Справа № 286/2257/14-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"15" вересня 2014 р.
Справа № 286/2257/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "26" травня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області про зобов'язання вчинити дії
,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 26.05.2014 року
відмовлено за безпідставністю в
задоволенні позову ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щомісячної
грошової допомоги у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства,
передбаченої ст. 37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
січня по квітень 2014 року.

Не погоджуючись прийнятою з
постановою суду першої інстанції,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази та проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхні
посадови і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач
відноситься до 2 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, проживає на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, в спірний період отримував
допомогу в зв'язку із обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва, передбачену
ст.37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", проте у менших розмірах,
ніж визначено цим Законом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов висновку, що дії відповідача по
нарахуванню і виплаті позивачу доплати
до пенсії, передбаченої ст.37 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 01.01.2014 року, є правомірними, оскільки
проведені з урахуванням постанов
Кабінету Міністрів України №1210 від
23.11.2011 року та № 836 від 26.07.1996 року.

Колегія суддів вважає такий висновок
помилковим, оскільки він суперечить
приписам чинного законодавства.

Так, основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на соціальний захист
визначені Законом України № 796-XII "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (далі -
Закон №796-ХІІ).

Відповідно до ст.37 Закону №796-ХІІ
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах: у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - 30
процентів від мінімальної заробітної
плати.

Вказані норми в спірний період не було
скасовано чи змінено. Крім того,
Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) не
встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Водночас, розрахунок доплати до пенсії
позивачу здійснено, виходячи із
розмірів, визначених постановами
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", та № 836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи" від 26.07.1996 року, з
подальшими змінами. Зазначеними
постановами, всупереч приписів ст.37
Закону № 796-ХІІ, встановлено фіксовані
розміри виплат, які значно менші від
передбачених в законі.

Згідно із положеннями ч.4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, колегія суддів
вважає, що при визначенні розміру
доплат до пенсії застосуванню
підлягають саме стаття 37 Закону
№796-ХІІ, а не постанови КМУ № 836 від
26.07.1996 року та №1210 від 23.11.2011 року, які
істотно звужують обсяг встановлених
законом прав.

Оскільки відповідач здійснював
відповідні виплати позивачу в
порушення приписів Закону, колегія
суддів дійшла висновків про обов'язок
донарахування позивачу недоплачених
сум.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на вказані обставини, що призвело до
ухвалення судового рішення з
порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції -
скасуванню із прийняттям нового
рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "26" травня 2014
р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити повністю.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації провести донарахування
та виплату ОСОБА_3 щомісячної грошової
допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства за період з
01.01.2014 року по 30.04.2014 року в розмірі,
визначеному ст.37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", що
дорівнює 30% від мінімальної заробітної
плати, встановленої Законом України
"Про Державний бюджет України на 2014
рік", щомісячно.

Постанова набирає чинності з моменту
її постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)
І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Л.В. Кузьменко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області вул.Леніна, 17,м.Овруч,Овруцький
район, Житомирська область,11101

4-третій особі: - ,