Справа № 813/4061/13-а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
Справа
№ 876/10841/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі :

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про скасування
постанови ,-

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду першої інстанції з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати незаконною та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
(ІДАБК) у Львівській області за №
24/17-ю/пз від 27.03.2013 року про накладення
штрафу за порушення у сфері
містобудівної діяльності у розмірі 11470
грн.

Постановою від 16 липня 2013 року
Львівський окружний адміністративний
суд позов задовольнив в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, ІДАБК у Львівській
області подала апеляційну скаргу,
оскільки вважає, що постанова прийнята
з порушенням закону, без посилання на
норми матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
першої інстанції не взяв до уваги ті
обставини, що пунктом 2 ч.2.ст.2 Закону
України ,,Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" встановлена
відповідальність за виконання
будівельних робіт без повідомлення про
початок їх виконання або будівництво
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків І та II категорій складності,
закінчене у період з 5 серпня 1992 року до
12 березня 2011 року без дозволу на
виконання будівельних робіт, а також
наведення недостовірних даних у такому
повідомленні.

Відповідач вважає, що даною
(спеціальною) нормою Закону
передбачена відповідальність за
будівництво здійснене з 5 серпня 1992
року до 12 березня 2011 року, а тому
посилання суду на п.13-1 Порядку
накладення штрафів за правопорушення
містобудівної діяльності,
затвердженого постановою КМУ від
06.01.1995р. № 244, згідно якої штраф може
бути накладено на суб'єктів
містобудування протягом шести місяців
з дня виявлення правопорушення, але не
пізніше ніж через три роки з дня його
вчинення, є помилковим.

З огляду на викладене відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у
справі, в судове засідання не прибули,
хоча належним чином були повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, апеляційний суд у
відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає можливим здійснювати розгляд
справи в порядку письмового
провадження за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга не належить до
задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що
27.03.2013 року заступник начальника ІДАБК
у Львівській області у відповідності
до вимог п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України ,,Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності" виніс
постанову за № 24/17-ю/пз про накладення
штрафу в розмірі 11470 грн. на приватного
підприємця ОСОБА_1 за порушення у сфері
містобудівної діяльності.

Підставою для прийняття оскарженого
рішення став протокол за № 24/5-пз від
26.03.2013 року, в якому зафіксовано, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
здійснив будівництво виробничої
будівлі (адмінбудинку), який збудований
у 2009 році та належить до ІІ категорії
складності, з порушенням постанови
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011
року № 466 ,,Деякі питання виконання
підготовчих та будівельних робіт", ст. 34
Закону України ,,Про регулювання
містобудівної діяльності", ст. ст. 7, 9, 27
Закону України ,,Про архітектурну
діяльність".

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що з
моменту вчинення позивачем
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності у липні 2009 року до моменту
винесення оскаржуваної постанови про
застосування штрафу 27.03.2013 року
закінчився 3-річний строк притягнення
до відповідальності за правопорушення
у сфері містобудівної діяльності, а
тому у відповідача були відсутні
правові підстави для застосування
штрафу та винесення спірної постанови.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
фактичним обставинам справи, нормам
матеріального права та є вірними.

Так, в силу ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 2
Закону України від 14.10.1994 року № 208/94-ВР
,,Про відповідальність за порушення у
сфері містобудівної діяльності"
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення:
виконання будівельних робіт без
повідомлення про початок їх виконання
або будівництво індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, громадських будинків I
та II категорій складності, закінчене у
період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011
року без дозволу на виконання
будівельних робіт, а також наведення
недостовірних даних у такому
повідомленні - у розмірі десяти
мінімальних заробітних плат.

Згідно з ч.11 ст. 2 Закону України ,,Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності" штраф може
бути накладено на суб'єктів
містобудування протягом шести місяців
з дня виявлення правопорушення, але не
пізніш як через три роки з дня його
вчинення.

Суд першої інстанції належним чином
дослідив надані сторонами докази та
встановив, що позивач протягом 2008 року
здійснював самовільне будівництво
виробничої споруди (адмінбудинку), яке
було закінчене у липні 2009 року. Даний
факт підтверджується рішенням
виконавчого комітету Сколівської
міської ради Львівської області № 191
від 03.07.2009 року, яким присвоєно адресний
номер ,,АДРЕСА_1 і належить приватному
підприємцю ОСОБА_1.

На підставі викладеного апеляційний
суд визнає вірними та обгрунтованими
висновки суду першої інстанції щодо
протиправності накладення на позивача
штрафу за перебігом трьохрічного
строку з часу вчинення правопорушення,
оскільки самовільне будівництво
завершене позивачем в липні 2009 року, а
постанова про накладення штрафу
відповідачем винесена 27 березня 2013
року.

Наведене спростовує доводи
апеляційної скарги щодо
невідповідності постанови суду першої
інстанції нормам матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
їх не спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ст.195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст.
ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2013
року у справі № 813/4061/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

Р.Й. Коваль