Справа № 820/4695/14-а
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/36730/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Блажівської Н.Є.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аграрний дім ім.
Горького» на ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 17 червня 2014 року та постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 10 квітня 2014
року по справі № 820/4695/14-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аграрний дім ім.
Горького» до Красноградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аграрний дім ім.
Горького» звернулось до суду з позовом
до Красноградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення від
26.12.2013 року за №.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10 квітня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17 червня 2014
року у даній справі відмовлено у
задоволенні позовних вимог з огляду на
їх безпідставність.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги, оскільки вважає, що постанову
та ухвалу було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
камеральну електронну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за жовтень 2013 року
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аграрний дім ім.
Горького», за результатами встановлені
порушення позивачем приписів вимог пп.
198.2, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України.

З матеріалів справи встановлено, що
19.11.2013 року позивач засобами
електронного зв'язку подав до
відповідача звітну декларацію з
податку на додану вартість №
разом з розшифровкою податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів № .

У жовтні 2013 року позивач до складу
податкового кредиту включив суму
податку на додану вартість у розмірі
30117,90 грн. по податковій накладній № 3640
від 16.10.2013 р. отриманій від ТОВ "Золотий
екватор", що підтверджується реєстром
отриманих податкових накладних ТОВ
"Аграрний дім ім. Горького" за жовтень
2013 р.

Однак, в ході проведення камеральної
перевірки відповідачем було виявлено,
що відповідно до відомостей, що
містяться в Єдиному реєстрі отриманих
податкових накладних податкова
накладна за №3640 від 16.10.2013 року не
зареєстрована та не значиться,
натомість, як встановлено судами, ТОВ
"Золотий екватор" виписало позивачу
податкову накладну за №3640/07 від 16.10.2013
р.

На підставі вище зазначеного
відповідачем було прийнято спірне
податкове повідомлення-рішення №
від 26.12.2013 року, яким збільшено позивачу
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість у
розмірі 45177,00 грн.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи
в задоволенні позову, виходили того, що
податковий орган за результатами
перевірки податкової звітності
позивача правомірно дійшов висновку
про відсутність у ТОВ «Аграрний дім ім.
Горького» правових підстав включення
суми податку на додану вартість у
розмірі 30117,90 грн. до складу податкового
кредиту за жовтень 2013 року, оскільки
податкова накладна №3640 від 16.10.2013 року
не зареєстрована у Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Разом з тим, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
звертає увагу на те, що вказані
висновки судів не можна вважати такими,
що зроблені на підставі повно та
всебічно досліджених встановлених
фактичних обставин справи.

Відповідно до частин другої та третьої
статті 159 КАС законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм адміністративного процесуального
права, а обґрунтованим - ухвалене судом
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в адміністративній справі,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Судами попередніх інстанції не були
враховані приписи частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного
судочинства України щодо здійснення
розгляду і вирішення справ в
адміністративних судах на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Відповідно, частинами 4
та 5 цієї статті на суд покладається
обов'язок вживати передбачені законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи.

При цьому, необхідно враховувати, що
статтею 2 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини»
встановлено, що рішення Європейського
суду з прав людини (надалі - також
«ЄСПЛ») є обов'язковими для виконання
Україною. У статті 16 вказаного Закону
прямо закріплюється, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію про захист прав людини і
основоположних свобод (надалі також -
«Конвенція») та практику Європейського
суду з прав людини як джерело права.

В світлі висновку, викладеному у пункті
25 Рішення Європейського суду з прав
людини у справі «Проніна проти
України», суд зобов'язаний надавати
відповідь на кожен із специфічних,
доречних та важливих доводів заявника.

У свою чергу ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія).

Вказані вимоги чинного законодавства
зобов'язують суди при вирішенні справи
у кожному конкретному випадку
встановити та надати вичерпну оцінку
фактичним обставинам у межах спірних
правовідносин, з метою з'ясування
об'єктивних причин та факторів, що
зумовили настання для платника
податків негативних наслідків у
вигляді порушеного права, що підлягає
захисту. При цьому, з урахуванням вимог
чинного процесуального законодавства,
суди повинні перевірити відповідність
рішення контролюючого органу вимогам,
зокрема, принципу обґрунтованості,
справедливості та співрозмірності
заподіяної платником шкоди державним
інтересам та настання
відповідальності останнього за такі
дії.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України звертає увагу на те, що судам
слід перевірити обґрунтованість їх
висновків в частині відмови у
задоволенні позовних вимог у контексті
викладеного застосування норм чинного
законодавства.

Крім того, презумпція добросовісності
платника податків означає, що подані
платником контролюючому органу
документи податкової звітності є
дійсними, повно та об'єктивно
відтворюють господарські операції, що
є об'єктом оподаткування та/або
фінансові показники яких впливають на
податковий обов'язок платника
податків, якщо інше не буде доведено
контролюючим органом. У площині
процесуального регулювання презумпції
добросовісності платника податків
відповідає обов'язок доведення
контролюючим органом правомірності
прийнятого рішення в судовому процесі,
порушеному за позовом платника
податків про скасування рішення як
неправомірного (частина 2 ст. 71 КАС
України). У разі надання контролюючим
органом доказів, які спростовують
дійсність чи повноту даних поданої
платником податків податкової
звітності, платник податків відповідно
до встановленого частиною 1 ст. 71 КАС
України обов'язку кожної сторони
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення
(крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу), повинен довести
наявність законних підстав, для
врахування задекларованих в
податковому обліку даних при визначені
суми його податкового обов'язку.

Обов'язок суду встановити дійсні
обставини справи при розгляді
адміністративного позову безвідносно
до позиції сторін випливає з
офіційного з'ясування обставин справи
як принципу адміністративного
судочинства, закріпленого нормами
статті 7, частин 4 та 5 ст. 11 КАС України.

Допущені судами попередніх інстанцій
порушення норм процесуального права
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, а отже
відповідно до частини 2 ст. 227 КАС
України є підставою для скасування
ухвалених у справі судових рішень та
направлення справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду і
вирішення спору по суті, і в залежності
від встановленого, правильно визначити
норми матеріального права, що
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Аграрний
дім ім. Горького» задовольнити
частково.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17 червня 2014
року та постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 10
квітня 2014 року по справі № 820/4695/14-а
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 6 ст. 254 КАС
України та оскарженню не підлягає.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписБлажівська Н.Є. підписЦвіркун
Ю.І.