Справа № 2а/0370/1084/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/76872/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Бившевої Л.І.

Федорова М.О.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби

на ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13.11.2012 року

та постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 20.06.2011 року

у справі №2а/0370/1084/11

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ганімед-М»

до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ганімед-М»
звернулось до суду з позовною заявою до
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
нечинними податкових
повідомлень-рішень від 31.03.2011 року
№, яким визначено суму
податкового зобов'язання по ПДВ в сумі
11191375,00 грн. та застосовано штрафні
санкції в сумі 2797843,75 грн., №, яким
визначено суму податкового
зобов'язання по податку на прибуток в
сумі 9476456,00 грн. та застосовано штрафні
санкції в сумі 2369114,00 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 20.06.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 13.11.2012 року у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у позові відмовити, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що працівниками Луцької
ОДПІ було проведено планову виїзну
перевірку ТОВ «Ганімед-М» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства, за результатами якої
встановлено порушення позивачем
підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4,
підпункту 5.2.1 пункту 5.2, пункту 5.9 статті
5 Закону України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (далі - Закон № 334/94-ВР);
частини 1 статті 203, статей 215, 228
Цивільного кодексу України, підпунктів
7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України
від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на
додану вартість» (далі - Закон № 168/97-ВР).

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону № 334/94-ВР
встановлено, що валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №
334/94-ВР до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону №
334/94-ВР не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що первинні документи, які
підтверджують господарські операції
позивача з компанією «L.V.S. Enterprise Group LTD»
(контракт, додатки до нього,
вантажно-митні декларації)
відповідають зазначеним вимогам
законодавства, оскільки містять усі
необхідні реквізити.

Згідно з п. 5.11 ст. 5 Закону № 334/94-ВР
встановлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових
витрат платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється.

Крім того, згідно з підпунктом 7.4.5
пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні вантажно-митні декларації, які
складені у відповідності до вимог
законодавства та підтверджують право
позивача на податковий кредит у
відповідний період.

Доводи відповідача про нікчемність
угоди, укладеної між позивачем та його
контрагентом, судами попередніх
інстанцій правомірно не прийняті до
уваги, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
такого факту.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до ст. 224 КАС
України, касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13.11.2012 року
та постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 20.06.2011 року
у справі №2а/0370/1084/11 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписБившева Л.І. Федоров М.О.

Ухвала складена у повному обсязі 26.09.2014
р.