Справа № 2а-3493/12/2670
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/28362/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Калашнікової О.В. Цуркана М.І.,
Леонтович К.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
касаційною скаргою Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві на
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 березня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року у справі за позовом Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві до
Територіального управління
держгірпромнагляду по Київській
області та м. Києві, третя особа: ТОВ
"К.А.Н. Строй" про скасування акту за
формою Н-5 та акту за формою Н-1 від 16.01.2012
року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 березня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27 лютого 2014 року, у відкритті
провадження у справі відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та справу направити для
продовження розгляду.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в
адміністративній справі, суд першої
інстанції, виходив з того, що акти за
формами Н-5 та Н-1 не є рішенням суб'єкта
владних повноважень в розумінні КАС
України, а відтак підстав для перевірки
змісту вказаних актів у
адміністративного суду немає. З цим
висновком погодився і суд апеляційної
інстанції.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачем заявлені вимоги про
скасування Акту спеціального
розслідування нещасного випадку, що
стався з Коваленком С.І., за формою Н-5 та
Акту про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом, за формою Н-1 від 16 січня
2012 року.

Статтею 2 КАС України установлено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень; до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Пунктом 1 частини першої ст. 17 КАС
України до юрисдикції
адміністративних судів віднесено
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень, якщо
вони вважають, що діями цього суб'єкта
порушено їхні права, свободи чи
інтереси. Суб'єкти владних повноважень
приймають рішення, вчиняють дії або
допускають бездіяльність.

Рішення суб'єкта владних повноважень у
контексті положень КАС України
необхідно розуміти як
нормативно-правові акти, так і правові
акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - рішення, дію
яких поширено на невизначене або
визначене загальними ознаками коло
осіб і які призначені для
неодноразового застосування щодо
цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії -
рішення, які є актом одноразового
застосування норм права і дію яких
поширено на конкретних осіб або які
стосуються конкретної ситуації Як
зазначив Конституційний Суд України,
за своєю природою ненормативні правові
акти, на відміну від нормативних,
встановлюють не загальні правила
поведінки, а конкретні приписи,
звернені до окремого індивіда чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово й після реалізації
вичерпують свою дію.

Усі рішення суб'єкта владних
повноважень мають підзаконний
характер, тобто повинні бути прийняті
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначені законом.

Тобто, спірні акти за свою правовою
суттю та змістом не можуть бути визнані
рішенням суб'єкта владних повноважень,
адже не створюють ніяких публічних
обов'язків, а лише фіксують висновки
комісії з приводу обставин нещасного
випадку.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку, що акти
спеціального розслідування нещасного
випадку за формою Н-5 і Н-1 не можуть бути
предметом розгляду за правилами
адміністративного судочинства,
оскільки вони не є нормативними актами
або правовими актами індивідуальної
дії, тому що безпосередньо не
породжують у позивача прав чи
юридичних обов'язків і при їх прийнятті
не виконувались владні управлінські
функції.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
28.11.2011р. по справі №6-64цс11, згідно з якою
вимоги про оскарження рішення комісії,
що міститься у затвердженому акті за
формою Н-5, підлягають розгляду судом у
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві залишити
без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 березня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша