанції дійшов до обгрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 01 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 26
вересня 2014 року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

О.В. Карпушова

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Карпушова О.В.