Справа № 2-а-10758/08/2170
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-10758/08/2170

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Бездрабко О.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Жука С.І., Лук'янчук О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Лідер-Авто" на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2011
року у справі за позовом Управління
Пенсійного Фонду України в
Суворовському районі м. Херсона до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Лідер-Авто", третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - Управління Державної
автомобільної інспекції УМВС України в
Херсонській області про стягнення
заборгованості за несплачений збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2008 року пенсійний орган
звернувся з адміністративним позовом,
в якому просив стягнути з відповідача
заборгованість по сплаті збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, у розмірі 1800 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2011
року адміністративний позов було
задоволено.

Стягнуто з відповідача заборгованість
по сплаті збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, у розмірі 1800 грн.

Не погоджуючись з даною постановою
суду ТОВ "Лідер-Авто" подало апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
не повно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, у зв'язку з чим
просить його скасувати та ухвалити
нову постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2012
року апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Лідер-Авто» задоволено.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2011
року скасовано та прийнято по справі
нову постанову, якою в задоволенні
позову Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі
м.Херсона до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лідер-Авто", за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Управління
Державної автомобільної інспекції
УМВС України в Херсонській області -
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10 вересня 2013 року касаційну
скаргу Управління Пенсійного Фонду
України в Суворовському районі м.
Херсона задоволено частково, постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2012
року скасовано, а справу направлено на
новий розгляду до суду апеляційної
інстанції.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
комісією у складі представників
органів Пенсійного фонду України в
Херсонській області було проведено
позапланову перевірку щодо
перерахування збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій при відчужені нових легкових
автомобілів за. період з 01.01.07 р. по 31.03.08
р., результати якої відображені в акті
№ 20 від 09.06.2008 р.

З акту № 20 вбачається, що за наслідками
перевірки реєстраційних справ нових
легкових автомобілів, реєстрів МВ РЕР
м. Херсона УДАІ по реєстрації
транспортних засобів та виписок
Головного управління Державного
казначейства України у Херсонській
області щодо фактичного надходження
коштів від операцій по відчуженню
легкових автомобілів за вказаний
період, по 300 справам виявлені
розбіжності між сумами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій при відчужені
нових легкових автомобілів,
зазначеними у квитанціях платників,
які знаходяться у реєстраційних
справах МВ РЕР м. Херсона УДАІ, та
фактичними сумами цього збору, що
надійшли на рахунок УПФУ. Дані по
виявленим розбіжностям наведені у
додатку № 2 до акту перевірки.

Обставини сплати ОСОБА_1 вказаного
збору відображені у додатку № 2
наступним чином: дата перерахування
коштів - 16.10.07 р.; підлягало сплаті та
наявна квитанція на дану суму - 1905 грн.;
ПІБ покупця - ОСОБА_1; назва банківської
установи - ХФ АКБ "Правекс-банк";
фактична дата надходження коштів - 17.10.07
р.; фактично надійшло збору - 105 грн.;
розбіжність між сумою, що підлягала
сплаті, та сумою, яка фактично надійшла
-1800 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
доведеним є той факт, що з операції
купівлі-продажу легкового автомобіля
"Шкода", яка проведена між ОСОБА_1 та
відповідачем, збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
фактично був сплачений в сумі 105 грн., а
тому сума недоплати цього збору від
зазначеної операції складає 1800 грн.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Закону України "Про
систему оподаткування", Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне врахування".

Так, збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування статтею 14 Закону
України "Про систему оподаткування"
віднесено до загальнодержавних
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

За змістом ст. 4 цього ж Закону
встановлено, що платниками податків і
зборів обов'язкових платежів) є
юридичні і фізичні особи, на яких
згідно з законами України покладено
обов'язок сплачувати податки і збори
(обов'язкові платежі).

На підставі ч. 1 ст. 17 Закону України "Про
систему оподаткування" визначено, що
оплата податків і зборів (обов'язкових
платежів) провадиться у порядку,
встановленому цим Законом та іншими
законами України.

За правилами п. 7 ст. 1 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне врахування" якою визначено
виключний перелік осіб - платників
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, передбачено, що
платниками збору є юридичні та фізичні
особи при відчуженні легкових
автомобілів, крім легкових
автомобілів, якими забезпечуються
інваліди, та тих автомобілів, які
переходять у власність спадкоємцям за
законом.

Отже, Закон України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
врахування" обов'язок по сплаті збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкових
автомобілів покладає саме на продавця
автомобіля.

Між тим пунктом 12 Положення № 1740
передбачено, що платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження
легкових автомобілів є підприємства,
установи та організації всіх форм
власності, а також фізичні особи, які
набувають право власності на легкові
автомобілі, тобто покупці.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 9 КАС
України суд першої інстанції при
вирішені даного спору дійшов вірного
висновку, що відповідальною особою за
недоплату збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операції по реалізації ОСОБА_1
легкового автомобіля є продавець цього
автомобіля, тобто відповідач.

Розмір вказаного збору визначено
статтею 4 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
врахування" - 3 відсотки від об'єкта
оподаткування, визначеного пунктом 6
статті 2 цього Закону.

За змістом п.6 ст.2 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
врахування" об'єктом оподаткування для
платників збору, визначених пунктом 7
статті 1 цього Закону, є вартість
легкового автомобіля.

Розмір збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, який повинен був
бути сплачений з операції по
реалізації відповідачем ОСОБА_1
вищевказаного легкового автомобіля,
становить 1905 грн.

Згідно акту перевірки № 20 в матеріалах
реєстраційної справи на придбаний
ОСОБА_1 у відповідача автомобіль "Шкода"
знаходиться квитанція про сплату
вищевказаного збору на суму 1905 грн.,
проте зазначена в цій квитанції сума не
відповідає сумі, яка фактична надійшла
до УПФУ.

З матеріалів справи слідує, що через
банк від імені ОСОБА_1 була проведена
оплата збору до Пенсійного фонду в сумі
105 грн.

Докази того, що така невідповідність
виникла внаслідок невиконання банком
свого обов'язку по повному
перерахуванню вказаного збору до
Пенсійного фонду - відсутні.

Відповідно до листа слідчого
управління УМВС України в Херсонській
області від 18.05.2009 р. за № 8/5578, в
провадженні цього слідчого органу
знаходиться кримінальна справа №
250038-08, порушена за ч.2 ст.192 КК України за
фактом ненадходження до пенсійного
фонду обов'язкових платежів під час
реєстрації транспортних засобів, які
наведені в акті перевірки № 20 від 09.06.08
р., і факт ненадходження цих платежів
під час реєстрації транспортного
засобу ОСОБА_1 також розслідується в
рамках цієї кримінальної справи,
досудове слідство по справі триває.

Таким чином, враховуючи, що докази
виконання відповідачем свого обов'язку
по сплаті, збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операції по реалізації ОСОБА_1
легкового автомобіля в сумі 1905 грн.
відсутні, а також враховуючи той факт,
що цей збір фактично був сплачений
частково в сумі 105 грн., то суму
недоплати цього збору в розмірі 1800 грн.
варто стягнути з відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лідер-Авто".

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідач не надав суду належні
докази на підтвердження своїх
заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги Управління
Пенсійного Фонду України в
Суворовському районі м. Херсона є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Лідер-Авто" залишити без задоволення, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2011
року у справі № 2-а-10758/08/2170 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
С.І. Жук

Суддя:
О.В. Лук'янчук