Справа № 263/5804/14-а
Суддя: Соловйов О. Л.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/5804/14а
Провадження №2а/263/432/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
місто
Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя
Донецької області у складі головуючого
судді Соловйова О.Л., при секретарі
Д'яконовій К.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
заступника начальника Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області Клименка Юрія Валентиновича
про скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
адміністративним позовом до
заступника начальника Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області Клименка Юрія Валентиновича
про скасування постанови про
адміністративне правопорушення,
відповідно до якого просить скасувати
постанову серії ДФІ №05-75/2014 від 20.06.2014
року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 164-2 ч. 1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що працює в ПЕМЗО
«Міськсвітло» на посаді бухгалтеру з
03.08.1981 року. 20.06.2014 року заступником
начальника Державної фінансової
інспекції в Донецькій області
Клименком Ю.В. позивачку притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 164-2 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 170 грн. Вважає дану
постанову незаконною у зв'язку з тим, що
ОСОБА_1 не вчиняла правопорушення,
вказане у оскаржуваній постанові.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась - надала суду заяву про
розгляд справи в її відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача до залу
судового засідання не з'явився по
невідомій суду причині, про день та час
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

У зв'язку з тим, що обидві сторони у
судове засідання не з'явилися, суд
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснював.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позову і необхідність
його задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

20.06.2014 року постановою Державної
фінансової інспекції України №05-75/2014
ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.164-2 КУпАП, та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 170 грн.
Відповідно до наведеної постанови
ОСОБА_1 допустила ведення
бухгалтерського обліку з порушенням
установленого порядку, що знайшло
вираження у недоотриманні фінансових
ресурсів підприємством за рахунок
заниження тарифів по калькуляції для
комунальних підприємств та інших не
бюджетних установ на суму 4176,52 грн. за
2012-2013 року; недотримання бюджетом
доходу шляхом не перерахування до
бюджету коштів від сумісного
використання електроенергії на суму 37
167,11 грн. за січень 2012 року - січень 2014
року; необґрунтоване списання
матеріалів без підтвердження
первинними документами на суму 52 509,80
грн. за 2012-2013 рік; зайве списання палива
внаслідок завищення норми витрати
палива за межами населених пунктів на
суму 2980,33 за 2012-2013 рік; заява сплата за
придбані товари внаслідок включення до
калькуляцій вартості матеріалів за
ціною вище ніж ціна придбання цих
матеріалів у постачальників та
завищений відсоток нарахування на
заробітну плату ніж згідно класу
професійного риску виробництва на суму
18 133,33 грн. за 2011-2012 роки; необгунтована
виплата заробітної плати за рахунок
бюджетних коштів на суму 61 703,11 грн. за
2011-2012 роки.

Диспозиція ч.1 ст.164-2 КУпАП передбачає
відповідальність за приховування в
обліку валютних та інших доходів,
непродуктивних витрат і збитків,
відсутність бухгалтерського обліку
або ведення його з порушенням
установленого порядку, внесення
неправдивих даних до фінансової
звітності, неподання фінансової
звітності, несвоєчасне або неякісне
проведення інвентаризацій грошових
коштів і матеріальних цінностей,
несвоєчасне подання на розгляд,
погодження або затвердження річного
фінансового плану підприємства
державного сектору економіки та звіту
про його виконання, перешкоджання
працівникам органу державного
фінансового контролю у проведенні
ревізій та перевірок, невжиття заходів
по відшкодуванню з винних осіб збитків
від недостач, розтрат, крадіжок і
безгосподарності.

Аналізуючи обставини
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП суд не
вбачає у діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення, яке
їй ставиться, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 обіймає
посаду головного бухгалтера ПЕМЗО
«Міськсвітло» з 03.08.1981 року. ПЕМЗО
«Міськсвітло» є комунальним
підприємством і згідно п.3.4. статуту
підприємства, затвердженого рішенням
Маріупольської міської ради від 24.06.2008
№ 5/22-3921, майно передається власником
підприємств на правах його повного
господарського ведення.

Згідно ст. 190 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання
самостійно, за згодою сторін,
визначають вільні ціни на всі види
продукції (робіт, послуг), за винятком
тих. на які встановлені державні
регульовані ціни.

Розцінки на надання послуг мають буди
скориговані із замовником у кожному
окремому випадку. Ці тарифи не є
державно регульованими.

Діючим законодавством України не
встановлюються граничні розміри
рентабельності підприємств.

Згідно п.2.1.14 Колективного договору на
2011-2013 рр., укладеного на підприємстві і
зареєстрованого Управлінням праці і
соціального захисту населення
(реєстраційний номер 19 від 14.02.2011 р.), а
також п.2.8. Колективного договору на 2013-
2015 рр, укладеного на підприємстві і
зареєстрованого Управлінням праці і
соціального захисту населення
(реєстраційний номер 99 від 30.07.2013 р.),
підприємство зобов'язується отримати
прибуток у розмірі не менше 3% від суми
виконаних сторонніх робіт.

При розрахунку вартості послуг
автотранспорту використовується
Методика визначення вартості
експлуатації власних будівельних
машин і механізмів будівельних
організацій при складанні договірної
ціни і проведення взаєморозрахунків за
обсяги виконаних робіт, яка не
встановлює розмір рентабельності.

Відповідно до п.3.1. Договору № 68 від
06.08.2012 р. з ТОВ «Фенікс» вартість 1
машино-години визначається відповідно
до калькуляцій, що діяли на
підприємстві Виконавця на момент
надання послуг», а з підприємством КП
«Комунальник», ЖКП «Жилкомплект», ТОВ
«Ліфтовик 3» використана спрощена
форма укладання договору через
підписання актів здачі - прийняття
виконаних робіт, у яких за взаємною
згодою сторін при виконанні
розрахунків за надані послуги
використовувались розцінки з
рентабельністю 10%, що не суперечить
всім вищенаведеним
нормативно-правовим актам У країни і
відповідає умовам договору.

Враховуючи викладене суд вважає, що
висновки відповідача про заниження цін
та тарифів за калькуляціями для
комунальних підприємств та інших не
бюджетних установ на загальну суму 4176,52
грн. є необгрунтованими, оскільки
розроблені на підставі «Калькуляції
про надання послуг автотранспорту
ПЕМЗО «Міськсвітло» є рекомендованими
(не обов'язковими) і при їх практичному
застосуванні погоджуються із
замовником.

ПЕМЗО «Міськсвітло» при оплаті
вартості використаної електроенергії
користується пільгами.При розміщенні
на вулицях міста зовнішньої реклами
використовуються електромережі ПЕМЗО
«Міськсвітло», в зв'язку з чим
підприємства - споживачі оплачують
вартість використаної електроенергії
на загальних підставах шляхом
зарахування грошових коштів
безпосередньо на рахунок нашого
підприємства. В подальшому різниця у
вартості електроенергії, яка
утворилась за рахунок її оплати без
застосування пільг, ПЕМЗО
«Міськсвітло» зобов'язане
перерахувати до держбюджету.

На законодавчому рівні строки
перерахування до держбюджету такої
різниці не встановлено, а тому
перерахування таких коштів до бюджету
у строки, визначені самим
підприємством, не може розцінюватись
як матеріальні збитки. В
бухгалтерському обліку вищезазначені
суми обліковувались в повному обсязі і
належним чином. Враховуючи викладене
суд не вбачає у даному випадку
протиправності у діях ОСОБА_1 та,
відповідно, недоотриманням до бюджету
коштів від сумісного використання
електроенергії, які наслідок
протиправних дій позивача.

Суд вважає такими, що не знайшли свого
правового обгрунтування при розгляді
даної справи й посилання відповідача у
спірній постанові про адміністративне
правопорушення на необгрунтован6е
списання матеріалів без підтвердження
первинними документами на суму 52 509,80
грн.

Журнал обліку робіт по нарядам і
розпорядженням є специфічною формою
Держнадзорохоронпраці і
використовується для контролю над
забезпеченням правил техніки безпеки
при виконанні робіт в
електроустановках. Порядок його
ведення регламентується п.3.3.12 Правил
безпечної експлуатації
електроустановок користувачів (НПАОП
40.1-1.21-98).

Показники журналу обліку робіт по
нарядам та розпорядженням не є
підставою для їх бухгалтерського
обліку.

Неспівпадання обліку даних, зазначених
в журналі обліку робіт по нарядам та
розпорядженням та даними, зазначеними
у формі М-29, пояснюється виконанням
робіт в електроустановках за нарядом,
розпорядженням, а також в порядку
поточної експлуатації. Роботи, що
виконуються в порядку поточної
експлуатації, згідно з Правилами
безпечної експлуатації
електроустановок споживачів (НПАОП
40.1-1.21-98) п.3.15.4 є постійно дозволеними
роботами, для виконання яких не
вимагається оформлення будь-яких
додаткових розпоряджень.

Первинним документом, який фіксує
щоденне використання матеріальних
цінностей для виконання усіх видів
ремонтних робіт в межах зовнішнього
освітлення ПЕМЗО «Міськсвітло» є
журнал обліку витрат матеріалів та «
Акт-відомість про витрати основних
матеріалів у будівництві у
співвідношенні з виробничими нормами»
форма М- 29.

Вищенаведені документи мають усі
реквізити і властивості, обов'язкові
для надання йому юридичної сили та
доказовості в якості первинного
документу відповідно до п.2 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» № 996-XIV
від 16.07.1999 p., на основі якого
складається матеріальний звіт про рух
матеріалів. Крім того,на підприємстві
складаються Відомості обліку
виконаних робіт по
експлуатаційно-технічним ділянкам
спеціалізованої форми № НО-5 , типова
форма , яка затверджена Наказом МЖКХ
УССР від 26.10.1984 p. № 305, та які є
первинними документами і чинна до
теперішнього часу, яка також була
пред'явлена в момент ревізії.

Списання пального на підприємстві
відбувається на підставі наказу №2 від
04.01.2011р. та

затверджених на підприємстві норм по
списанню пального, які визначені
згідно наказу Міністерства транспорту
України від 10.02.1998р. №43. Згідно наказу і
затверджених норм на підприємстві
коефіцієнт зменшення витрат пального
при роботі легкового автотранспорту за
межами міста врахований не був. Крім
того, треба зазначити, що на
підприємстві не застосовувались і
підвищуючи корегуючи коефіцієнти
(робота транспорту в зимових умова,
робота в умовах міста з населенням до 0,5
млн. людей, робота в напружених
дорожніх умовах в центральних частинах
міста), які теж затверджені наказом
Міністерства транспорту України ввід
10.02.1998р. №43. При викладених обставинах
матеріальна шкода підприємству не
завдана. Враховуючи викладене, суд не
вбачає у даному конкретному випадку
зайвого списання палива підприємством
ПЕМЗО «Міськсвітло», внаслідок
завищення норм його витрат.

Згідно договору поставки з ТОВ «Завод
Октябрь», ПЕМЗО «Міськсвітло»
купувались готові вироби (кронштейни).
У специфікації до договору вказані
відпускні ціни за виріб. На отриманий
товар є паспорт, гаран тія якості
товару. Оплата за товар здійснювалася
на підставі цін, узгоджених у договорі.
Зайвих оплат за цінами, які б
відрізнялися від тих, що зафіксовані в
договорі. ПЕМЗО «Міськсвітло» не
здійснювало. Товар отриманий у повному
обсязі і належної якості, умови
договору поставки виконані, порушення
чинного законодавства України
відсутні.

Висновки відповідача про зайву оплату
за придбані товари, що призвело до
матеріальних збитків ПЕМЗО
«Міськсвітло» на суму 18133,33 грн та
викривлення даних фінансової
звітності, на переконання суду не
знайшли свого підтвердження при
розгляді даної справи, оскільки
питання щодо принципів ціноутворення,
методів оцінки вибуття запасів є
частиною облікової політики
підприємства і законних можливостей
впливу на господарську діяльність
постачальника ТОВ «Завод Октябрь»,
ПЕМЗО «Міськсвітло» не має.

Протягом 2011-2012 років фінансування
підприємства «Міськсвітло»
здійснювалося за кодом бюджетної
класифікації 1310 «Субсидії і поточні
трансферти підприємствам (установам,
організаціям)». Під час формування
бюджетних запитів на 2011-2012 роки
враховувалися всі витрати
підприємства за статтями витрат та
були узгоджені з фінансовим
управлінням та ДРЖКІ, у тому числі
заробітна плата усього колективу
відповідно до штатного розкладу з
врахуванням посади зав. господарства
та лікаря. Нарахування заробітної
плати здійснювалось в межах виділених
асигнувань на оплату праці.

Фінансування витрат, пов'язаних з
утриманням об'єктів соціальної
інфраструктури, регулюється у тому
числі Законом України від 03.03.1998 р. №
147/98-ВР «Про передачу об'єктів права
державної та комунальної власності» п.2
ст.4-2 дійсного закону встановлено, що
«витрати, пов'язані з утриманням інших
об'єктів соціальної інфраструктури,
відшкодовуються з відповідних
місцевих бюджетів, починаючи з
бюджетного періоду, що наступає за
роком їх передачі у комунальну
власність, відповідно до
законодавства».

Посада лікаря відноситься до
працівників виробничої сфери.

Відповідно до п. 1.6 Статуту
підприємство самостійно планує свою
виробничу і комерційну діяльність, а
також соціальне забезпечення
трудового колективу підприємства».
Згідно з п. 6.11. Статуту підприємство
самостійно визначає фонди оплати праці
відповідно до чинного законодавства
України.

Колективним договором підприємства на
2011-2013 роки, реєстраційний № 19 від 14.02.2011
р. визначені видатки, що здійснюються
за рахунок прибутку. Заробітна плата
завгоспу бази відпочинку до переліку
витрат, що здійснюються за рахунок
прибутку, вищезазначеним переліком не
передбачена. Наказом від 22.04.2014 року №
50 штатний розклад за 2011-2012 року
приведено до відповідності з дійсним
законодавством України. З огляду на
викладене суд приходить до висновку,
що висновки відповідача про
необґрунтовано виплачену заробітну
плату за рахунок бюджетних коштів є
необґрунтованим.

Проаналізувавши норми діючого
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини та конкретні обставини
даної справи суд приходить до висновку,
що оспорювана постанова є незаконною,
оскільки при притягненні позивача до
адміністративної відповідальності
відповідачем не було всебічно, повно та
об'єктивно досліджено всіх обставин
справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.293 КУАП орган (посадова
особа) при розгляді скарги на постанову
по справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає, зокрема, рішення про
скасування постанови і закриття
справи.

У зв'язку з вищенаведеним, оскаржувану
постанову про накладення
адміністративного стягнення слід
скасувати та справу провадженням
закрити за відсутності даних вчинення
позивачкою правопорушення,
передбаченого ст.164-2 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. 19 Конституції
України, ст.ст. 2-15, 17-18, 69-71, 79, 86, 87, 122,
128, 143, 158, 162,163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.293 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
ОСОБА_1 до заступника начальника
Державної фінансової інспекції в
Донецькій області Клименка Юрія
Валентиновича про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, -задовольнити.

Постанову серії ДФІ №05-75/2014
від 20.06.2014 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ст. 164-2 ч.1 КУпАП і накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 170 грн., - скасувати,
провадження по адміністративній
справі відносно ОСОБА_1, - закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:
О.Л. Соловйов