Справа № 1570/4476/2011
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 р. Справа № 1570/4476/2011

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І. судді -
Кравченка К.В. судді - Лук’янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Центральному районі
м.Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 30 грудня 2013
року по справі за позовом Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м.Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нобілі» про
визнання недійсними установчі та
реєстраційні документи, припинення
юридичної особи, -

встановиЛА:

Державна податкова інспекція у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області (далі - ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва)
звернулася до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нобілі» (далі - ТОВ
«Нобілі») про визнання недійсними
установчі та реєстраційні документи
ТОВ «Нобілі» з моменту реєстрації та
припинення юридичної особи ТОВ
«Нобілі».

Суд першої інстанції своєю постановою
від 30 грудня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовив.

Державна податкова інспекція у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подала апеляційну скаргу, в якій
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду та прийняти
нову постанову, якою позов
задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги Державна податкова інспекція у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області посилається на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, або у разі відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали та доводи
апелянта в межах апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ "Нобілі" зареєстровано Виконавчим
комітетом Миколаївської міської ради
30.06.2009 р. і йому присвоєно
ідентифікаційний код 36578594.

Відповідно до статуту відповідача,
засновником підприємства є громадянин
України ОСОБА_4, який дав пояснення
співробітникам податкової міліції, що
він не мав наміру здійснювати
підприємницьку діяльність, а погодився
зареєструватись директором ТОВ
"Нобілі" за винагороду.

Такі пояснення громадянина ОСОБА_4,
надані співробітнику податкової
міліції, не можливо вважати за
достатній доказ порушення закону
допущеного при створенні юридичної
особи.

Відповідно до його пояснень, ОСОБА_4 сам
підписував документи, пов'язані з
реєстрацією підприємства. Справжність
підпису громадянина ОСОБА_4 було
засвідчено приватним нотаріусом.

Згідно п.20.1.37 Податкового кодексу
України контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо припинення
юридичної особи та припинення фізичною
особою-підприємцем підприємницької
діяльності та про визнання недійсними
установчих документів суб'єктів
господарювання.

Пунктом 67.2 статті 67 Податкового
Кодексу України встановлено, що органи
державної податкової служби в
установленому законом порядку мають
право звертатися до суду про винесення
судового рішення щодо: припинення
юридичних осіб або підприємницької
діяльності фізичних осіб - підприємців;
відміни державної реєстрації
припинення юридичних осіб або
підприємницької діяльності фізичних
осіб - підприємців; скасування
державної реєстрації змін до
установчих документів.

Частина 2 ст. 38 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців"
передбачає як одну з підстав для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи визнання судом юридичної особи -
емітента такою, що відповідає ознакам
фіктивності.

У відповідності до ст. 55-1 ГК
України ознаками фіктивності, що є
підставами для звернення до суду про
припинення юридичної особи у тому
числі визнання реєстраційних
документів недійсними, є:
зареєстровано (перереєстровано) на
недійсні (утрачені, загублені) та
підроблені документи; не зареєстровано
в державних органах, якщо обов'язок
реєстрації передбачено
законодавством; зареєстровано
(перереєстровано) в органах державної
реєстрації фізичними особами з
подальшою передачею (оформленням) у
володіння чи управління підставним
(неіснуючим), померлим, безвісті
зниклим особам або таким особам, що не
мали наміру провадити
фінансово-господарську діяльність або
реалізувати повноваження;
зареєстровано (перереєстровано) та
проваджено фінансово-господарську
діяльність без відома та згоди його
засновників і призначених у законному
порядку керівників.

Наявність вказаних ознак
фіктивності є підставою для звернення
органу державної податкової служби до
суду з вимогою про визнання недійсними
реєстраційних документів юридичної
особи.

Згідно ч. 1 ст. 205 Кримінального
кодексу України фіктивним
підприємництвом є створення або
придбання суб'єктів підприємницької
діяльності (юридичних осіб) з метою
прикриття незаконної діяльності або
здійснення видів діяльності, щодо яких
є заборона.

Таким чином, правові підстави
визнання недійсними установчих
документів юридичної особи внаслідок
фіктивного підприємництва, виникають
лише у разі доведеності ознак цієї
фіктивності в діях керівництва
суб'єкта господарювання. У
відповідності до ч.1 ст.62 Конституції
України, особу вважають невинною у
вчиненні злочину, поки стосовно неї не
набув чинності вирок, ухвала за
встановленою законом процедурою.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем не було надано доказу такого
вироку чи ухвали суду в кримінальній
справі, який набрав законної сили, в
якому було б вирішено питання, що
підприємство було перереєстровано у
органах державної реєстрації з
подальшою передачею (оформленням) у
володіння чи управління таким особам,
що не мали наміру провадити фінансову -
господарську діяльність або
реалізовувати повноваження, а отже має
ознаки фіктивності.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
недоведеність обставин, на яких
ґрунтується вимога позивача, а отже
позовна заява Державної податкової
інспекції у Центральному районі
м.Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
задоволенню не підлягає.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції повно
і всебічно досліджено обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначено характер спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Отже, судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не є істотними і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м.Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області, - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 30 грудня 2013
року по справі за позовом Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м.Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нобілі» про
визнання недійсними установчі та
реєстраційні документи, припинення
юридичної особи, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням до Вищого адміністративного
суду України в порядку статті 212 КАС
України.

Головуючийсуддя С.І. Жук суддя К.В.
Кравченко суддя О.В. Лук’янчук