Справа № 814/2057/13-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 р. Справа № 814/2057/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Птичкіна В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря - Півень М. О.

за участю представника позивача
-Корованенко С.А.

за участю представника апелянта-
Ферлій А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Кооперативного підприємства
«Центральний ринок» на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Миколаївський центральний ринок»,
державного реєстратора Реєстраційної
служби Миколаївського міського
управління юстиції Миколаївської
області, Реєстраційної служби
Миколаївського міського управління
юстиції Миколаївської області,
Миколаївського міського управління
юстиції, за участю третіх осіб:
Кооперативного підприємства
«Центральний ринок», Товариства з
обмеженою відповідальністю « Карлет»
про визнання дії протиправними,
скасування рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
визнання нечинним свідоцтва про право
власності, зобов'язання вчинити певні
дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Миколаївський
центральний ринок" (надалі - Ринок або
позивач) звернулося з позовом, в якому
просило:

1.Визнати протиправними дії
державного реєстратора Реєстраційної
служби Миколаївського міського
управління юстиції Вирич Тетяни
Вікторівни (надалі - реєстратор) щодо
внесення запису про право власності на
об'єкт нерухомого майна (реєстраційний
номер: 1) за Комунальним
підприємством "Центральний ринок" (
надалі - Підприємство) до Державного
реєстру речових прав та скасувати
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень від 26.04.2013р.

2.Визнати недійсним (нечинним)
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 26.04.2013, видане
Реєстраційною службою Миколаївського
міського управління юстиції.

3.Зобов'язати Реєстраційну службу та
Миколаївське міське управління
юстиції внести до Державного реєстру
речових прав запис про скасування
державної реєстрації права власності
№ 812625 від 25.04.2013.

В обґрунтування позову Ринок
зазначив зокрема, що реєстратор діяла
всупереч ухвалі господарського суду
Миколаївської області про заборону
вчинення дій, пов'язаних з державною
реєстрацією права власності; власником
об'єктів нерухомого майна, право
власності на які зареєстрував
реєстратор, є Ринок, в зв'язку з чим
реєстратор при розгляді заяви
Підприємства, в силу підпункту 1 пункту
2 статті 9 Закону України від 01.07.2004 №
1952-IV "Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень"
(надалі - Закон № 1952), пунктів 92 і 93
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 № 703
(надалі - Порядок № 703), пункту 3 Порядку
використання даних Реєстру прав
власності на нерухоме майно, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, Державного реєстру
іпотек та Державного реєстру обтяжень
рухомого майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 14.12.2012
№ 1844/5 (надалі - Порядок № 1844), був
зобов'язаний встановити факт наявності
в Державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно відповідної інформації
і відмовити Підприємству у державній
реєстрації права власності;
використані реєстратором документи не
відповідали вимогам, встановленим
Законом № 1952, та/або не давали змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують,
наслідком чого, згідно з підпунктом 4
частини 1 статті 24 Закону № 1952, мало
бути рішення про відмову у державній
реєстрації прав; одному з об'єктів
нерухомого майна (нежитлова будівля
Літ. У-2, площ. 4867,8 м2), права власності
третьої особи КП « Центральний ринок»
на який зареєстрував реєстратор, у 2009
році була надана адреса "пр. Леніна, 25/12",
тому видача третій особі КП «
Центральний ринок» свідоцтва про
право власності на цей об'єкт за
адресою "пр. Леніна, 25" є безпідставною;
реєстратор діяв всупереч наказу
Міністерства юстиції України від 02.04.2013
№ 607/5 "Про заходи щодо взаємодії
органів державної реєстрації прав та
їх посадових осіб".

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року - позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії
державного реєстратора Реєстраційної
служби Миколаївського міського
управління юстиції Вирич Тетяни
Вікторівни щодо внесення запису про
право власності: 812625 25.04.2013 о 16:03:29 на
об'єкт нерухомого майна (реєстраційний
номер: 1) за КП "Центральний ринок"
до Державного реєстру прав.

Визнано протиправним і скасовано
рішення державного реєстратора
Реєстраційної служби Миколаївського
міського управління юстиції Вирич
Тетяни Вікторівни про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (з
відкриттям розділу), індексний номер:
2001187 від 26.04.2013 13:26:45.

Визнано недійсним свідоцтво про
право власності на нерухоме майно від
26.04.2013, індексний номер: 2985408, видане
Реєстраційною службою Миколаївського
міського управління юстиції за
підписом, засвідченим печаткою
державного реєстратора Вирич Тетяни
Вікторівни.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі, Кооперативне
підприємство «Центральний ринок»,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить
постанову суду від 22.05.2014 року
-скасувати, прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з того, що при здійсненні
державної реєстрації права власності
державний реєстратор діяв всупереч
вимогам Закону № 1952 і положенням
Порядку № 703, що призвело до порушення
прав позивача.

Однак з таким висновком суду першої
інстанції погодитись неможливо з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
пунктів 1.36 та 1.37 рішення виконкому
Миколаївської міської ради від 14.12.2012 №
1300 Ринку були видані свідоцтва про
право власності на нерухоме майно (т. с.
1, ар. 37, 38):

- від 18.12.2012 серія САЕ № 837842 - на
нежитлову будівлю літ. У-2, площа 4867,8
кв.м, адреса об'єкта: пр. Леніна, 25/12,
реєстраційний номер: 28170631;

- від 19.12.2012 серія САЕ № 857705 - не
нежитловий об'єкт (Центральний
колгоспний ринок), що складається з 8
основних будівель (літ. А-2, площа 8643,2
кв.м, літ. 3, площа 262,8 кв.м, літ. М, площа
269,3 кв.м, літ. Г, площа 34,1 кв.м, літ. Р,
площа 137,6 кв.м, літ. К, площа 258,8 кв.м, літ.
Н, площа 273 кв.м, літ. Я' - критий навіс -
павільйон /модуль Кисловодськ/ на 704
торгових місць; службових будівель та
споруд, адреса об'єкта: пр. Леніна, 25,
реєстраційний номер: 6144017.

Рішенням від 29.03.2013 № 325 (т. с. 1, ар. 39)
виконком Миколаївської міської ради
скасував пункти 1.36 та 1.37 рішення від
14.12.2012 № 1300 в частині оформлення права
власності та в частині видачі свідоцтв
про право власності Ринка на вказані
об'єкти.

22.04.2013 Ринок звернувся до
господарського суду Миколаївської
області з позовом про визнання
незаконним та скасування рішення
виконкому Миколаївської міської ради
від 23.03.2013 № 325 (т. с. 1, ар. 10-12).

Ухвалою від 24.04.2013 у справі № 915/767/13
(за вищезгаданим позовом Ринку)
господарський суд Миколаївської
області, з метою забезпечення позову,
заборонив Реєстраційній службі
вчиняти дії, пов'язані з державною
реєстрацією права власності відносно
вказаних об'єктів.

Рішення суб'єкту владних повноважень
щодо встановлення права власності за
ТОВ «Миколаївський центральний ринок»
не є предметом спору у зазначеній
справі, а тому колегія суддів не
входить в його обговорення та оцінку.

Судом також встановлено, що 25.04.2013
(16:03:29, реєстраційний номер 1000931)
державний реєстратор Реєстраційної
служби зареєстрував заяву
Підприємства (т. с. 1, ар. 186) про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо
права власності). У заяві зазначені: вид
реєстрації - виникнення; форма
власності - приватна; тип об'єкта -
нежитлове приміщення;
місцезнаходження об'єкта нерухомого
майна - Миколаїв, пр. Леніна, 25.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності (надалі
- Витяг, т. с. 1, ар. 15), 26.04.2013 реєстратор
прийняв рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (з
відкриттям розділу), індексний номер:
2001187 від 26.04.2013 13:26:45. Згідно з рішенням
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 26.04.2013 № 2001187 (надалі -
Рішення, т. с. 1, ар. 92), реєстратор провів
державну реєстрацію права приватної
власності Підприємства на торговий
комплекс, що розташований за адресою:
пр. Леніна, 25, реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна 1.

26.04.2013 Підприємству було видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно (індексний номер: 2985408),
згідно з яким Підприємство є власником
нежитлових приміщень, розташованих за
адресою: пр. Леніна, 25 (надалі -
Свідоцтво, т. с. 1, ар. 16). Саме це
Свідоцтво у витягу вказано підставою
виникнення права власності.

Вказані дії державного реєстратора
і є предметом спору у даній справі.

Згідно з Витягом, опис об'єкта
нерухомого майна, право на яке було
зареєстровано за Підприємством,
різниться з описами об'єктів, що
містяться у виданих Ринку свідоцтвах
про право власності на нерухоме майно і
зазначені в ухвалі господарського суду
Миколаївської області від 25.04.2013.
Розбіжності полягають в тому, що адреса
нежитлової будівлі літ. У-2 у Витягу - пр.
Леніна, 25, в той час як у свідоцтвах про
право власності Ринку на нерухоме
майно і в ухвалі суду - пр. Леніна, 25/12.
Також у Витягу до об'єкта нерухомого
майна входить нежитлова будівля літ. П
загальною площею 273 кв.м, в той час як у
свідоцтвах про право власності Ринку
на нерухоме майно і в ухвалі суду
зазначено про нежитлову будівлю літ. Н
загальною площею 273 кв.м.

Відносини, пов'язані з проведенням
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, регулює Закон
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» №1952/VІ від 01.07.2004р., постанова
« Про затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно» №868 від 17.10.2013р.,
постанова « Про затвердження порядку
ведення Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно» №1141 від
26.10.2011р., наказ МЮУ «Про затвердження
Порядку використання даних Реєстру
прав власності, Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, державного реєстру іпотек та
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна» №1844/5 від 14.12.2012р.

Відповідно до статті 23 Закону № 1952,
державна реєстрація права власності та
інших речових прав зупиняється у разі
прийняття рішення суду про заборону
вчинення дій, пов'язаних з державною
реєстрацією таких прав. Державний
реєстратор у день отримання рішення
суду про заборону вчинення дій,
пов'язаних з державною реєстрацією
прав, приймає рішення про зупинення
державної реєстрації прав, про що
письмово повідомляє заявника не
пізніше наступного дня після прийняття
ним відповідного рішення. Державна
реєстрація права власності та інших
речових прав зупиняється до скасування
рішення суду, що було підставою для
прийняття рішення про зупинення
державної реєстрації прав.

Відповідно до ст.15 Закону № 1952,
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:

1) Прийняття і перевірка документів,
що подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) Встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;

3) Прийняття рішення про державну
реєстрацію, відмову в ній або
зупинення державної реєстрації;

4) Внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) Видача свідоцтва про право
власності на нерухоме майно;

6) Надання витягів з Державного
реєстру прав про зареєстровані права.

Я вбачається з матеріалів справи,
25.04.2013 року було зареєстровано заяву
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №1000931 у базі даних про
реєстрацію заяв та запитів, подану
уповноваженою особою КП «Центральний
ринок» до Реєстраційної служби
Миколаївського управління юстиції.

Відповідно до Постанови №1141 під час
розгляду заяви державний реєстратор
здійснює пошук у Державному реєстрі
прав відомостей про нерухоме майно,
право власності та суб'єкта цього
права, інші речові права та суб'єкта цих
прав, іпотеку та суб'єкта цього права,
обтяження прав на нерухоме майно та
суб'єкта цих прав. Додатково
здійснюється пошук інших заяв про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень на те саме майно у базі даних
про реєстрацію заяв та запитів.

Згідно наказу № 1844/5 державний
реєстратор формує відомості з
Реєстрів, які діяли до 01.01.2013р.
Відомості, отримані державним
реєстратором під час проведення
державної реєстрації прав за
результатом пошуку у Реєстрах та
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно, оформляються у паперовому
вигляді, підписуються державним
реєстратором, засвідчуються в
установленому законодавством порядку
печаткою та долучаються до відповідної
облікової або реєстраційної справи.

В судовому засіданні встановлено, що
державним реєстратором, було
сформовано відомості №2974215 від 26.04.2013р.,
№2974812 від 26.04.2013р., пошук заяв №2973970 від
26.04.2013р.

У даних відомостях відсутня
інформація про реєстрацію заборони
суду про вчинення реєстраційних дій (
ухвала Господарського суду
Миколаївської області №915/767/13 від
24.04.2013р.), а також відсутні відомості про
зареєстровані обтяження та права.

Судом першої інстанції також
встановлено, що Ухвала Господарського
суду Миколаївської області №915/767/13 від
24.04.2013р. була пред'явлена до виконання
та надійшла поштовим зв'язком з
повідомленням про вручення 30.04.2013р. об
14:40, про що свідчать копії листа та
повідомлення. Дана ухвала була
виконана 30.04.2013р., про що свідчать
записи у Державному реєстрі. 08.05.2013 року
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП №37826865.

Таким чином, на момент здійснення
пошуку була відсутня будь - яка
реєстрація рішень судів та наявність
записів про заборону вчинення
реєстраційних дій.

Сама по собі наявність ухвали про
заборону вчиняти реєстраційні дії, не
доведеної у спосіб, передбачений
законом до осіб, яких вона стосується,
не може слугувати підставою для
визнання їх дій неправомірними.

Більше за те, дана ухвала була
скасована постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
01.08.2013 р. у справі № 915/767/13 як незаконна.

Однак суд першої інстанції, всупереч
встановленим обставинам, зробив
помилковий висновок, що наявність
Ухвали Господарського суду
Миколаївської області №915/767/13 від
24.04.2013р. поза межами Державному реєстрі
взагалі, є підставою для визнання дії
державного реєстратора протиправними.

Як вказано у частині 1 статті 19
Закону № 1952, державна реєстрація
проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку,
встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності,
виданих органами приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді;

4) державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали
законної сили;

6) інших документів, що
підтверджують виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно,
поданих органу державної реєстрації
прав разом із заявою.

Згідно з частиною 3 статті 16 Закону №
1952, разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
паперовій формі подаються оригінали
документів, необхідних для державної
реєстрації прав та їх обтяжень, їх
копії, засвідчені в установленому
порядку.

Також п.42 постанови №703 вказує, що
державний реєстратор видає свідоцтво,
на підставі якого проводить
державну реєстрацію прав власності
на нерухоме майно.

Відповідно до п.50 постанови №703 для
проведення державної реєстрації з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у зв'язку з внесенням
до статутного капіталу юридичної особи
юридичною особою нерухомого майна
заявник подає наступні документи:

Заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень.

Квитанцію про сплату державного
мита та квитанцію за надання витягу.

Правовстановлюючий документ (
рішення виконкому про відвід земельної
ділянки №272 від 13.03.1947р., акт відводу під
будівництво центрального колгоспного
ринку від 13.02.1954р. та акт державної
комісії про прийняття будинку в
експлуатацію від 22.12.1992р.)

Технічний паспорт ( у разі
проведення державної реєстрації права
власності на новозбудований чи
реконструйований об'єкт нерухомого
майна)

Акт приймання-передачі нерухомого
майна від 31.01.2002р.

Рішення про внесення до статутного
фонду нерухомого майна ( постанова
правління Миколаївської
облспоживспілки від 31.01.20002р. №13,
постанова правління Миколаївської
облспоживспілки та президії обкому
профспілки працівників споживчої
кооперації від 12.03.2002р. №96)

Згідно ч.4 ст.3 Закону № 1952 права на
нерухоме майно, які виникли до набрання
чинності цим Законом визнаються
дійсними, якщо на момент виникнення
прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

До 13.12.1995р. діяла Інструкція щодо
порядку реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу УРСР від 31.01.1966р., якою
передбачався порядок реєстрації
будинків та домоволодінь, а не прав
власності. Також цією інструкцією був
передбачений перелік
правовстановлюючих документів. Серед
яких, зокрема, рішення виконкому про
відвід земельної ділянки та акт
державної комісії про прийняття в
експлуатацію об'єкта нерухомого майна.
Документ, що посвідчує особу. Документ,
що підтверджує повноваження.

Суд першої інстанції у постанові
послався на те, що у картці прийому
заяви №1970328 від 25.04.2013р. державним
реєстратором, який приймав заяву не
було зазначено всі подані заявником
документи, оскільки, як вказано у
картці прийому заяви № 1970328 (т. с. 1, ар.
89), разом із заявою про державну
реєстрації права власності
уповноважена особа Підприємства
подала: акт приймання-передачі
нерухомого майна: б/н, виданий 31.01.2002,
видавник: КР "Облкоопзаготторг" (надалі
- Акт, т. с. 1, ар. 165); постанову "Про
реорганізацію КП "Облкоопзаготторг",
серія та номер: 96, виданий 12.03.2002,
видавник: Миколаївська обласна спілка
споживчих товариств (надалі -
Постанова, т. с. 1, ар. 154).

На вимогу суду реєстратор надав
копії документів реєстраційної справи
(на 96 ар., т. с. 1, ар. 89-186), і частина
документів цієї справи (т. с. 1, ар. 104-153,
155-164, 166-171), згідно з поясненнями
реєстратора, також була подана
уповноваженою особою Підприємства.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
пріоритет мають дані реєстраційної
справи, тому, на думку колегії суддів,
підстав стверджувати, що документи, які
не зазначені у картці прийому заяви, не
подавались, у позивача немає.

Як вказано вище, відповідно до Витягу,
підставою виникнення права власності
Підприємства у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності вказано
Свідоцтво.

Пунктом 3 частини 1 статті 18 Закону №
1952 передбачено, що свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, що
підтверджує виникнення права
власності при здійсненні державної
реєстрації прав на нерухоме майно,
видається юридичним особам у разі
внесення до статутного фонду
(статутного або складеного капіталу)
об'єктів нерухомого майна їх
засновниками (учасниками).

Згідно з Актом: "На виконання
Постанови правління Миколаївської
облспоживспілки від 31.01.2002р. №13
стосовно передачі основних фондів КО
"Облкоопзаготторг" до КП "Центральний
ринок" комісією складено цей акт про те,
що КП "Облкоопзаготторг передало, а КП
"Центральний ринок прийняло торговий
комплекс Центрального ринку,
розташований в м. Миколаєві, проспект
Леніна, 25, що складається з нежитлових
будівель за літ. У-2 загальною площею
4767,8 кв.м, літ. К площею 258,8 кв.м., за літ. П
площею 273,0 кв.м, за літ. А-2 площею 8643,8
кв.м, за літ. З площею 262,8 кв.м, за літ. М
площею 259,3 кв.м, за літ. Г площею 34,1 кв.м,
за літ. Р площею 137,6 кв.м., споруда за літ.
Я' критий овочевий модуль "Кисловодськ"
на 704 торгових місця, службові будівлі
та споруди."

Постанова правління Миколаївської
облспоживспілки від 31.01.2002 № 13 "О
передаче в оперативное управление КП
"Центральный рынок" торгового комплекс
КП "Облкоопзаготторг", на виконання
якої був складений Акт (т. с. 1, ар. 155).
Відповідно до цієї постанови, в.о.
генерального директора КП
"Облкоопзаготторг" було зобов'язано "…
передать в оперативное управление
торговый комплекс дирекции КП
"Центральный рынок" с 31.01.2002г.". Пунктом 4
Постанови до постанови правління
Миколаївської облспоживспілки від
31.01.2002 № 13 були внесені зміни, зміст
яких полягав в тому, що торговий
комплекс передається "… як внесок
правління облспоживспілки до
статутного капіталу КП "Центральний
ринок" з 15 березня 2002 року.".

Відповідно до пункту 50 Порядку № 703,
для проведення державної реєстрації
прав з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно у зв'язку з
внесенням до статутного (складеного)
капіталу (статутного фонду) юридичної
особи нерухомого майна заявник, крім
документів, що зазначені у пунктах 27-29 і
31 цього Порядку, подає органові
державної реєстрації прав акт
приймання-передачі об'єкта нерухомого
майна або інший документ, що
підтверджує факт передачі такого майна
до статутного (складеного) капіталу
(статутного фонду) юридичної особи. У
разі коли внесення нерухомого майна до
статутного (складеного) капіталу
(статутного фонду) юридичної особи
здійснюється іншою юридичною особою,
заявник подає органові державної
реєстрації прав рішення про внесення
нерухомого майна до статутного
(складеного) капіталу (статутного
фонду) юридичної особи, прийняте
уповноваженим органом управління
такої юридичної особи.

Обов'язками державного реєстратора,
згідно з частиною 2 статті 9 Закону № 1952,
зокрема є встановлення відповідності
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями.

Відповідно до пункту 92 Порядку № 703,
під час розгляду заяви про державну
реєстрацію, відповідно до якої
державну реєстрацію прав у Державному
реєстрі прав заявлено вперше,
державний реєстратор використовує
зокрема дані Реєстру прав власності на
нерухоме майно.

Відповідно до інформації з
Державного реєстру речових прав,
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, Державного реєстру іпотек,
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна №2974215 від
26.04.2013р. стосовно нежитлового об'єкту за
адресою проспект Леніна,25
(реєстраційний номер майна 38690288, номер
запису 275 в книзі 3) відомості про права
власності відсутні.

Відповідно до ст.25 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна є індивідуальний номер, який
присвоюється кожному окремо
визначеному об'єкту нерухомого майна
при проведенні державної реєстрації
права власності на нього, не
повторюється по всій території України
і залишається незмінним протягом
усього часу існування такого об'єкта.
Тому саме реєстраційний номер об'єкта,
а не його адреса являється
визначальним ідентифікатором.

Таким чином, наявність запису про те,
що «відомості про право власності
відсутні» в Реєстрі прав власності на
нерухоме майно не пов'язана з тим, що
запис про право власності не було
перенесено до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно. Крім
того, згідно інформації №2974215 від
26.04.2013р., за цією адресою зареєстровано
16 об'єктів нерухомого майна, які не
закриті.

Згідно поданих для державної
реєстрації документів, а саме
технічного паспорта, акта
приймання-передачі нерухомого майна
нежитлова будівля за літ. У знаходиться
за адресою проспект Леніна, 25. Підстави
та повноваження щодо проведення пошуку
за іншими адресами, ніж тією, що
зазначена у заяві про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, у
державного реєстратора відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження.

Відповідно до ст.7 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація права власності
проводиться за місцем розташування
об'єкта нерухомого майна в межах
території, на якій діє відповідний
орган державної реєстрації прав.

Пунктом 5 Порядку 607/5 від 02.04.2013р. «Про
заходи взаємодії щодо взаємодії
органів державної реєстрації прав та
їх посадових осіб», встановлено, що
Державний реєстратор прав на нерухоме
майно Укрдержреєстру з дотриманням
процедури, визначеної Порядком № 703,
розглядає заяву, подані до неї копії
відсканованих документів та приймає
відповідне рішення, на підставі якого
вносить запис про державну реєстрацію,
скасування державної реєстрації
речових прав або скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, про що за допомогою
програмного забезпечення Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
повідомляє орган державної реєстрації
прав, який прийняв відповідну заяву, та
направляє документи, необхідні для
формування реєстраційної або
облікової справи щодо об'єкта
нерухомого майна.

Наказ №607/5 від 02.04.2013р. «Про заходи
взаємодії щодо взаємодії органів
державної реєстрації прав та їх
посадових осіб» в даному випадку
суперечить нормам Закону, тому при
проведенні державної реєстрації права
власності на об'єкт нерухомого майна
державним реєстратором правомірно
було застосовано норми Закону, як
нормативно-правового акта, що має вищу
юридичну силу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що підстав, передбачених
законодавством щодо зупинення або
відмови в державній реєстрації прав в
даному випадку не було, тому державний
реєстратор діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції прийняв
постанову від 22 травня 2014 року з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, яка підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.3 ч. 1 ст. 198, п.4ст.
202,ч. 2 ст. 205, ст.254 КАС України, колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Кооперативного
підприємства «Центральний ринок» -
задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Миколаївський центральний ринок»,
державного реєстратора Реєстраційної
служби Миколаївського міського
управління юстиції Миколаївської
області, Реєстраційної служби
Миколаївського міського управління
юстиції Миколаївської області,
Миколаївського міського управління
юстиції, за участю третіх осіб:
Кооперативного підприємства
«Центральний ринок», Товариства з
обмеженою відповідальністю « Карлет»
про визнання дії протиправними,
скасування рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
визнання нечинним свідоцтва про право
власності, зобов'язання вчинити певні
дії - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Миколаївський центральний ринок» -
відмовити.

Скасувати ухвалу Миколаївського
окружного адміністративного суду від 07
травня 2013 року про забезпечення позову.

Скасувати ухвалу Миколаївського
окружного адміністративного суду від 20
травня 2014 року про забезпечення позову.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з моменту виготовлення
її в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 22
вересня 2014 року.

Головуючий:

Судді: