Справа № 826/9104/14
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/9104/14
інстанції: Каракашьян С.К.
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Ганечко О.М.,

суддів:
Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі
Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22.07.2014 року у справі за
позовом Державного підприємства
«Центральна станція зв'язку» Державної
адміністрації залізничного транспорту
України» до Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Крилової Галини Анатоліївни,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Крилової Галини Анатоліївни,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання протиправним та скасування
рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
22.07.2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволені позову в повному обсязі,
посилаючись на незаконність,
необ'єктивність, необґрунтованість
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу в повному обсязі та
просив її задовольнити, постанову суду
першої інстанції скасувати та
постановити нову, якою задовольнити
позовну заяву в повному обсязі.

Представник позивача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги,
просив залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України - за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП
"Центральна станція зв'язку" Державної
адміністрації залізничного транспорту
України" було подано до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві 15 квітня 2014р. заяву про
реєстрацію права державної власності
на об'єкт нерухомого майна - будинок за
адресою м. Київ, вул. Чапаєва, 5 за
позивачем.

До заяви позивачем було додано : витяг
про державну реєстрацію прав
№ 29800922 від 27.04.2011 року; постанову
Київського апеляційного
господарського суду № 30/370 від 22.09.2010
року; державний акт на право постійного
користування землею № 006747;
технічний паспорт на нежитловий
будинок (приміщення) від 22.02.2011 року.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду № 30/370 від 22.09.2010
року об'єкт нерухомості визнано
державною власністю за Державою
Україна в особі Міністерства
інфраструктури України на праві
господарського відання Державного
підприємства «Центральна станція
зв'язку» Державної адміністрації
залізничного транспорту України.

Рішенням від 22 квітня 2014 року
державний реєстратор прав на нерухоме
майно Крилова Галина Анатоліївна
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
відмовила у реєстрації права
власності, з тих підстав, що з заявою
звернулася неналежна особа.

Статтею 2 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", встановлено, що
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", передбачено, що обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
право власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 9
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", визначено, що
державний реєстратор, зокрема
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, приймає
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Згідно пункту 1 частини першої статті 15
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку: 1)
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до частин першої -
четвертої, сьомої та одинадцятої
статті 16 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", визначено, що
заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень подається до органу
державної реєстрації прав у паперовій
або електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом. Реєстрація
заяв про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень проводиться в порядку
черговості їх надходження. Разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень у паперовій формі
подаються оригінали документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, їх копії,
засвідчені в установленому порядку.
Заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень не приймається у разі
відсутності документа, що підтверджує
оплату послуг з державної реєстрації
прав та їх обтяжень. Заява про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень не
приймається у разі відсутності
документа, що підтверджує оплату
послуг з державної реєстрації прав та
їх обтяжень.

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

Під час подання заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
паперовій формі фізична особа повинна
пред'явити документ, що посвідчує її
особу, а у разі подання заяви
представником фізичної чи юридичної
особи - також документ, що підтверджує
його повноваження діяти від імені
таких осіб. У випадках, установлених
законом, представник іноземної особи
пред'являє документи, легалізовані в
установленому нормативно-правовими
актами порядку.

Частиною першою статті 19 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", встановлено, що державна
реєстрація прав проводиться на
підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Згідно пункту 4 частини першої статті 24
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Зазначена правова норма правової норми
вказує на можливість відмови у
державній реєстрації прав у випадку
невідповідності поданих документів
вимогам, встановленим цим Законом, або
якщо подані документи не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують,
тобто подані документи мають
відповідати вимогам Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень", а їх
зміст має узгоджуватись із заявленим
правом та особою заявника.

Згідно частини другої статті 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", передбачено, що за наявності
підстав для відмови в державній
реєстрації державний реєстратор
приймає рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Отже, оскільки нормою частини 7 статті 16
вищезазначеного Закону, прямо
передбачено здійснення реєстрації за
заявою правонабувача, є протиправними
посилання відповідача на те, що з
заявою мав звертатися власник.

При цьому відповідно до наданого
витягу про державну реєстрацію прав
№29800922 від 27.04.2011 року, право
державної власності на об'єкт
зареєстровано, і жодним нормативним
актом України не передбачено обов'язку
власника зі здійснення повторної
реєстрації прав.

За таких обставин, апеляційна скарга є
необґрунтованою, її доводи не знайшли
свого підтвердження під час судового
розгляду, не спростовують висновків
суду першої інстанції, а тому у її
задоволенні необхідно відмовити, а
рішення суду першої інстанції підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22.07.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Ганечко

Судді:
А.Ю. Коротких

О.Г. Хрімлі

Повний текст ухвали виготовлений 26.09.2014
року.

.

Головуючий суддя
Ганечко О.М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.