Справа № 817/4509/13-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дудар
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"11" вересня 2014 р.
Справа № 817/4509/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Млинівському районі Рівненської
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"11" березня 2014 р. у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Млинівському районі Рівненської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Млинівському
районі Рівненської області про
зобов'язання вчинення певних дій ,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Млинівському районі Рівненської
області звернулося до Рівненського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Млинівському
районі про зобов'язання прийняти до
заліку суми згідно з актами щомісячної
звірки на відшкодування фактичних
витрат за жовтень-листопад 2013 року в
сумі 348,92грн. (161,08грн. - пенсія у зв'язку
із втратою годувальника, 22,52 грн. -
адресна допомога, 159,96грн. - допомога на
поховання, 5,36грн. - витрати на виплату
та доставку пенсії).

Позов обґрунтовано тим, що за
результатами щомісячних звірок
взаємних розрахунків, проведених між
УПФУ в Млинівському районі та ВВД ФСС
НВВПЗУ у Млинівському районі,
відповідач відмовився зарахувати до
заліку на відшкодування УПФУ в
Млинівському районі шляхом включення
до актів звірки суми понесених
позивачем на відшкодування фактичних
витрат за жовтень-листопад 2013 року в
сумі 348,92 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 11.03.2014 р. в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову - про задоволення позову.
В апеляційній скарзі посилається на
порушення судом норм матеріального,
процесуального права та неповне
з'ясування обставин справи.

Сторони та їх представники в судове
засідання не з'явились, будучи належним
чином повідомленими про час та місце
розгляду справи. З урахуванням
приписів ч.4 ст.196 та п.2 ч.1 ст.197 КАС
України розгляд апеляційної скарги
колегією суддів здійснюється за
відсутності сторін та в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст.195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Встановлено, що згідно з таблицями
розбіжностей до актів щомісячної
звірки за період жовтень-листопад 2013
року ВВД ФСС НВВПЗУ у Млинівському
районі не прийняло до відшкодування
фактичні витрати позивача в сумі 348,92
грн. (161,08 грн. - пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, 22,52 грн. - адресна
допомога, 159,96 грн. - допомога на
поховання, 5,36 грн. - витрати на виплату
та доставку пенсії) та підписало акти
щомісячної звірки з УПФУ в
Млинівському районі з розбіжністю у
вказаних сумах (а.а.с.7-8).

Дані суми фактичних витрат включалися
позивачем до актів щомісячної звірки,
але не були прийняті до заліку та не
відшкодовувалися відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі довідки Підлозівської
сільської ради Млинівського району
Рівненської області від 31.10.2013 №20 про
смерть ОСОБА_3 (а.с.15), УПФУ в
Млинівському районі було виплачено
допомогу на поховання особі, яка
здійснювала поховання.

Пунктом 5 статті 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" встановлено обов'язок
Фонду співпрацювати з фондами з інших
видів соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів. Якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
такий страховик має право звернутися
до відповідного страховика з інших
видів соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до пункту 9 статті 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" у
разі смерті потерпілого, який
одержував страхові виплати і не
працював, розмір відшкодування шкоди
особам, зазначеним у статті 33 цього
Закону, визначається виходячи із суми
щомісячних страхових виплат і пенсії,
які одержував потерпілий на день його
смерті, з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат згідно із
статтею 29 цього Закону. Причинний
зв'язок смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Таким чином, встановлення причинного
зв'язку між смертю та отриманою травмою
є необхідною умовою для відшкодування
вказаних витрат.

Такого причинного зв'язку встановлено
не було.

Що стосується відшкодування
щомісячної державної адресної
допомоги в розмірі 22,52 грн., то висновки
суду першої інстанції теж є
обґрунтованими.

Пенсійне забезпечення громадян
України, відповідно до статті 10 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
здійснюється органами Пенсійного
фонду України. Призначення та виплата
пенсій, здійснюється органами
Пенсійного фонду.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року №1105-XIV
(далі - Закону), обов'язок відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті при настанні
страхового випадку, зокрема, виплати
йому або особам, які перебувають на
його утриманні пенсій по інвалідності
у зв'язку із втратою годувальника,
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Постановою правлінням Пенсійного
фонду України та правлінням Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року №5-4/4, затверджено Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003
року за №376/7697 (далі - Порядку). Названим
порядком передбачено, що органи
пенсійного фонду та органи соціального
страхування проводять щомісячні
звірки витрат по особових справах
потерпілих, за результатами яких
складають акт щомісячної звірки.

Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначено, що у разі
настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні - допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності; одноразову
допомогу в разі стійкої втрати
професійної працездатності або смерті
потерпілого; щомісяця грошову суму в
разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Статтею 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансування заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто братиме участь у
фінансуванні цих заходів. Якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесення витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований, який має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

При цьому до страхових виплат,
передбачених Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" адресна допомога,
визначена Постановою КМУ від 26.03.2008
року № 265, не включається.

Отже, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що дія Постанови
КМУ від 26.03.2008 року № 265 не
розповсюджується на відповідача та на
правовідносини між органами
Пенсійного фонду та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в частині
відшкодування витрат з виплати
адресної допомоги, оскільки такі
додаткові державні гарантії
громадянам передбачені лише Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", який
визначає обов'язки саме органів
Пенсійного фонду України.

Таким чином, на законодавчому рівні не
передбачено відшкодування адресної
допомоги.

Щодо зобов'язання відповідача включити
до акту щомісячної звірки витрати УПФУ
в Млинівському районі на виплату та
доставку пенсії ОСОБА_4 у зв'язку із
втратою годувальника в сумі 161,08 грн.,
суд зазначає наступне.

Встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, з
01.04.1993 отримує пенсію у зв'язку з
втратою годувальника ОСОБА_4, який
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві. В період з
01.09.2009 по 30.06.2013 ОСОБА_4 була студенткою
денної форми навчання Волинського
національного університету імені Лесі
Українки, а з 01.09.2013 є студенткою 5 курсу
денної форми навчання
Східноєвропейського національного
університету імені Лесі Українки.

За період з 01.07.2013 по 01.09.2013 УПФУ в
Млинівському районі ОСОБА_4 виплачено
пенсію у зв'язку із втратою
годувальника як особі, яка навчається у
вищому навчальному закладі на денній
формі навчання та не досягла 23-річного
віку.

Відмовляючи у в цій частині позову суд
першої інстанції посилався на те, що
виплата та доставка пенсії ОСОБА_4 у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві в сумі 161,08грн. не підлягає
відшкодуванню, оскільки період з 01.07.2013
р. по 01.09.2013 р. є періодом перерви між
закінченням одного навчального
закладу та вступу до іншого, під час
якої вона ніде не навчалася.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлою
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по III групі інвалідності. При
цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні і
годувальника.

Частина 2 статті 36 Закону 1058-1V
встановлено, що до непрацездатних
членів сім'ї відносяться: Діти, які
навчаються за денною формою навчання у
загальноосвітніх навчальних закладах
системи загальної середньої освіти, а
також професійно-технічних, вищих
навчальних закладах (у тому числі у
період між завершенням навчання в
одному із зазначених навчальних
закладів та вступом до іншого
навчального закладу або у період між
завершенням навчання за одним
освітньо-кваліфікаційним рівнем та
продовженням навчання за іншим за
умови, що такий період не перевищує
чотирьох місяців), - до закінчення
такими дітьми навчальних закладів, але
не довше ніж до досягнення ними 23 років,
та діти-сироти - до досягнення ними 23
років незалежно від того, навчаються
вони чи ні.

З матеріалів справи вбачається, що
01.12.2011 року ОСОБА_4 управлінням
призначено пенсію по втраті
годувальника у розмірі 784 грн.,
розпорядження № 122523 від 09.11.2011 року), а
саме: основний розмір пенсії - 80,54 грн. (
згідно статті 36 Закону № 1058); щомісячна
цільова грошова допомога на прожиття
11.26 грн. (постанова КМУ від 15.04.03 № 544
пункт 2); державна адресна допомога - 692,20
грн. (постанова КМУ від 16.07.08 № 654)

Статтею 21 Закону 1105-ХІV передбачено, що
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, і пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку
виробництві або професійного
захворювання здійснює та відшкодовує
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань.

Відповідно до Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві з професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних,
захворювань України від 04.03.2003 р. .№ 5-4/4
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця наступного за звітним,
разом з відділенням виконавчої
дирекції Фонду складають Акт
щомісячної звірки витрат особових
справ потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в якому визначають
загальну суму витрат.

Відповідно до п.4 Порядку наведено
перелік витрат, які підлягають
відшкодуванню: сума основного розміру
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, які
отримувані вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином Фонд від нещасних випадків
неправомірно не включив та не
відшкодував основний розмір пенсії по
ОСОБА_4 за липень - серпень 2014 р. в сумі
161,08 грн., щомісячну цільову грошову
допомогу на прожиття, як доплату до
основного розміру пенсії в сумі 22,52
грн., та витрати на виплату і доставку
пенсії в сумі 2,86 грн., оскільки
управлінням понесенні зазначенні
витрати.

Разом з тим, неправильність зазначених
висновків суду першої інстанції не
вплинула на правильність прийнятого
судом рішення.

Верховний Суд України неодноразово
висловлював правову позицію у спорах
цієї категорії (постанови від 10.06.2014
року №21-154а14, від 20 березня 2007 року №
21-1087во06, 6 червня 2011 року № 21-1161а11, 20
червня 2011 року № 21-76а11, 28 листопада 2011
року № 21-366а11, 19 березня 2012 року №
21-364а11), яка полягає у тому, що Порядок,
на який посилається орган ПФУ,
обґрунтовуючи позовні вимоги, не
регулює спірні відносини, які виникли у
цьому випадку, оскільки встановлене
Порядком правило щодо підписання актів
звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише за відсутності
спору. У разі наявності спору та
незгоди на підписання актів звірки
розрахунків з боку Фонду вимоги саме
про стягнення таких сум мають
вирішуватися в судах адміністративної
юрисдикції шляхом пред'явлення
органами ПФУ позову про стягнення цих
сум.

Управління Пенсійного фонду всупереч
зазначеній правовій позиції
звернулося до суду з позовом про
спонукання до вчинення дій, а не з
позовом про стягнення коштів, а такі
позовні вимоги позивача не можуть бути
задоволені.

Ст.200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Правильне по суті судове рішення не
може бути скасоване з одних лише
формальних міркувань.

Оскільки, постанову від 11.03.2014 р.
Рівненським окружним адміністративним
судом винесено відповідно до позовних
вимог з правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і суд дав правильну оцінку обставинам
справи, то колегія суддів апеляційної
інстанції не знаходить підстав для
зміни чи скасування рішення суду
першої інстанції у справі.

Доводи апеляційної скарги цих
висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Млинівському районі Рівненської
області залишити без задоволення, а
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "11" березня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Б.С. Моніч

судді: (підпис)
І.Ф.Бондарчук

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління
Пенсійного фонду України в
Млинівському районі Рівненської
області вул.Ватутіна,
34,смт.Млинів,Рівненська область

3- відповідачу/відповідачам:
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Млинівському
районі Рівненської області
вул.Горького,1,смт.Млинів,Рівненська
область,35100

- ,