Справа № 2а-18678/11/2670
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

при секретарі Пасічнюк С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом спільного українсько-американського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешенел Телеком'юнікешен Компані» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов’язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось спільне українсько-американське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешенел Телеком'юнікешен Компані» (надалі – ТОВ «Інтернешенел Телеком'юнікешен Компані», позивач) до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі – ДПІ у Печерському районі м. Києва, відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (надалі – ГУ ДКС у м. Києві, відповідач 2), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

- визнати бездіяльність ДПІ у Печерському районі м. Києва щодо ненадання до ГУ ДКС у м. Києві висновку із зазначенням суми податку на додану вартість по деклараціях за серпень та вересень 2009 року, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Інтернешенел Телеком'юнікешен Компані» протиправною;

- стягнути з державного бюджету суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість по деклараціях за серпень та вересень 2009 року на користь ТОВ «Інтернешенел Телеком'юнікешен Компані» у загальному розмірі 89 468 759 (вісімдесят дев'ять мільйонів чотириста шістдесят вісім тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять) гривень 00 коп.

Свої позовні вимоги ТОВ «Інтернешенел Телеком'юнікешен Компані» обґрунтовує тим, що всупереч нормам чинного законодавства відповідачами по справі не здійснено бюджетного відшкодування суми, зарахованої до державного бюджету на основі податкових повідомлень–рішень, які скасовані у судовому порядку. При цьому, позивач зазначає, що судові рішення з приводу оскарження податкових повідомлень - рішень набрали законної сили.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі.

Представник відповідача 2 у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, письмових заперечень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст.128 КАС України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, судом встановлено наступне.

Вказаним судовим рішенням скасовано зменшення позивачу бюджетного відшкодування на суму 89 468 759,00 грн.

Оскільки відповідачем 1 з моменту набрання законної сили рішенням суду не вчинено дій щодо надання висновку ГУ ДКС у м. Києві на здійснення перерахування бюджетного відшкодування позивачу, ТОВ «Інтернешенел Телеком'юнікешен Компані» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із відповідним позовом.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2012р. апеляційну скаргу ТОВ «Інтернешенел Телеком'юнікешен Компані» залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва - без змін.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) в момент виникнення правовідносин визначались положеннями п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. № 168/97-ВР.

Відповідно пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації (рядок 25.1), яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами пп.7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР.

Відповідно до п.200.15 ст. 200 Податкового кодексу України після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п. 200.13 cт. 200 Податкового кодексу України, на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, зокрема, з реєстрів висновків про суми відшкодування податку на додану вартість, переданих до органів Державної казначейської служби України, ДПІ у Печерському районі м. Києва подало до ГУ ДКС у м. Києві наступні висновки щодо відшкодування ТОВ «Інтернешенел Телеком'юнікешен Компані» певних сум:

Також, із службової записки № 1314/20-2 від 31.07.2012р., копія якої наявна в матеріалах справи, вбачається, що в картці особового рахунку платника податків 21.06.2012р. проведено виключення з обліку сум за повідомленнями - рішеннями форми В1 у зв’язку з запізненням надходження ухвали суду по декларації № 427872 від 16.09.2009р. у розмірі 24 160 220 грн., та по декларації №514655 від 21.10.2009р. у розмірі 65 308 539 грн.

У зв’язку із надходженням ухвали суду 27.06.2012р. та 28.06.2012р. в картці особового рахунку ТОВ «Інтернешенел Телеком'юнікешен Компані» відбулось зменшення суми, заявленої до відшкодування ПДВ по декларації №427872 від 16.09.2009 року згідно повідомлень - рішень форми «Р» на суму 7 326 279,85 грн. Залишок було підтверджено, сформовано висновки та передано до Державної казначейської служби України згідно реєстрів № 52 від 25.06.012р. та № 62 від 27.07.2012р.

Наведені вище обставини спростовують твердження позивача про протиправну бездіяльність ДПІ у Печерському районі м. Києва щодо ненадання до ГУ ДКС у м. Києві висновку із зазначенням суми податку на додану вартість по деклараціях за серпень та вересень 2009 року, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Інтернешенел Телеком'юнікешен Компані», а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Окрім того, щодо позовних вимог про стягнення з державного бюджету суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по деклараціях за серпень та вересень 2009 року на користь ТОВ «Інтернешенел Телеком'юнікешен Компані» у загальному розмірі 89 468 759, 00 грн. суд зазначає наступне.

Джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України (п. 200. 17 ст. 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України, в тому числі, операцій з коштами державного бюджету.

Державне казначейство України веде бухгалтерський облік всіх надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету (ч. 2 ст. 50 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до Спільного наказу Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 20.12.2010р. №960/495 „Про затвердження форм документів, які використовуються в процесі відшкодування сум податку на додану вартість", відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів.

Відшкодування податку на додану вартість здійснюється органами державного казначейства згідно з Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011р. № 39 та Порядком формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених у висновках, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 03.02.2011р. № 68/23.

Відповідно до п. 6 Порядку № 39 у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 Податкового кодексу України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість, в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Відповідно до вищезазначених Порядків Державна податкова служба здійснює формування узагальненої інформації щодо обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість окремо за платниками, яку на постійній основі надсилає Державній казначейській службі та інформує органи державної податкової служби для подачі висновків органам державного казначейства. Порядок та строки надсилання узагальненої інформації визначаються Державною податковою службою.

Органи державного казначейства на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюють бюджетне відшкодування податку на додану вартість платникам податку на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Зважаючи, що суд є правозастосовуючим органом, а чинним законодавством встановлена процедура відшкодування ПДВ, суд не може підміняти цю процедуру та орган, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень, суд приходить до висновку про неможливість втручання в дискрецію суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, оскільки чинним законодавством України передбачений порядок здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а тому у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з державного бюджету суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по деклараціях за серпень та вересень 2009 року на користь ТОВ «Інтернешенел Телеком'юнікешен Компані» у загальному розмірі 89 468 759,00 грн.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог спільного українсько-американського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешенел Телеком'юнікешен Компані» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко