Справа № 826/12582/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. при секретарі судового
засідання Берко А.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Київгазенерго"до третя особаВідділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Корнач
О.І.провизнання протиправним та
скасування акту опису й арешту майна
серії АА №073890 від 24.09.2009,
зняття арешту та зобов'язання вчинити
представника позивача - Ніцоса А.А.
(довіреність б/н від 25.07.2014),
представника відповідача - Гопція Р.О.
(довіреність № 153 від 15.01.2014),
представника третьої особи - не прибув,
на підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 16.09.2014
проголосив вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Київгазенерго" звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Підрозділу примусового виконання
рішень відділу Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області про визнання
протиправним та скасування акту опису
й арешту майна серії АА № 073890 від 24.09.2009,
зняття арешту та зобов'язання вчинити
У судовому засіданні 03.09.2014 до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору було залучено Корнач О.І.
У судовому засіданні 16.09.2014 було
замінено належного відповідача -
Підрозділ примусового виконання
рішень відділу Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області на належного - Відділ
примусового виконання рішень відділу
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у
відповідача були відсутні правові
підстави для включення до акту опису й
арешту майна серії АА № 073890 від 24.09.2009
нежитлової будівлі, яка розташована за
адресою: Київська обл., м. Бровари, б-р
Незалежності, буд. 16а, оскільки
відповідна нежитлова будівля належить
на праві власності позивачу, а не
У судовому засіданні 16.09.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити позов у
Відповідач у судовому засіданні 16.09.2014
заперечив проти позовних вимог та
просив суд відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі. Свої
заперечення на адміністративний позов
відповідач обґрунтовує тим, що акт
опису й арешту майна серії АА № 073890 від
24.09.2009 було складено у відповідності до
вимог чинного законодавства, а запис
про накладення на підставі зазначеного
акту арешту на нежитлову будівлю, яка
розташована за адресою: Київська обл.,
м. Бровари, б-р Незалежності, буд. 16а
було внесено до Реєстру речових прав на
нерухоме майно через допущення
Третя особа у судове засідання 16.09.2014 не
прибула, про причини неприбуття суд не
повідомила, про дату, час та місце
розгляду справи була повідомлена
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представників
позивача та відповідача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд, -
21.09.2007 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Київгазенерго" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Авіейшн
Солюшн" укладено договір купівлі -
продажу нежитлової будівлі за
реєстровим № 1602 відповідно до якого
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Київгазенерго" отримало у власність
нежитлову будівлю "Бізнес центр"
загальною площею 1089,00 кв.м., яка
знаходиться за адресою: Київська обл.,
м. Бровари, б-р Незалежності, 16-А.
24.09.2009 державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень відділу
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській
області було складено акт опису й
арешту майно серії АА № 073890 до якого
включено наступне майно: "1. 1.00.0
Нерухоме майно: Земельна ділянка
загальною площею 0,3600 га та нежитлова
будівля загальною площею 750,0 кв.м.;
адреса/місцезнаходження: Київська обл.,
місто Бровари, бульвар Незалежності,16".
26.11.2009 до Реєстру речових прав на
нерухоме майно внесено реєстраційний
запис №9288241 щодо накладення обтяження -
арешт нерухомого майна на об'єкт:
"нежитлова будівля, адреса: Київська
обл., м. Бровари, бульвар Незалежності,
будинок 16а", власником якого є Корнач
Олена Іларіонівна на підставі акту
опису й арешту майно серії АА № 073890 від
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Київгазенерго" не погоджуючись з
актом серії АА № 073890 від 24.09.2009 в
частині опису й арешту нежитлової
будівлі за адресою: Київська обл., м.
Бровари, бульвар Незалежності, будинок
16а та вважаючи, що арешт з зазначеної
нежитлової будівлі має бути знятий
звернулось з відповідним позовом до
суду.
Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
підлягає часковому задоволенню з
Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Пунктом 8 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України, встановлено, що позивач -
особа, на захист прав, свобод та
інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.
Частиною першою статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється, водночас відповідно до
зазначених норм право особи на
звернення до адміністративного суду
обумовлено суб'єктивним уявленням
особи про те, що її право чи законний
інтерес потребує захисту, однак
обов'язковою умовою здійснення такого
захисту судом є наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення
права особи є зміна стану її
суб'єктивних прав та обов'язків, тобто
припинення чи неможливість реалізації
її права та/або виникнення додаткового
обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних
повноважень є такими, що порушують
права і свободи особи в тому разі, якщо,
по-перше, такі рішення прийняті владним
суб'єктом поза межами визначеної
законом компетенції, а по-друге,
оспорюванні рішення є юридично
значимими, тобто такими, що мають
безпосередній вплив на суб'єктивні
права та обов'язки особи шляхом
позбавлення можливості реалізувати
належне цій особі право або шляхом
покладення на цю особу будь-якого
обов'язку.

В Інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України №
781/11/13-10 від 01.06.2010 зазначено наступне.

Нормативно-правові акти - це правові
акти управління, які встановлюють,
змінюють, припиняють (скасовують)
правові норми. Нормативно-правові акти
містять адміністративно-правові норми,
які встановлюють загальні правила
регулювання однотипних відносин у
сфері виконавчої влади, розраховані на
тривале застосування. Вони
встановлюють загальні правила
поведінки, норми права, регламентують
однотипні суспільні відносини у певних
галузях і, як правило, розраховані на
довгострокове та багаторазове їх
застосування.

Другу групу актів за критерієм
юридичної природи складають
індивідуальні акти. Останні стосуються
конкретних осіб та їхніх відносин.
Загальною рисою, яка відрізняє
індивідуальні акти управління, є їх
виражений правозастосовний характер.
Головною рисою таких актів є їхня
конкретність, а саме: чітке
формулювання конкретних юридичних
волевиявлень суб'єктами
адміністративного права, які видають
такі акти; розв'язання за їх допомогою
конкретних, а саме індивідуальних,
справ або питань, що виникають у сфері
державного управління; чітка
визначеність адресата - конкретної
особи або осіб; виникнення конкретних
адміністративно-правових відносин,
обумовлених цими актами.

З'ясування цієї обставини має істотне
значення для правильного вирішення
справи, оскільки нормативно-правові
акти можуть бути оскаржені широким
колом осіб (фізичних та юридичних), яких
вони стосуються. Індивідуальні ж акти
можуть бути оскаржені лише особами,
безпосередні права, свободи чи
охоронювані законом інтереси яких
такими актами порушені.

Частиною першою статті 50 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що звернення стягнення на
майно боржника полягає в його арешті
(опису), вилученні та примусовій
реалізації.

Згідно частини першої статті 55
зазначеного Закону арешт на майно
боржника може накладатися державним
виконавцем шляхом винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Відповідно до частини четвертої статті
55 Закону України "Про виконавче
провадження" про проведення опису
майна боржника і накладення на нього
арешту державний виконавець складає
акт опису й арешту майна боржника. Під
час проведення опису й арешту майна
боржника державний виконавець вправі
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а у разі потреби - обмежити права
користування майном або вилучити його
у боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису й арешту.

Таким чином акт серії АА № 073890 від
24.09.2009 є саме актом індивідуальної дії,
а не нормативно-правовий акт.

До зазначеного акту опису й арешту
майна було включено наступне майно: "1.
1.00.0 Нерухоме майно: Земельна ділянка
загальною площею 0,3600 га та нежитлова
будівля загальною площею 750,0 кв.м.;
адреса/місцезнаходження: Київська обл.,
м. Бровари, бульвар Незалежності,16".

Позивачу на праві власності на
підставі договору купівлі - продажу №
1602 від 21.09.2007 належить нежитлова
будівля за адресою: Київська обл., м.
Бровари, б-р Незалежності, 16-А.

Доказів на підтвердження факту
наявності речових прав на нежитлову
будівлю за адресою: Київська обл., м.
Бровари, б-р Незалежності, 16 позивачем
суду надано не було, як і не було
зазначено про наявність відповідних
прав.

Таким чином до акту акту опису й арешту
майно серії АА № 073890 від 24.09.2009 включено
нежитлову будівлю за адресою: Київська
обл., м. Бровари, б-р Незалежності, 16, у
той час, як позивачем надано суду
докази на підтвердження факту
наявності у нього права власності на
нежитлову будівлю за адресою: Київська
обл., м. Бровари, б-р Незалежності, 16-А.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних
повноважень, у випадку, якщо він є
відповідачем в адміністративній
справі, покладено обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом
адміністративного судочинства України
на кожну сторону, в не залежності від
того чи є вона суб'єктом владних
повноважень, покладено обов'язок щодо
доведення обставин на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

Таким чином оскільки до акту опису й
арешту майно серії АА № 073890 від 24.09.2009
було включено нежитлову будівлю за
адресою: Київська обл., м. Бровари, б-р
Незалежності, 16, у той час, як наявними в
матеріалах справи документами та
пояснення наданими представником
позивача підтверджується факт
наявності у позивача права власності
на нежитлову будівлю за адресою:
Київська обл., м. Бровари, б-р
Незалежності, 16-А, у суду відсутні
підстави вважати, що відповідний акт
стосуються прав та інтересів позивача.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
у суду відсутні докази того, що акт
опису й арешту майно серії АА № 073890 від
24.09.2009 породжує для позивачів настання
будь-яких юридичних наслідків та
впливає на його права та обов'язки, суд
дійшов висновку про те, що не виникає і
передумови для здійснення захисту
права або законного інтересу, шляхом
визнання протиправним та скасування
зазначеного акту.

Частиною першою статті 50 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що звернення стягнення на
майно боржника полягає в його арешті
(опису), вилученні та примусовій
реалізації.

Згідно частини першої статті 55
зазначеного Закону арешт на майно
боржника може накладатися державним
виконавцем шляхом винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень, що супроводжується внесенням
даних до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень;
обмеження речових прав на нерухоме
майно (обтяження нерухомого майна) -
обмеження або заборона розпорядження
нерухомим майном, установлена
відповідно до правочину (договору),
закону або актів органів державної
влади, місцевого самоврядування, їх
посадових осіб, прийнятих у межах
повноважень, визначених законом;

Відповідно до частини першої статті 23
зазначеного Закону державна
реєстрація обмежень речових прав на
нерухоме майно проводиться органом
державної реєстрації прав на підставі
постанови органів досудового слідства,
державного виконавця про накладення
арешту на нерухоме майно.

Частиною другою статті 23 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" встановлено, що державна
реєстрація обмежень речових прав
проводиться в день отримання
відповідних документів місцевим
органом державної реєстрації прав.
Датою і часом державної реєстрації
обмежень вважається дата і час обліку
заяви в місцевому органі державної
реєстрації прав.

Згідно з частиною першою статті 27
зазначеного Закону дані до розділу
Державного реєстру прав вносяться в
разі прийняття рішення про державну
реєстрацію прав.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна у порядку доступу нотаріусів №
67592565 від 22.08.2014, копія якого наявна в
матеріалах справи, 26.11.2009 до Реєстру
речових прав на нерухоме майно внесено
реєстраційний запис №9288241 щодо
накладення обтяження - арешт
нерухомого майна на об'єкт: "нежитлова
будівля, адреса: Київська обл., м.
Бровари, бульвар Незалежності, будинок
16а", власником якого є Корнач Олена
Іларіонівна на підставі акту опису й
арешту майно серії АА № 073890 від 24.09.2009.

Відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно №
17071553 від 17.12.2007, копія якого наявна в
матеріалах справи, позивачу на праві
приватної власності належить
нежитлова будівля за адресою: Київська
обл., м. Бровари, бульвар Незалежності,
будинок 16-А.

Відповідачем факт того, що арешт
відповідно до акту опису й арешту майно
серії АА № 073890 від 24.09.2009 накладено на
будівлю за адресою: Київська обл., м.
Бровари, бульвар Незалежності, будинок
16, а не за адресою: Київська обл., м.
Бровари, бульвар Незалежності, будинок
16-А у судовому засіданні не
заперечувався, при цьому він посилався
на те, що внесення до Реєстру речових
прав на нерухоме майно запису про
накладення арешту саме на нежитлову
будівлю за адресою: Київська обл., м.
Бровари, бульвар Незалежності, будинок
16-А є технічною помилкою.

Таким чином в результаті внесення до
Реєстру речових прав на нерухоме майно
запису №9288241 від 26.11.2009 фактично було
накладено арешт на нежитлову будівлю
за адресою: Київська обл., м. Бровари,
бульвар Незалежності, будинок 16-А на
підставі акту опису й арешту майно
серії АА № 073890 від 24.09.2009, у той час, як
відповідний акт міг бути підставою для
реєстрації обтяження - арешт
нерухомого майна на нежитлову будівлю
за адресою: Київська обл., м. Бровари,
бульвар Незалежності, будинок 16, а
підстави для накладення відповідного
обтяження на нежитлову будівлю за
адресою: Київська обл., м. Бровари,
бульвар Незалежності, будинок 16-А були
відсутні.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про наявність підстав для
зняття арешту з нежитлової будівлі, яка
розташована за адресою: Київська обл.,
м. Бровари, бульвар Незалежності,
будинок 16а.

Відповідно до статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановлено цим кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Оскільки позовні вимоги щодо
зобов'язання відповідача винести
постанову про зняття арешту з
нежитлової будівлі, яка розташована за
адресою: Київська обл., м. Бровари,
бульвар Незалежності, будинок 16а та
направити відповідну постанову
державному реєстратору спрямована на
майбутній захист прав, свобод та
інтересів позивача, які на час
розгляду справи судом не були порушені,
то суд дійшов висновку про
безпідставність зазначених позовних
вимог.

З урахуванням наведеного, керуючись
вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов -
задовольнити частково.

2.Зняти арешт з нежитлової будівлі, яка
розташована за адресою: Київська обл.,
м. Бровари, бульвар Незалежності,
будинок 16а.

3.В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов

Постанова буде складена в повному
обсязі 18.09.2014