Справа № 804/13787/13-а
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2014 рокусправа № 804/13787/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
листопада 2013 року у справі № 804/13787/13-а
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комфі Трейд» до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комфі Трейд»
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило скасувати
податкове повідомлення-рішення,
винесене Державною податковою
інспекцією у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська від 02.10.2013р. №. В
обґрунтування позовних вимог
зазначило, що Акт перевірки від 09.09.2013 р.
№856/04-63-22-03/36962487 документально не
підтверджений, висновки
відповідачаґрунтуються на припущеннях
і носять суб'єктивний характер.
Зокрема, позивач зауважив те, що є
цілком необґрунтованими посилання
податкового органу у висновках про
порушення з боку ТОВ "Комфі Трейд" п.198.3,
п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України у вигляді заниження
ПДВ на 1 899 046,79грн., спираючись на Акти
перевірки контрагентів ПВКФ "Проксин",
ФОП "ОСОБА_1"., ТОВ "Рім-Буд", ТОВ "САПФІР
3000", ТОВ "Арт-Вікторія", ТОВ "Бренд Строй",
ПП "Модем-Холдінг", ТОВ "Феррус", ТОВ
"ЛангоріяТрейд", ФОП "ОСОБА_2.", ТОВ
"Спільне інвестування", ПП "Арт-Кор", ТОВ
"Нова Лінія", ВАТ "Акціонерна компанія
"Кримавтотранс", ТОВ "Навігатор", ТОВ
"МУК-СОФТ", ТОВ "Южтехмонтаж", ТОВ
"Стенбіз", ФОП "ОСОБА_3.", ПП "Рефідім", ТОВ
"Світ Техніки". На думку позивача, ТОВ
"Комфі Трейд" не має відповідати за
будь-які можливі порушення податкового
законодавства, допущені його
контрагентами, а висновки відповідача
щодо відсутності об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
товарів, робіт, послуг у вказаних
контрагентів ТОВ "Комфі Трейд"
безпідставні, ґрунтуються на актах
перевірок контрагентів, а отже -
недоведені.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
листопада 2013 року адміністративний
позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням,
Державна податкова інспекція у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
з апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржену постанову
та прийняти нове рішення, яким у
задоволенні адміністративного позову
відмовити. Апелянт зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги
посилання відповідача на нікчемність
правочинів. Укладених між позивачем та
його контрагентами.

У судовому засіданні сторони, доводи
викладені в апеляційній скарзі та
запереченнях на неї підтримали в
повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дійшла висновку
про відсутність підстав для її
задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи,
Державною податковою інспекцією у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проведена
документальна невиїзна позапланова
перевірка Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комфі Трейд" з питань
правомірності проведених
господарських відносин з
контрагентами за період з 01.01.2011 року по
30.11.2012 року, за результатами якої
складено Акт від 09.09.2013 року
№856/04-63-22-03/36962487.

Під час проведення перевірки
використано:

- угоди, відображені в акті;

- податкові, видаткові, відображені в
акті;

- банківські виписки;

- отримані від від ДПІ акти про
результати перевірки з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства по
взаємовідносинам з контрагентами
позивача за період, що перевіряється з
висновками про нереальність
здійснення господарських операцій та
про відсутність об'єктів оподаткування
ПДВ;

- дані інформаційних ресурсів
податкових органів: АС "Податковий
блок", Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового криту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України.

Перевіркою встановлені порушення:

- п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України від 02.12.201 року №2755-VІ
(зі змінами та доповненнями) по
операціях з придбання товарів у
контрагентів, які наведені у таблиці
вище за відповідний період, що призвело
до заниження ПДВ на загальну суму 1 899
046,79грн. (а.20 акту перевірки). На підставі
Акту перевірки від 09.09.2013 року
№856/04-63-22-03/36962487 відповідачем 02.10.2013
року винесено спірне податкове
повідомлення-рішення форми "В4" №,
де зазначено, що за встановлене
перевіркою порушення п.200.4 ст.200
Податкового кодексу України
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Комфі Трейд"
зменшено розмір від'ємного значення
суми ПДВ на загальну суму 1 899 046,79грн.,
в тому числі за звітні періоди з
січень-грудень 2011 року по
січень-листопад 2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
протиправність спірного податкового
повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до п.2 ст. 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку. Правила
податкового обліку визначаються
відповідними нормативними
документами, що регламентують порядок
оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. за № 168/704, первинні документи це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.
Водночас, статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Таким чином,
визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.

Згідно статті 44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Згідно п.п. 198.1., 198.2. ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою
їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі
інших необоротних матеріальних
активів та незавершених
капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Отже, від належності первинних
бухгалтерських та розрахункових
документів залежить як податковий
облік платника податків, так і
реальність вчинення господарської
діяльності такого платника взагалі.

Згідно ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкуванням оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, в
тому числі з акту перевірки, що також не
заперечується представником
відповідача, висновки контролюючого
органу щодо завищення позивачем
податкового кредиту, який сформовано
за рахунок сум ПДВ згідно отриманих
накладних від контрагентів ПВКФ
"Проксин", ФОП ОСОБА_1, ТОВ "Рім-Буд", ТОВ
"САПФІР 3000", ТОВ "Арт-Вікторія", ТОВ
"Бренд Строй", ПП "Модем-Холдінг", ТОВ
"Феррус", ТОВ "ЛангоріяТрейд", ФОП
"ОСОБА_2.", ТОВ "Спільне інвестування", ПП
"Арт-Кор", ТОВ "Нова Лінія", ВАТ
"Акціонерна компанія "Кримавтотранс",
ТОВ "Навігатор", ТОВ "Мук-Софт", ТОВ
"Южтехмонтаж", ТОВ "Стенбіз", ФОП
"ОСОБА_3.", ПП "Рефідім", ТОВ "Світ
Техніки", ґрунтуються головним чином на
актах перевірок вищезазначених
контрагентів позивача, де зроблено
висновок про нереальність здійснення
операцій та про відсутність об'єктів
оподаткування податком на додану
вартість по ланцюгу постачання з ТОВ
"Комфі Трейд". Зазначене виключає
належність та допустимість як доказу
встановлених перевіркою порушень з
боку ТОВ "Комфі Трейд" п.198.3, п.198.6 ст.198,
п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

При цьому, первинна документація ТОВ
"Комфі Трейд" на відповідність її
вимогам Податкового кодексу України,
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
не досліджувалась відповідачем, в акті
перевірки відсутні будь-які посилання
на порушення під час їх оформлення.

Надані ТОВ "Комфі Трейд" в ході судового
розгляду справи копії первинної
документації, в тому числі податкові
накладні, виписані ПВКФ "Проксин", ФОП
ОСОБА_1, ТОВ "Рім-Буд", ТОВ "САПФІР 3000", ТОВ
"Арт-Вікторія", ТОВ "Бренд Строй", ПП
"Модем-Холдінг", ТОВ "Феррус", ТОВ
"ЛангоріяТрейд", ФОП "ОСОБА_2.", ТОВ
"Спільне інвестування", ПП "Арт-Кор", ТОВ
"Нова Лінія", ВАТ "Акціонерна компанія
"Кримавтотранс", ТОВ "Навігатор", ТОВ
"Мук-Софт", ТОВ "Южтехмонтаж", ТОВ
"Стенбіз", ФОП "ОСОБА_3.", ПП "Рефідім", ТОВ
"Світ Техніки", досліджені судом першої
інстанції, порушень вимог закону щодо
їх оформлення не виявлено. А відтак,
факт виконання робіт та оплати її
вартості підтверджується
документально, господарські операції
належним чином відображені у
бухгалтерському обліку та податковій
звітності позивача, право на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість
підтверджується податковими
накладними. Вказані господарські
операції були направлені на отримання
позивачем прибутку, пов'язані з його
безпосередньою діяльністю та
сформований за вказаними операціями
податковий кредит підтверджується
податковими накладними, оформленими
відповідно до вимог закону, як то
передбачено Податковим кодексом
України.

Щодо твердження відповідача про
нереальність здійснення господарських
операцій між позивачем і
контрагентами, колегія суддів
зазначває, що матеріалами перевірки
жодним чином не підтверджено факт
нереальності господарських операцій
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Комфі Трейд" та
контрагентами.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо того, що об'єктом
оподаткування є певні операції між
конкретними суб'єктами господарювання,
а не договори, укладені між ними, або
незаявленими в таких операціях третіми
особами. Відсутність особи за
місцезнаходженням, відсутність
можливості перевірити первинні
документи не є самостійними і
достатніми підставами для визнання
угод недійсними (фіктивними). Тільки
встановлення мети та факту порушення
публічного порядку, ухилення від
оподаткування або створення умов для
порушення чинного законодавства,
відсутності наміру здійснити реальну
господарську операцію та її
нездійснення із штучним складанням
первинних документів може служити
підставою для вирішення питання про
визнання недійсними (фіктивними) угод у
встановленому законом порядку. Відтак,
доводи апеляційної скарги висновки
суду першої інстанції про
протиправність спірного податкового
повідомлення-рішення не спростовують.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, вірно застосований
матеріальний закон та не допущено
порушень процесуального права,
оскаржене судове рішення має бути
залишено без змін.

Доводи апеляційної скарги не знайшли
свого підтвердження у суді апеляційної
інстанції, у зв'язку з чим вона підлягає
залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
листопада 2013 року у справі № 804/13787/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
її тексту у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко