Справа № 813/9172/13-а
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.
№
876/4731/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Рибачука А.І.

за участю секретаря судових засідань:
Ратушної М.І.

представника відповідача
Гордюка С.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Львівського державного університету
внутрішніх справ на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Львівського
державного університету внутрішніх
справ про визнання протиправними та
скасування наказів, поновлення на
навчанні та на службі, -

в с т а н о в и в :

06.12.2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до Львівського державного
університету внутрішніх справ у якому,
з врахуванням заяв про збільшення та
про уточнення позовних вимог, просить
визнати протиправним та скасувати
наказ Львівського державного
університету внутрішніх справ № 325 від
04.11.2013 про порушення службової
дисципліни рядовим міліції ОСОБА_4 в
частині накладення на нього
дисциплінарного стягнення; визнати
протиправним та скасувати наказ
Львівського державного університету
внутрішніх справ за № 683-ос від 04.11.2013;
поновити його на навчанні в
Львівському державному університеті
внутрішніх справ та на службі в органах
внутрішніх справ України з 04.11.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані зокрема
тим, що відповідачем протиправно
відраховано позивача з числа курсантів
та звільнено з органів внутрішніх
справ з посиланням на п.3.19 Наказу
Міністерства внутрішніх справ України
№ 81 від 16.03.2007, оскільки вимоги цієї
норми встановлюють заборону керування
службовим автотранспортним засобом
без відповідного дозволу. Однак,
транспортний засіб, яким керував
позивач не є службовим транспортом
Міністерства внутрішніх справ, а
належить позивачу. Вказаний вище Наказ
не встановлює обов'язку для
працівників органів внутрішніх справ
для отримання спеціального дозволу на
керування власними транспортними
засобами. Крім цього, позивач зазначає,
що сам факт відкриття кримінального
провадження по розслідуванню
дорожньо-транспортної пригоди без
доведення вини позивача не є
достатньою правовою підставою для
відрахування останнього з
університету та звільнення його з
органів внутрішніх справ. Вважає, що
відповідачем не дотримано вимог щодо
проведення повного, всебічного та
об'єктивного службового розслідування
по факту вчинення позивачем проступку,
без достатніх підстав застосовано
крайній захід дисциплінарної
відповідальності, а тому накази
відповідача про притягнення його до
дисциплінарної відповідальності є
протиправними та підлягають
скасуванню, а позивач поновленню на
навчанні та на службі в органах
внутрішніх справ.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26.03.2014
позовні вимоги задоволено повністю.

З постановою суду першої інстанції не
погодився відповідач Львівський
державний університет внутрішніх
справ, подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 26.03.2014 та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову ОСОБА_4 відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що судом
першої інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права.
Так, позивачем пропущено місячний
строк звернення до адміністративного
суду та не наведеного поважних причин
його пропуску, однак судом першої
інстанції проігноровано вимоги ст. 99
КАС України. Крім того, апелянт вважає,
що всі дії посадових осіб ЛьвДУВС щодо
звільнення позивача з ОВС були вчинені
правомірно, на підставі, в межах
повноважень та у спосіб визначений
законодавством України. Вина ОСОБА_4 у
вчиненні дисциплінарного проступку
доведена повністю, а саме матеріалами
службового розслідування установлено,
що порушення курсантом 4-го курсу
ФПФПКМ рядовим міліції ОСОБА_4 присяги
працівника ОВС України, ст. ст. 1, 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, наказів МВС
України від 16.03.2007 № 81 та від 22.02.2012 № 155,
а також вказівок керівництва
навчального закладу щодо дотримання
законності, службової дисципліни, не
інформування керівництва навчального
закладу щодо виїзду за межі м. Львова,
призвело до дорожньо-транспортної
пригоди з тяжкими наслідками. Факт
порушення дисципліни було визнано
ОСОБА_4 у судовому засіданні в суді
першої інстанції, а висновок
службового розслідування ним не
оскаржувався. Крім того, суд не
наділений правом визначення
відповідності виду дисциплінарного
стягнення тяжкості вчиненого
проступку, а відтак й пом'якшувати чи
скасовувати дисциплінарне стягнення,
оскільки таке право Дисциплінарним
статутом ОВС України надано виключно
старшим прямим начальникам, а не суду.
Вважає, що відсутність остаточного
рішення по кримінальному провадженню,
розпочатому за наслідками
дорожньо-транспортної пригоди, не
повинно враховуватись судом, оскільки
позивача було звільнено з органів
внутрішніх справ не за вчинення
злочину, а за порушення дисципліни.

Позивач та його представник у судове
засідання не прибули, хоча належним
чином повідомлені про його дату, час та
місце та не подали клопотань про
розгляд справи за їх участі чи про
відкладення розгляду справи на іншу
дату, суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи за наявними
у справі доказами.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, пояснення
представника апелянта, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційної скарги, вважає, що
така не може бути задоволеною.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що 10
серпня 2010 року між Львівським
державним університетом внутрішніх
справ, Головним управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області та ОСОБА_4
укладено Договір про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ України,
предметом якого є підготовка державним
замовленням на денній формі навчання
фахівця освітньо-кваліфікаційного
рівня бакалавр за напрямом «право» за
спеціальністю «правознавство».
Відповідно до вказаного договору та на
підставі Правил прийому до Львівського
державного університету внутрішніх
справ, наказом № 297 від 06.08.2010 ОСОБА_4 з
10.08.2010 був зарахований курсантом
першого курсу денної форми навчання.
29.04.2011 позивачем було складено Присягу
працівника органів внутрішніх справ.

На підставі висновку службового
розслідування за фактом
дорожньо-транспортної пригоди за
участю курсанта 4-го курсу факультету з
підготовки фахівців для підрозділів
кримінальної міліції рядового міліції
ОСОБА_4, 04 листопада 2013 року наказом
ректора Львівського державного
університету внутрішніх справ № 325
«Про порушення службової дисципліни
рядовим міліції ОСОБА_4» на позивача
накладено дисциплінарне стягнення -
звільнення з органів внутрішніх справ
України - за порушення службової
дисципліни.

Наказ ректора Львівського державного
університету внутрішніх справ № 325
«Про порушення службової дисципліни
рядовим міліції ОСОБА_4» від 04.11.2013 був
реалізований шляхом прийняття наказу
«По особовому складу» № 683о/с від 04.11.2013,
яким звільнено позивача з органів
внутрішніх справ у запас за ст. 63 п. «є»
(за порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України.

Суд першої інстанції задовольнив позов
та виходив з того, що застосований
відповідачем до позивача вид
відповідальності не відповідає
тяжкості вчиненого ним проступку,
оскільки за наслідками службового
розслідування порушення службової
дисципліни ОСОБА_4 полягало лише в тому,
що він не проінформував керівництво
навчального закладу щодо виїзду за
межі міста Львова, не виконав вказівок
щодо необхідності дотримання Правил
дорожнього руху, що призвело до
дорожньо-транспортної пригоди. А факт
відкриття кримінального провадження
за вчинення кримінального
правопорушення не може бути достатньою
підставою для відрахування позивача з
Львівського державного університету
внутрішніх справ та звільнення з
органів внутрішніх справ, відповідно
до вимог ч. 2 ст. 16 Дисциплінарного
статуту.

З огляду на встановлені судом першої
інстанції обставини та наявні у справі
докази, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про міліцію» від 20 грудня 1990 року565-XII
(в редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) особовий склад
міліції складається з працівників, що
проходять державну службу в
підрозділах міліції, яким відповідно
до чинного законодавства присвоєно
спеціальні звання міліції.

Згідно з пунктом 6.1.5 Положення про вищі
навчальні заклади Міністерства
внутрішніх справ, затвердженого
наказом Міністерства внутрішніх справ
України за № 62 від 14.02.2008, статус
«курсант» надається особам рядового та
молодшого навчальницького складу
органів внутрішніх справ
(військовослужбовцям, що не мають звань
офіцерів), які навчаються у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України.

Пунктом 6.3 вказаного Положення
передбачено, що загальні права та
обов'язки осіб перемінного складу
вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
відповідно до їх спеціального або
військового звання та службового
положення визначаються згідно із
законами України, статутами органів
внутрішніх справ чи Збройних Сил
України, вищого навчального закладу,
іншими нормативно-правовими актами, а
також цим Положенням. На осіб
перемінного складу поширюються права
та обов'язки, передбачені
законодавством для працівників
Міністерства внутрішніх справ, з
урахуванням особливостей проходження
служби (навчання) у вищому навчальному
закладі.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
міліцію» порядок та умови проходження
служби в міліції регламентуються
Положенням про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України.

Даною статтею також визначено, що
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України
затверджується Верховною Радою
України.

Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ затверджене
постановою КМ України від 29.07.1991 року №
114 (далі - Положення), яке визначає
порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки.

З наведеної вище правових норм
вбачається, що основними
нормативно-правовими актами, які
регулюють відносини зі звільнення осіб
рядового і начальницького складу з
органів внутрішніх справ є Конституція
України, Закон України «Про міліцію»,
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України, Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ та ряд інших
підзаконних актів.

Із матеріалів справи суд апеляційної
інстанції вбачає, що підставою
звільнення позивача ОСОБА_4 з органів
внутрішніх справ України - за порушення
службової дисципліни, став висновок
службового розслідування за фактом
дорожньо-транспортної пригоди за
участю курсанта 4-го курсу факультету з
підготовки фахівців для підрозділів
кримінальної міліції рядового міліції
ОСОБА_4 яким встановлено, що 01 листопада
2013 року позивач, який перебував у
цивільному одязі та поза службою,
керуючи автомобілем «Citroen Berlingo», виїхав
на смугу зустрічного руху, внаслідок
чого зіткнувся з автобусом. Слідчим
відділенням Золочівського РВ ГУМВС
України у Львівській області за
вказаною вище подією відкрито
кримінальне провадження. У ході
проведення службового розслідування
встановлено, що порушення ОСОБА_4
Присяги працівника ОВС України,
наказів МВС України від 16.03.2007 № 81, від
22.02.2012 № 155, а також вказівок
керівництва навчального закладу щодо
дотримання законності, службової
дисципліни, не інформування
керівництва навчального закладу щодо
виїзду за межі м. Львова, призвело до
дорожньо-транспортної пригоди з
тяжкими наслідками.

04 листопада 2013 року наказом ректора
Львівського державного університету
внутрішніх справ № 325 «Про порушення
службової дисципліни рядовим міліції
ОСОБА_4» на курсанта 4-го курсу
факультету з підготовки фахівців для
підрозділів кримінальної міліції
рядового міліції ОСОБА_4 накладено
дисциплінарне стягнення - звільнення з
органів внутрішніх справ України - за
порушення службової дисципліни.

Наказ ректора Львівського державного
університету внутрішніх справ № 325
«Про порушення службової дисципліни
рядовим міліції ОСОБА_4» від 04.11.2013 був
реалізований шляхом прийняття наказу
«По особовому складу» № 683о/с від 04.11.2013,
яким звільнено позивача з органів
внутрішніх справ у запас за ст. 63 п. «є»
(за порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України.

Зі змісту наказу ректора Львівського
державного університету внутрішніх
справ № 325 від 04 листопада 2013 року
вбачається, що порушення службової
дисципліни ОСОБА_4 виявилось у
порушенні Присяги працівника ОВС
України, ігноруванні вимог ст.ст. 1,7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, п. 3.19 наказу
МВС України від 16.03.2007 № 81, наказу МВС
України від 22.02.2012 №155.

Поняття «службової дисципліни» та
вимоги, щодо її дотримання визначено у
ст. 1 та ст. 7 Закону України «Про
дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» (надалі -
Дисциплінарний статут).

Пунктом 3.19 Наказу Міністерства
внутрішніх справ України № 81 від 16.03.2007
«Про заходи щодо зміцнення дисципліни
і законності в органах внутрішніх
справ та попередження надзвичайних
подій, пов'язаних із загибеллю й
травмуванням особового складу»
зобов'язано перших заступників та
заступників Міністра за напрямками
координації діяльності забезпечити
проведення керівниками
міськрайлінорганів інструктажів з
працівниками, які відбувають у
відрядження на службовому
автотранспорті. Категорично
заборонити виїзди працівників за межі
гарнізону без дозволу безпосередніх
начальників. При наданні дозволу на
такий виїзд проводити всебічний
інструктаж працівника щодо правил
поведінки в побуті, громадських місцях,
безумовного дотримання Правил
дорожнього руху.

Зі змістом вказаного наказу та наказу
МВС України № 157 від 16.05.2007 позивача
ознайомлено під розписку 02.09.2013 (а.с.
115-116) та повідомлено про необхідність
дотримання транспортної дисципліни,
наголошено на забороні керувати
транспортними засобами без належно
оформлених документів.

З аналізу вказаних положень Наказу МВС
України № 81 від 16.03.2007 вбачається, що
вимоги щодо необхідності проведення
інструктажів з працівниками органів
внутрішніх справ та отримання ними
спеціальних дозволів поширюються на
випадки виїзду таких працівників у
відрядження саме на службовому
транспорті чи їх виїзду за межі
гарнізону, тобто місця постійної
дислокації особового складу
підрозділу МВС.

В даному випадку, ОСОБА_4 мав дозвіл на
проживання у вільний від навчання та
несення служби час за межами
навчального закладу, що
підтверджується матеріалами
службового розслідування.

Наказ Міністерства внутрішніх справ
«Про заходи щодо зміцнення дисципліни
і законності в органах внутрішніх
справ та попередження надзвичайних
подій, пов'язаних із загибеллю й
травмуванням особового складу» № 81 від
16.03.2007 не містить будь-яких положень по
встановленню обов'язку отримання
працівниками органів внутрішніх справ,
в тому числі перемінного складу вищого
навчального закладу Міністерства
внутрішніх справ України, від
вищестоящого керівництва спеціального
письмового дозволу (висновку) на
керування транспортними засобами, які
перебувають у їх власності чи на праві
користування. Будь-яких інших
нормативно-правових актів, які б були
обов'язковими до виконання службовими
особами органів внутрішніх справ, що
встановлюють вимоги по отриманню
спеціального дозволу (висновку) на
право користування неслужбовим
транспортним засобом, представником
відповідача не представлено. Такий
обов'язок не встановлено, в тому числі і
в Правилах поведінки та професійної
етики осіб рядового та начальницького
складу органів внутрішніх справ
України, затверджених наказом МВС
України від 22.02.2012 № 155, на порушення
яких також посилається відповідач в
наказі № 325 від 04.11.2013.

Судом першої інстанції встановлено та
не заперечили сторони, що транспортний
засіб, яким керував позивач, не є
службовим транспортом МВС, а належить
ОСОБА_4 на праві приватної власності, а
тому керування ним без дозволу
(висновку) Львівського державного
університету внутрішніх справ не може
вважатись достатньою правовою
підставою для відрахування позивача з
числа курсантів та звільнення з
органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений статтею 14
Дисциплінарного статуту, у якій
зазначено, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
вчиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування. При
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Як убачається з наявного в матеріалах
справи висновку від 01.11.2013 службового
розслідування дорожньо-транспортної
пригоди за участю ОСОБА_4, останній
характеризується позитивно, за час
служби заохочувався один раз, рівень
успішності 3,7 бала, майстер спорту
України, член молодіжної збірної
України з кіокушинкай карате, до
дисциплінарної відповідальності не
притягався. Відповідно до результатів
медичного огляду на предмет виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або під впливом
лікарських препаратів, що принижують
увагу та швидкість реакції, ОСОБА_4
після вчинення ДТП визнаний тверезим.

З наведеного, суд апеляційної
інстанції вважає, що застосований
відповідачем до позивача вид
відповідальності не відповідає
тяжкості вчиненого ним проступку, а
звільнення з органів внутрішніх справ
України є крайнім заходом і таке
звільнення повинно бути застосоване в
разі використання всіх заходів
дисциплінарного впливу. Однак, як
вбачається з матеріалів справи, інших
дисциплінарних заходів до позивача не
застосовувалось.

Крім того, під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції, до суду
надійшла постанова від 11.07.2014, винесена
старшим слідчим слідчого відділу
прокуратури Львівської області, про
закриття кримінального провадження у
зв'язку з встановленням відсутності в
діянні ОСОБА_4 складу кримінального
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286
КК України.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно та обґрунтовано поновив
позивача ОСОБА_4 на навчанні у
Львівському державному університеті
внутрішніх справ та на службі в органах
внутрішніх справ України.

Щодо покликання відповідача в
апеляційній скарзі на порушення
позивачем місячного строку звернення
до суду, оскільки з позовною вимогою
про скасування наказу ЛьвДУВС від
04.11.2013 № 683 о/с про звільнення ОСОБА_4 з
органів внутрішніх справ він звернувся
лише 25.12.2013, то суд апеляційної
інстанції вважає, що такий позивачем не
пропущений, з огляду на таке.

Позивач звільнений з органів
внутрішніх справ 04.11.2013, позов
направлений до суду через поштове
відділення 05.12.2013 відповідно до ч. 9 ст.
103 КАС України, зареєстрований у суді
06.12.2013, із заявами про збільшення та
уточнення позовних вимог ОСОБА_4
звернувся 25.12.2013 та 03.03.2014, що не
суперечить вимогам ч. 1 ст. 137 КАС
України.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційних скарг не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційні скарги без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Львівського
державного університету внутрішніх
справ - залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року у справі № 813/9172/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня
складення її у повному обсязі, може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

А.І. Рибачук

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 19.09.2014.