Справа № 361/584/14-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Телепенько
Суддя-доповідач: Чаку
У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Файдюка В.В., Мєзєнцева
Є.І.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
на постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 27 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Броварської міської ради Київської
області про визнання протиправним дій
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду з позовом
Броварської міської ради Київської
області про визнання протиправними дії
Броварської міської ради Київської
області щодо порядку розгляду його
клопотання про надання йому
безоплатно у власність земельної
ділянки орієнтовною площею 0,10 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд у межах міста Бровари Київської
області; зобов'язання відповідача
винести на пленарне засідання чергової
сесії міської ради та розглянути його
клопотання про надання йому у
власність земельної ділянки
орієнтовною площею 0,10 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд у порядку і в строки,
встановлені чинним законодавством
України та надати мотивовану відповідь
за результатами розгляду клопотання у
формі рішення.

Броварський міськрайонний суд
Київської області своєю постановою від
27 лютого 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, представник позивача подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 27 лютого 2014 року та постановити
нову задоволення адміністративного
позову в повному обсязі. На думку
апелянта, зазначену постанову суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
не підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 20 листопада 2013
року позивач через свого представника
звернувся до Броварської міської ради
Київської області з клопотанням у
порядку ч. 6 ст. 118 ЗК України, у якому з
метою реалізації його (позивача)
гарантованого права на отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки просив визначити без її
погодження та виділити йому земельну
ділянку орієнтованою площею не більше
0,10 га у межах міста Бровари з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та
розглянути дане питання на сесії ради.
У додатку до даного клопотання
значаться: копія паспорту та
ідентифікаційного коду, графічні
матеріали і копія договору доручення.

Як графічні матеріали до поданого
клопотання було додано карту міста
Бровари Київської області.

Виконавчий комітет Броварської
міської ради своїм листом від 10 грудня
2013 року № 9-7-2106 повідомив позивача, що
відповідно до ст. 118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
колективної власності, разом із
клопотанням подають до міської ради
графічний матеріал, на якому має бути
зазначене бажане місце розташування
земельної ділянки.

За наявності графічних матеріалів, які
відповідають вимогам чинного
законодавства, клопотання позивача
може бути подано на розгляд чергової
сесії Броварської міської ради,
оскільки при розгляді клопотання
міська рада зобов'язана перевірити
об'єкт на відповідність до генеральних
планів населених пунктів,
містобудівної документації та інших
вимог, визначених у ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Відсутність графічних матеріалів
позбавляє можливості міську раду
ідентифікувати об'єкт на відповідність
вимогам ЗК України і тим самим прийняти
обґрунтоване рішення.

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, у
редакції чинній на момент виникнення
правовідносин, громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб).

Згідно із ч. 7 ст. 118 ЗК України Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

У п. 7 Положення про порядок ведення
державного земельного кадастру,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 січня 1993 року №
15, чинного на момент виникнення
правовідносин, до земельно-кадастрової
документації належать кадастрові
карти та плани (графічні і цифрові),
схеми, графіки, текстові та інші
матеріали, які містять відомості про
межі адміністративно-територіальних
утворень, межі земельних ділянок
власників землі і землекористувачів, у
тому числі орендарів, правовий режим
земель, що перебувають у державній,
колективній і приватній власності, їх
кількість, якість, народногосподарську
цінність та продуктивність по
власниках землі і землекористувачах,
населених пунктах, територіях
сільських, селищних, міських, районних
Рад народних депутатів, областях,
Республіці Крим та Україні в цілому.

Земельно-кадастрова документація
ведеться згідно з інструкцією ведення
державного земельного кадастру,
затверджуваною Держкомземом.

До графічних матеріалів, які мають бути
погоджені керівником територіального
органу земельних ресурсів, відносяться
викопіювання з чергового
земельно-кадастрового плану,
ситуаційні схеми, схеми
економіко-планувальної зони, до якої
відноситься земельна ділянка, план меж
зон обмежень і сервітутів земельних
ділянок тощо, незалежно від виду
документації, що розробляється.

Колегія суддів апеляційної інстанції,
виходячи з наведеного, погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
надана позивачем карта міста Бровари
Київської області не належить до
графічних матеріалів та не може
вважатися належним чином оформленими
графічними матеріалами.

За таких обставин, виконавчим
комітетом Броварської міської ради
Київської області обґрунтовано не
винесено на розгляд чергової сесії
міської ради клопотання позивача про
надання безкоштовно у власність
земельної ділянки, оскільки надані
позивачем графічні матеріали (карта
міста Бровари) не відповідають вимогам
чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
адміністративного позову, а тому
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції підлягає залишенню
без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 27 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 24.09.2014
року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.