Справа № 2а-55/12/2414
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-55/12/2414
Головуючий у 1-й інстанції: Гончарова
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 22 лютого
2012 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районної ради у місті
Чернівці про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2011 року позивач звернувся
до Шевченківського районного суду м.
Чернівці з позовом до Управління праці
та соціального захисту населення
Шевченківської районної ради у місті
Чернівці про визнання дій відповідача
неправомірними; зобов'язання
відповідача виплатити позивачу
одноразову грошову допомогу в розмірі 7
мінімальних пенсій за віком, що складає
5 348 грн., з урахуванням раніше
виплаченої грошової допомоги.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 22 лютого 2012 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Шевченківського районного суду м.
Чернівці, як таку, що винесена з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, прийнявши нову постанову про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково, а
постанову суду першої інстанції
скасувати із прийняттям нової про
часткове задоволення позовних вимог з
наступних підстав.

Так, як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивач є
інвалідом війни ІІІ групи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
виплата разової грошової допомоги до 5
травня відповідачем здійснена в
розмірі, визначеному чинним
законодавством України.

Колегія суддів не погоджується із
висновками суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач є інвалідом війни ІІІ групи,
яким відповідно до вимог ст. 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
щорічно до 05 травня виплачується
грошова допомога у розмірі семи
мінімальних пенсій за віком.

Згідно з частинами 1 та 4 ст. 17-1 даного
Закону вказану виплату здійснюють
органи праці та соціального захисту
населення через відділення зв'язку або
через установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем
отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання
чи одержання грошового утримання.
Особи, які не отримали разової грошової
допомоги до 5 травня, мають право
звернутися за нею та отримати її до 30
вересня відповідного року, в якому
здійснюється виплата допомоги.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік" внесено зміни до
деяких законодавчих актів України,
зокрема, до ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", якими обов'язок
визначення розміру щорічної разової
грошової допомоги покладено на Кабінет
Міністрів України у межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 такі
положення визнані неконституційними.

Статтею 152 Конституції України
передбачено, що Закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, після 22.05.2008 року
застосуванню до спірних правовідносин
підлягали положення Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

У 2011 році Закон України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" не зупинявся та не
змінювався, тому позивач має право на
отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня відповідно до ст. 13
цього Закону.

В даному випадку, до спірних
правовідносин не підлягає
застосуванню постанова Кабінету
Міністрів України від 04.04.2011 року №341
"Про розміри разової грошової допомоги,
що виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань", якою визначений розмір
виплат разової грошової допомоги до 5
травня, оскільки, виходячи із загальних
принципів пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
розміру разової грошової допомоги слід
керуватися Законом (Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту"), а не
підзаконним нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України
"Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р.
№966-14 для встановлення розмірів
мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком
застосовується прожитковий мінімум.

З вищезазначеного випливає, що
прожитковий мінімум є основою для
розрахунку мінімальної заробітної
плати, мінімальної пенсії за віком,
інших соціальних виплат виходячи з
вимог Конституції України та законів
України, та ґрунтується, зокрема, на
частині 3 статті 46 Конституції, у
відповідності до якої пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги не
можуть бути нижчими ніж прожитковий
мінімум, встановлений Законом.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами,
передбаченими частиною 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", згідно з якою мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, положення
частини 3 статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, не можуть бути взяті до уваги,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
підвищення пенсії, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
зазначає, що перерахунок пенсії не
входить до компетенції суду і є
функцією органів Пенсійного фонду
України на підставі даних
персоніфікованого обліку та в порядку,
встановленому Законом, внаслідок чого
у задоволенні позовних вимог про
виплату разової грошової допомоги у
сумі 5 348 грн. необхідно відмовити.

Таким чином, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції не в повному обсязі
з'ясував усі обставини справи та
порушив норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, у зв'язку з чим оскаржуване
рішення необхідно скасувати.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 22 лютого 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районної ради у місті
Чернівці про перерахунок пенсії, -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районної ради у місті
Чернівці щодо відмови в перерахунку та
виплаті ОСОБА_2 разової грошової
допомоги до 5 травня за 2011 рік в розмірі
семи мінімальних пенсій за віком
відповідно до ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" протиправними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районної ради у місті
Чернівці перерахувати та виплатити
ОСОБА_2 разову грошову допомогу до 5
травня за 2011 рік в розмірі семи
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", з урахуванням
виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.