Справа № 279/3725/14-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"22" вересня 2014 р.
Справа № 279/3725/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області на постанову Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від "20" серпня 2014 р. у справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м.Коростені та
Коростенському районі Житомирської
області до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головоного
управління юстиції у Житомирській
області про визнання незаконними
рішення державного виконавця та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду та просить
скасувати постанову від 01 квітня 2014
року про відкриття виконавчого
провадження згідно виконавчого листа
№2а-1125/10 виданого 11.01.2012 року, мотивуючи
тим, що постанова про відкриття
виконавчого провадження прийнята
безпідставно та всупереч нормам
чинного законодавства, оскільки
відповідно до вимог ч.1 ст.3 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» та ч.2 ст.3
Закону України «Про виконавче
провадження» рішення про стягнення
коштів з державних органів виконується
органами, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів;
боржник не в змозі виконати судове
рішення та оскаржувану постанову в
силу відсутності власних коштів.

20 серпня 2014 року у задоволенні позову
управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області до Управління
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в Житомирській
області про скасування постанови
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження від 01.04.2014 року
(ВП №42751767) відмовлено за
безпідставністю.

Рішення суду першої інстанції
мотивована тим, що постанова
державного виконавця є правомірною,
оскільки відповідає вимогам Закону
України " Про виконавче провадження" та
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень" .

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, колегія
суддів уважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№42751767 з виконання виконавчого листа
№2а-1125/11, виданого Коростенським
міськрайсудом 11.01.2012 року про стягнення
з Управління Пенсійного Фонду України
в м.Коростені в Житомирській області
на користь ОСОБА_3 коштів передбачених
ст.39 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 01.07.2008 року по
01.01.2009р. в сумі 6426,51 грн.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 року (
з наступними змінами), примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом України
"Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", який набрав чинності з
01.01.2013 року, виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється за
заявою стягувача про виконання рішення
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Згідно ч.2, 3 ст.3 вказаного Закону,
рішення про стягнення коштів з
державних органів, державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Вказані органи не є органами
примусового виконання, крім органів та
посадових осіб, які виконують рішення
про притягнення до кримінальної або
адміністративної відповідальності.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та
Перехідних положень (пункт набрав
чинності 16.10.2013 року) цього ж Закону,
виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону суб'єкти
(державний орган, державне
підприємство, юридична особа,
примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства), які видані або ухвалені
до набрання чинності цим Законом,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Закону України
"Про виконавче провадження" підлягають
виконанню державною виконавчою
службою, виконавчі листи, що видаються
судами.

Оскільки виконавчий лист по справі №
2а-1125/10, на підставі якого відкрито
виконавче провадження про стягнення
коштів з УПФУ в м.Коростені та
Коростенському районі Житомирської
області, видано судом на виконання
рішення суду яке вступило в законну
силу 28.11.2011 року, тобто в період, до
набрання чинності Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", у державного виконавця
були всі законні підстави для
відкриття виконавчого провадження.

Одночасно колегія суддів вважає за
необхідне відмітити, що реалізація
особою права, пов'язаною з отриманням
бюджетних коштів, яка базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органа державної влади на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань.

Таким чином, державний виконавець
правомірно 01.04.2014 року виніс постанову
про відкриття виконавчого провадження.

Однак, суд першої інстанції залишив
поза увагою ту обставину, що Відділ
примусового виконання рішень не є
належним відповідачем у справі.

Так, згідно із ч.3 ст.181 КАС України
відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Указом Президента України від 6 квітня
2011 року №385/2011 затверджено Положення
про Державну виконавчу службу України,
відповідно до пункту 7 якого ДВС
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через структурні
підрозділи головних управлінь юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, районних,
міських (міст обласного значення),
районних у містах, міжрайонних та
міськрайонних управлінь юстиції, що
забезпечують реалізацію повноважень
ДВС України.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про
державну виконавчу службу" визначено,
що органами державної виконавчої
служби є:

- Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
до складу якого входить відділ
примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, до складу яких
входять відділи примусового виконання
рішень;

- районні, районні у містах, міські (міст
обласного значення), міськрайонні
відділи державної виконавчої служби
відповідних управлінь юстиції.

Отже, в цій категорії справ
відповідачами можуть бути лише
вищевказані органи державної
виконавчої служби. Структурні
підрозділи органів державної
виконавчої служби: відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України, відділи примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, головних управлінь
юстиції в областях, містах Києві та
Севастополі - не визначені Законом
України "Про державну виконавчу службу"
як самостійні органи державної
виконавчої служби, що виключає
можливість їхньої участі як
відповідачів у таких справах.

Відповідно до ч.1 ст.52 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд першої інстанції,
встановивши, що з адміністративним
позовом звернулася не та особа, якій
належить право вимоги, або не до тієї
особи, яка повинна відповідати за
адміністративним позовом, може за
згодою позивача допустити заміну
первинного позивача або відповідача
належним позивачем або відповідачем,
якщо це не потягне за собою зміни
підсудності адміністративної справи.

Під час розгляду справи суд першої
інстанції не врахував, що в даній
справі позивач звернувся до
неналежного відповідача та,
розглянувши справу, не допустив його
заміну, що призвело до порушення норм
процесуального законодавства.

Враховуючи те, що суд першої інстанції
відмовив у задоволенні позовних вимог
до відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області (хоч і з інших підстав), колегія
суддів вважає, що дане судове рішення
може залишатися без зміни.

Підстави для скасування постанови
відсутні, а тому апеляційний суд
залишає її без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від "20" серпня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Л.В. Кузьменко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області вул.Грушевського,
16/1,м.Коростень,Коростенський район,
Житомирська область,11501

3- відповідачу/відповідачам: Відділ
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головоного управління юстиції у
Житомирській області м-н Соборний,1,м.
Житомир,10014

- ,