Справа № 2а-1701-1/09 (2а-93-1/10)
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/80644/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Лиска Т.О., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Святошинського районного
суду м. Києва від 05.02.2010р. та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 16.06.2010р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом про зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
допомогу при народженні третьої
дитини.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 05.02.2010р., яка залишена
без змін ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 16.06.2010р., у задоволенні позову
відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами рішення та ухвалити нове про
задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу, колегія суддів
приходить до висновку, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
громадяни України, в сім'ях яких
виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Відповідно до пункту 10 Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого
постановою КМ України від 27.12.2001р. №1751,
допомога при народженні дитини
надається одному з батьків дитини,
опікуну, які постійно проживають разом
з дитиною, з метою створення належних
умов для її повноцінного утримання та
виховання.

Згідно положення пункту 13 Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого
постановою КМ України від 27.12.2001р. №1751,
розмір та строк виплати допомоги, яка
призначається одному з батьків дитини,
визначається з урахуванням кількості
живонароджених та усиновлених дітей
(враховуючи померлих), які до
народження дитини перебували на
утриманні особи, якій призначається
допомога, її чоловіка (дружини), крім
дітей, від виховання яких зазначена
особа (її чоловік, дружина) відмовилась,
а також дітей, які передані на
виховання іншій особі, та повнолітньої
дочки (повнолітнього сина) чоловіка,
які не були усиновлені дружиною. У разі
народження двійні або більшої
кількості дітей кожна дитина з їх числа
вважається наступною.

Судами встановлено, що позивач є
батьком трьох дітей ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Так, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народжені у шлюбі
з першою дружиною позивача, з якою він
розлучився. ОСОБА_4 народжена у другому
шлюбі позивача.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 08.10.2008р. у справі
№2-2720-1/08 визначено спосіб участі
позивача у вихованні дітей ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які проживають з матір'ю.

Після народження третьої дитини ОСОБА_4
позивач звернувся до відповідача із
заявою про виплату допомоги при
народженні третьої дитини у розмірі 50
000 гривень.

Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської у
м. Києві державної адміністрації
своїм листом від 08.10.2009р. №8035-39/06
повідомило позивача про призначення
йому допомоги у розмірі, передбаченому
чинним законодавством при народженні
першої дитини - 12240 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з чим погодився
апеляційний суд, виходив із того, що в
сім'ї позивача, яка складалась лише з
нього та його дружини, на час
народження третьої дитини ОСОБА_4, не
проживали та не виховувались інші
рідні, усиновлені діти, а також діти,
над якими встановлено опіку або
піклування, а тому відсутні підстави
для призначення і виплати допомоги у
розмірі 50 000 грн, як на третю дитину.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального і
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки згідно
положень Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» та постанови
КМ України від 27.12.2001р. №1751 «Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» право на державну допомогу,
зокрема допомогу при народженні
дитини, у випадках та на умовах,
передбачених цим Законом та іншими
законами України мають право громадяни
України, в сім'ях яких виховуються та
постійно проживають неповнолітні діти.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
постійно не проживають та не
виховуються в сім`ї позивача, то
відсутні законні підстави для
призначення позивачу допомоги при
народженні третьої дитини.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що при ухваленні
оскаржуваних рішень суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Святошинського районного суду м. Києва
від 05.02.2010р. та ухвалу Апеляційного суду
м. Києва від 16.06.2010р. у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
Т.О. Лиска

І.В. Штульман