Справа № 806/7857/13-а
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
Житомир справа № 806/7857/13-a

категорія 8.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панкеєвої В.А.,

за участі секретаря Бондаренка Д.А.,

за участі представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участі представника відповідача
Пилипаки В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Бердичівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, третя особа -
управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області про визнання
неправомірною та скасування вимоги №
Ф-74 від 04.11.2013,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі
- ФОП ОСОБА_4, позивач) звернулася
до Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом до
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (далі - Бердичівська ОДПІ,
відповідач) про визнання неправомірною
та скасування вимоги про сплату
(недоїмки) № Ф-74 від 04.11.2013 на суму - 9025,59
грн. В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що дана вимога є
неправомірною, оскільки
заборгованість за 2013 рік відсутня.

Представники позивача позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити,
з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача просив
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі. Посилався на те, що
оскаржувана вимога прийнята
відповідно переданих від УПФУ в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
даних карток особового рахунку
платників єдиного внеску, відповідно
до яких за позивачем рахувався борг зі
сплати єдиного внеску на суму 9025,59 грн,
у зв'язку з чим і винесено вимогу про
сплату боргу (недоїмки) № Ф-74 від 04.11.2013.

Представник третьої особи в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду був повідомлений вчасно
та належним чином, причини неявки суду
не повідомив. В письмових поясненнях
направлених до суду зазначає, що 03.10.2013
у зв'язку із змінами внесеними Законом
України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи",
УПФУ в м.Бердичеві та Бердичівському
районі складено акт передачі данних
карток особових рахунків платників
єдиного внеску, згідно з яким усіх
боржників управління по єдиному внеску
передано Бердичівській ОДПІ. Згідно
даних карток особового рахунку ОСОБА_4
станом на 03.10.2013 заборгованість за
найманих працівників складала 9026,34 грн.

Суд, розглянувши та дослідивши подані
документи і матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та представника відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
зібрані у справі докази, які мають
юридичне значення для її розгляду та
вирішення спору по суті в їх
сукупності, встановив наступне.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначає Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI від
08.07.2010, який набрав чинності з 01.01.2011 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, далі - Закон №
2464-VI).

ОСОБА_4 зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа-підприємець, про що свідчить
свідоцтво про державну реєстрацію
фізичних осіб-підприємців, видане
15.12.1999 виконавчим комітетом
Бердичівської міської ради
Житомирської області.

Згідно із свідоцтвом платника єдиного
податку серії НОМЕР_1, суб'єктом
господарювання ОСОБА_4 з 01 січня 2012 року
обрано спрощену систему оподаткування
зі сплатою єдиного податку. У своїй
діяльності використовує найману працю
працівників.

Отже, в силу приписів статті 4 Закону №
2464-VI, фізична особа - підприємець ОСОБА_4
є платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) та страхувальником.

Відповідно до п.п.1, 4 ч.2 ст.6 Закону №
2464-VI, платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок; подавати
звітність до органу доходів і зборів за
основним місцем обліку платника
єдиного внеску у строки, порядку та за
формою, встановленими центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Згідно із ч.8 ст.9 Закону № 2464-VI, платники
єдиного внеску, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Абзацом 1 частини 5 статті 9 Закону №
2464-VI визначено, що сплата єдиного
внеску здійснюється у національній
валюті шляхом внесення відповідних сум
єдиного внеску на рахунки органів
доходів і зборів, відкриті в
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, для його зарахування,
крім єдиного внеску, який сплачується в
іноземній валюті розташованими за
межами України підприємствами,
установами, організаціями (у тому числі
міжнародними) за працюючих у них
громадян України та громадянами
України, які працюють або постійно
проживають за межами України,
відповідно до договорів про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (далі - договір
про добровільну участь).

Єдиний внесок сплачується шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку.
Платники, зазначені в абзацах третьому
та четвертому пункту 1 частини першої
статті 4 цього Закону, які не мають
банківського рахунку, сплачують внесок
шляхом готівкових розрахунків через
банки чи відділення зв'язку (ч.7 ст.9
вказаного Закону).

Відповідачем, на виконання вимог
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи" отримано від УПФУ в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
картки особових рахунків платників
єдиного внеску, згідно з яким усіх
боржників управління по єдиному внеску
передано Бердичівській ОДПІ.

Як зазначив представник відповідача,
згідно картки особового рахунку код
платежу (71010000) найманих працівників
передано Пенсійним фондом України
заборгованість по ФОП ОСОБА_4 на 01.10.2013 в
сумі 9026,34 грн. Згідно поданого звіту
нарахованої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення, допомоги,
компенсації) застрахованих осіб та
суми нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
доходів і зборів за вересень місяць 2013
року по строку 21.10.2013 нараховано єдиний
соціальний внесок в сумі 473,25 грн.
Станом на 21.10.2013 недоїмка по сплаті
єдиного внеску становила 9025,59 грн.

Встановлено, що вимога від 04.11.2013 № Ф-74
була сформована Бердичівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Житомирській області на
підставі картки особового рахунку
платника. За даними якої станом на
21.10.2013 недоїмка ОСОБА_4 становила 9025,59
грн (а.с.7).

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464
визначено, що недоїмка - сума єдиного
внеску, своєчасно не нарахована та/або
не сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена органом доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом.

Відповідно до абз.1 ч.4 ст.25 Закону № 2464,
орган доходів і зборів у порядку, за
формою та у строки, встановлені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

В письмових поясненнях УПФУ в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
щодо суми заборгованості по єдиному
соціальному внеску зазначає, що
управлінням було винесено вимогу №
Ф-1827 від 21.06.2013 на сумі 5686,98 грн, прийняту
на підставі акту № 100 від 21.06.2013, у
зв'язку з тим, що платником занижено
фонд оплати праці та відповідно суми
нарахованого єдиного соціального
внеску за перевіряємий період на
загальну суму 31296,50 грн, а саме:
нараховано єдиного соціального внеску
по звіту - 2160,57 грн, фактично - 7625,19 грн,
відхилення становить 5464,62 грн.
Відхилення по утриманню єдиного внеску
із сум заробітної плати, нарахованої
особам, які працюють на умовах
трудового договору (контракту) - 522,36
грн. Тому відповідно ОСОБА_4 було
направлено вимогу № Ф-1827 від 21.06.2013 на
сумі 5986,98 грн (а.с.103). Та було прийнято
рішення № 1623 від 27.06.2013 (а.с.95) про
застосування штрафних санкцій у
розмірі 3025,17 грн за порушення статті 4
та 7-9 Закону № 2464.

У зв'язку набранням законної сили
рішення № 1623 від 27.06.2013 та вимога № Ф-1827
від 21.06.2013 були направленні до ДВС
Бердичівського МРУЮ для примусового
виконання. По вказаним документам
відкриті виконавчі провадження № 42013711
про стягнення з ОСОБА_4 на користь УПФУ
5986,98 грн (а.с.181), та № 39859373 про стягнення
з ОСОБА_4 на користь УПФУ 3025,17 грн (а.с.182).

В судовому засіданні представником
відповідача не заперечувався той факт,
що заборгованість по недоїмці ФОП
ОСОБА_4 зі сплати єдиного соціального
внеску за 2013 рік пред'явлена УПФУ в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
до примусового виконання до ДВС
Бердичівського МРУЮ.

Так, судом встановлено, що платіжним
дорученням № 12 від 17.06.2013, № 14 від 08.07.2013,
№ 25 від 19.08.2013, ОСОБА_4 сплачено єдиний
соціальний внесок і зараховано сплату
за неї особисто (а.с. 10, 12, 15), платіжними
дорученнями № 11 від 17.06.2013, № 26 від
19.08.2013, № 13 від 08.07.2013, ОСОБА_4 сплачено
єдиний соціальний внесок і зараховано
сплату за найманих працівників (а.с.10, 13,
15).

В матеріалах справи міститься наданий
УПФУ в м.Бердичеві та Бердичівському
районі перелік зарахованих коштів
згідно платіжних доручень (а.с.151-152) по
недоїмці ФОП ОСОБА_4 за 2013 рік.

Зазначене призводить до ситуації, коли
одна і та ж недоїмка підлягає
подвійному стягненню - як за вимогою №
Ф-1827 від 21.06.2013 та рішенням № 1623 від
27.06.2013 УПФУ в м.Бердичеві та
Бердичівському районі, так і за спірною
вимогою № Ф-74 від 04.11.2013 Бердичівської
ОДПІ, що є неприпустимим. Оскільки
матеріали справи дають підстави для
висновку, що недоїмка, яка є предметом
спірної вимоги, включає в себе недоїмку
за 2013 рік стягнення якої проводиться у
примусовому порядку органами
виконавчої служби, що підтверджується
постановами про відкриття виконавчого
провадження, тому у контролюючого
органу не було законних підстав для
винесення вимоги про сплату (недоїмки)
№ Ф-74 від 04.11.2013 на суму - 9025,59 грн.

За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що правові підстави для
нарахування ФОП ОСОБА_4 недоїмки зі
сплати єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

На підставі встановлених в ході
судового розгляду справи обставин в їх
сукупності, суд вважає вимогу
Бердичівської ОДПІ про сплату недоїмки
в сумі 9025,59 грн за № Ф-74 від 04.11.2014 такою,
що не відповідає вказаним критеріям
правомірності.

В силу вимог статті 19 Конституції
України, правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що відповідач при прийнятті
вимоги про сплату недоїмки № Ф-74 від
04.11.2014 діяв не на підставі, не в межах
повноважень та не в спосіб, визначений
чинним законодавством, а тому вказана
вимога є протиправною, і такою, що
підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст.72 цього Кодексу. У
відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, і не довів правомірності
прийнятої ним вимоги про сплату
недоїмки № Ф-74 від 04.11.2014.

За таких обставин суд приходить до
висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Отже, сплачений судовий збір в розмірі
229,40 грн, що підтверджується квитанцією,
підлягає відшкодуванню на користь
позивача з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною та скасувати
вимогу Бердичівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-74 від 04.11.2013 на суму 9025,59
грн.

Стягнути на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 з Державного
бюджету України через Головне
управління Державної казначейської
служби України у Житомирської області
229,40 грн сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.А. Панкеєва