Справа № 754/11037/14-а
Суддя: Сенюта В. О.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/546/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.09.2014 року Суддя Деснянського
районного суду м. Києва Сенюта В.О.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного Фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до відповідача про
зобов'язання вчинити певні дії. В якому
просить визнати бездіяльність
відповідача щодо нарахування,
перерахунку та виплати недоотриманих
сум державної та додаткової пенсії,
передбачених ст. 49,50,54 ЗУ № 796
протиправною, зобов'язати відповідача
зробити нарахування, перерахунок та
виплату пенсій, а саме: державну пенсію:
- у розмірі не нижчому 6 мінімальних
пенсій за віком за період з 01.01.2005 року і
до моменту винесення рішення,
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю - у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком за період з 01.01.2005 року і
до моменту винесення рішення у справі,
де розмір пенсії за віком визначається
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого законом, одночасно
враховуючи вимоги ст. 67 ЗУ №796, за якими
розмір пенсій збільшується у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, зобов'язати
відповідача перераховувати у
подальшому позивачу зазначені розміри
пенсій, у зв'язку з збільшенням
прожиткового мінімуму.

Свої вимоги мотивує тим, що є інвалідом
ІІІ групи із числа учасників
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС. Причинний зв'язок
між захворюванням та встановленням
групи інвалідності і наслідками
Чорнобильської катастрофи
підтверджено рішенням
медико-соціальної експертної комісії.
Також позивача віднесено до 1 категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, а тому вона
має право на призначення щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком та право на призначення
державної пенсії у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком.

Ухвалою Десняснкього роайнного суд м.
Києва від 03.07.2014 року позовні вимоги
ОСОБА_3 за період з 01.01.2005 року по 01.01.2014
року залишено без розгляду. Вказана
ухвала була залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.08.2014 року

Від Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
до суду надійшли письмові заперечення
з проханням відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи. В
зв'язку із захворюванням, пов'язаним
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
позивача, відповідно до положень
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», визнано інвалідом IIІ
групи з 01.08.2003 року, що підтверджується
довідкою МСЕК № 060875 (а.с.16). Положеннями
статті 14 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивача віднесено до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На звернення представника позивача до
відповідача - Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва з приводу порушення прав
позивача, було надано відповідь, в якій
зазначено, що нарахування та виплата
пенсій здійснюється відповідно та на
підставі чинного законодавства, а тому
підстав для перерахунку та проведення
доплат відповідач не вбачає.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та отримує
пенсію.

Позивач звернувся до відповідача з
заявою про перерахунок пенсії у
розмірах, встановлених ст.ст.50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва,
позивачу було надано інформацію про
розмір основної та додаткової пенсії,
обчисленої відповідно до ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі і в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до п. 13 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»у разі, якщо
особа має право на отримання пенсії
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та цього
Закону, їй призначається одна пенсія за
її вибором.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорії І
встановлюються у вигляді державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на отримання
пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» конкретні
розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.

Частиною 4 ст. 54 даного Закону (в
редакції, що діяла до прийняття
Постанови КМУ № 745 від 06.07.2011 року)
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
І групі інвалідності -10 мінімальних
пенсій за віком; по ІІ групі
інвалідності -8 мінімальних пенсій за
віком; по ІІІ групі інвалідності -6
мінімальних пенсій за віком;
дітям-інвалідам -3 мінімальних пенсій
за віком.

Статтею 50 цього Закону (в редакції, що
діяла до прийняття Постанови КМУ № 745
від 06.07.2011 року) визначено, що особам,
віднесеним до категорії І,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам І групи - 100
процентів мінімальної пенсії за віком;
інвалідом ІІ групи -75 процентів
мінімальної пенсії за віком; інвалідам
ІІІ групи, дітям-інвалідам, а також
хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу -50
процентів пенсії за віком.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначені розміри пенсії
по інвалідності залежно від групи
інвалідності. Зі змісту статей 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» вбачається, що під час
визначення розміру як основної пенсії,
так і щомісячної додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком, яка в свою чергу
визначається правилами ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
виходячи із нового розміру
прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту на обсягу
існуючих прав і свобод.

Звуження змісту прав і свобод означає
зменшення ознак, змістовних
характеристик можливостей людини, які
відображаються відповідними правами
та свободами, тобто якісних
характеристик права. Звуження обсягу
прав і свобод - це зменшення кола
суб'єктів, розміру території, часу,
розміру або кількості благ чи будь-яких
інших кількісно вимірюваних
показників використання прав і свобод,
тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, вона наділена державою
певним правовим статусом, який включає
в себе й право на додаткові елементи
соціального захисту.

Наділивши зазначеною соціальною
гарантією осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильською катастрофи,
держава таким чином взяла на себе
публічне зобов'язання забезпечити
належний матеріальний рівень цих осіб.

Тобто, між позивачем і державою
встановлено певний правовий зв'язок у
визначеній сфері життєдіяльності, який
характеризується наявністю
зобов'язання держави забезпечити
соціальний захист осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Рішенням Конституційного суду України
від 25.01.2012 року № З-рп/2012 зазначено, що
суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Враховуючи викладене, Кабінет
Міністрів України мас всі достатні
правові підстави врегулювання питання
здійснення соціальних виплат та
допомоги в межах фінансових ресурсів,
передбачених Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 р.»

Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва здійснює
свої повноваження по ефективному
використанню коштів Пенсійного фонду
України. Реалізація нормативних
приписів і пенсійних програм
здійснюється шляхом фінансування
пенсійних виплат за рахунок чітко
визначених прибутковою частиною
бюджету Пенсійного фонду України,
бюджет Пенсійного фонду України
щорічно затверджується Кабінетом
Міністрів України.

З таких обставин, суд вважає відмову
відповідача у перерахунку пенсії
такою, що відповідає вимогам
законодавства, оскільки позивач
отримує пенсію по інвалідності ІІІ
групи, що настала внаслідок
захворювання, пов'язаного з роботами на
ЧАЕС, відповідно до ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за
підставу її нарахування взято розмір
мінімальної пенсії за віком,
установлений законом.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень суд
перевіряє чи вчинені вони на підставі,
у межах повноважень та у спосіб,
визначений Конституцією та Законами
України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що вимоги позивача не підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
ст.2, 17, 158-162, 183-2 КАС України,ст. 49-67
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного Фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобовязання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя: