Справа № 461/13675/13-а 2-а/461/
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
Справа № 876/6442/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.

представника 3 особи
ОСОБА_1-ОСОБА_2

третьої особи
ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Галицького
районного суду м.Львова від 05.06.2014 року
у справі за позовом Виконавчого
комітету Львівської міської ради до
Департаменту містобудування
Львівської міської ради, третіх осіб:
ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання
протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом до Департаменту
містобудування Львівської міської
ради, третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_1 про
визнання протиправним та скасування
наказу Департаменту містобудування
Львівської міської ради №137 від 17.05.2013
року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що оскаржуваний наказ прийнятий з
порушенням норм чинного законодавства.
Зокрема зазначив, що вказаний наказ був
винесений без належних документів, а
саме: протоколу загальних зборів ОСББ
«Титан», рішення загальних зборів ОСББ
«Титан» з приводу надання дозволу на
реконструкцію будинку по АДРЕСА_1
шляхом здійснення прибудови трьох
поверхів та мансардного поверху гр.
ОСОБА_1 та відсутність письмової згоди
всіх власників приміщень, майнові
інтереси яких зачіпає дане
перепланування. Відтак, просить суд
визнання протиправним та скасувати
наказ Департаменту містобудування
Львівської міської ради №137 від 17.05.2013
року. Просив позов задоволити.

Постановою Галицького районного суду
м.Львова від 05.06.2014 року позов
задоволено. Визнано незаконним та
скасовано наказ Департаменту
містобудування Львівської міської
ради від 17.05.2013 року №137 «Про
затвердження містобудівних умов та
обмежень забудови земельної ділянки на
проектування та реконструкцію з
розширенням гр. ОСОБА_1 нежитлової
будівлі (літ. А-1) на АДРЕСА_2 за рахунок
надбудови трьох поверхів та
мансардного поверху під
багатоквартирний житловий будинок»

Постанову суду першої інстанції
оскаржив ОСОБА_1. Вважає, що оскаржувана
постанова прийнята з помилковим
застосуванням норм матеріального та
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених у
апеляційні скарзі. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою у задоволені позову
відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задоволити з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім, випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухваленим відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив виключно
з того, що відповідно до ст. 10 Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», до
виключної компетенції загальних
зборів членів об'єднання відноситься
прийняття рішення про реконструкцію та
ремонт будинку або про зведення
господарських споруд. Аналогічні
положення містяться і в п.9.8.6 статуту
ОСББ «Титан», натомість членами ОСББ
«Титан» загальні збори не проводились
і згода всіх мешканців (співвласників)
квартир будинку по АДРЕСА_1 не
надавалась, а відтак суд прийшов до
висновку щодо підставності заявленого
адміністративного позову.

Однак, з такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційного
суду не погоджується, оскільки
оспорюваний наказ департаменту
містобудування Львівської міської
ради №137 від 17 травня 2013року,
стосувався іншого будинку, а саме
будинку АДРЕСА_2.

Розпорядженням Залізничної районної
адміністрації №61 від 12.02.2013р., будинок
АДРЕСА_1 розподілено на два самостійні
з присвоєнням окремих номерів, визнано
за ОСОБА_1 власність в цілому на будинок
АДРЕСА_2, житловому будинку ОСББ
«Титан» залишено АДРЕСА_1 (а.с.80).

Стаття 2 Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку», регулює: порядок створення,
реєстрації, реорганізації, діяльності
і ліквідації об'єднань, асоціацій;
відносини суб'єктів права власності
щодо користування та розпорядження
нерухомим майном у об'єднанні,
асоціації; відносини між об'єднаннями
та асоціаціями; відносини між
об'єднаннями, асоціаціями і органами
державної влади та органами місцевого
самоврядування; відносини між
об'єднаннями і господарюючими
суб'єктами.

За таких обставин, будинок АДРЕСА_2 не є
частиною житлового комплексу будинку
АДРЕСА_1 в розумінні ст.2 Закону України
«Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку».

Відтак, починаючи з 12.02.2013року,
правовідносини пов'язані з будинком
АДРЕСА_2, Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» не регулюються.

Даний будинок не перебував і не
перебуває на балансі ОСББ «Титан», ОСББ
не надає жодних послуг власнику
будинку АДРЕСА_2. ОСОБА_1 не є членом
ОСББ, оскільки він є єдиним власником
будинку АДРЕСА_2.

Таким чином, судова колегія наголошує,
що станом на 17.05.2013року (дату прийняття
оскаржуваного наказу) у ОСОБА_1 не
виникло обов'язку щодо отримання
обов'язкової згоди ОСББ «Титан» на
проведення реконструкції будинку
АДРЕСА_2, а у відповідача не виникло
права таку згоду вимагати.

За таких обставин, посилаючись на норми
Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку», суд першої інстанції
застосував норму, яка в даному випадку
не підлягала до застосування.

Разом з тим, апеляційний суд звертає
увагу на той факт, що ОСОБА_1 звернувся
до ОСББ «Титан» добровільно, виключно
виходячи з засад добросусідства, як до
об'єднання, яке обслуговує та
представляє інтереси мешканців
сусіднього будинку, з метою уникнення
непорозумінь та незручностей для
мешканців, пов'язаних з облаштуванням
будівельного майданчику та
проведенням в подальшому будівельних
робіт (можливий шум та ін.). Бажаючи
компенсувати незручності які
будівництво може в майбутньому завдати
мешканцям сусіднього будинку, ОСОБА_1
добровільно, за власні кошти, встановив
в будинку АДРЕСА_1 автоматизовану
систему опалення, а також зобов'язався
провести ряд робіт спрямованих на
покращення благоустрою прибудинкових
територій будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Виходячи з вищевказаного апеляційний
суд вважає, що суд першої інстанції,
надаючи неналежну оцінку правовим
нормам, що регулюють спірні
правовідносини, прийшов до помилкового
висновку про задоволення позовних
вимог про скасування наказу
Департаменту містобудування
Львівської міської ради №137 від 17.05.2013
року.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані
докази у сукупності, судова колегія
приходить до переконання, що доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 являються
підставними і обґрунтованими.

Судові витрати слід вирішити у
відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 94, ч.3 ст. 160, 195, 196, 198, 202,
205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.
Постанову Галицького районного суду
м.Львова від 05.06.2014 року у справі
№461/13675/13-а - скасувати та прийняти нову
постанову, якою у задоволені позову
Виконавчого комітету Львівської
міської ради - відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету на
користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий
збір в сумі 36,54 грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 25.09.2014 року