Справа № 136/146/14-а
Суддя: Мочульська Л. Т.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/146/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"13" лютого 2014 р. Липовецький районний
суд Вінницької області

в складі: головуючого судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні залу суду в
місті Липовець адміністративну
справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до заступника начальника
ВДАІ ВМВ Мельника Сергія Васильовича
про визнання протиправною та
скасування постанови серії АА2 №788441
від 10.09.2013 року у справі про
адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Липовецького
районного суду Вінницької області, як
до адміністративного суду, із
адміністративним позовом до
заступника начальника ВДАІ ВМВ
Мельника Сергія Васильовича про
визнання протиправною та скасування
постанови серії АА2 №788441 від 10.09.2013
року.

На обґрунтування вимог вказаних у
позовній заяві позивач вказує на
порушення порядку розгляду справи про
адміністративне правопорушення
відносно нього, оскільки копії
протоколу йому не було надано, справа
розглянута у інший день, ніж вказано у
даному протоколі та без його участі,
так як повідомлення про дату розгляду
йому на надходило.

У судове засідання сторони,
будучи належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання, -
не з'явились; про причини неявки суд не
повідомили.

Від відповідача на адресу суду
надійшли письмові заперечення, в яких
останній зазначив, що ОСОБА_1 порушив
правила перевезення небезпечних
вантажів, за що передбачена
відповідальність за ст. 132-1 КУпАП. 10.09.2013
року відповідачем було проведено
розгляд справи, в результаті чого на
позивача було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
мінімального штрафу. Доказом вказаного
порушення є протокол серії АБ2 №679426;
інших доказів під час розгляду справи
виявлено не було. Вважає внесену ним
постанову правомірною та такою, що не
суперечить нормам чинного
законодавства.

У відповідності до ч.4 ст.128 КАС України,
у разі неприбуття відповідача суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття, розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених ст. 128 КАС України, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні, у разі відсутності
потреби заслухати свідка чи експерта
(ч.6 ст. 128 КАС України).

Тому, за даних обставин, так як немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні та відсутня потреба
заслухати свідка чи експерта, - суд не
вбачає підстав для відкладення
розгляду справи, і вважає можливим
розглянути та вирішити її на підставі
наявних у ній доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до наступних
висновків.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Пунктом 2 частини 1 статті 18 КАС України
закріплено, що місцевим загальним
судам як адміністративним судам
підсудні усі адміністративні справи з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Тобто, встановлені судом
правовідносини за своїм предметом
підсудні Липовецькому районному суду
Вінницької області як
адміністративному суду, який є
повноважним у розгляді та вирішенні
даного спору.

Судом встановлено, що 30.07.2013 року
інспектором ВДАІ ВМС Самусем А.П. було
складено протокол про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №679426 за ст.132-1
КУпАП (а.с.3), в зв'язку із тим, що 30.07.2013
року близько 16 год. 10 хв. в місті
Вінниця, по вул. Немирівське шосе, водій
ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ГАЗ 3303»,
державний реєстраційний номерний знак
«НОМЕР_1», порушив правила перевезення
небезпечних вантажів, а саме: по боках
відсутні знаки небезпеки та
встановлені інформаційні таблиці
небезпечного вантажу, яки не
перевозиться.

За результатами розгляду даного
протоколу про адміністративне
правопорушення 10.09.2013 року заступником
начальника ВДАІ ВМВ Мельником Сергієм
Васильовичем було винесено постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 №788441 (а.с.4),
якою ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.132-1 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 510 гривень.

Встановлені судом правовідносини
регулюються нормами Кодексу України
про адміністративне правопорушення та
положеннями закону щодо забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним
правопорушенням визнається
протиправна, винна дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.
Випадки, коли протокол про
адміністративне правопорушення не
складається, передбачені ст. 258 КУпАП.

Відповідно до Інструкції з оформлення
працівниками Державтоінспекції МВС
матеріалів про адміністративні
порушення у сфері забезпечення безпеки
дорожнього руху, затвердженої наказом
МВС № 77 від 26.02.2009 року, постанови в
справах про адміністративні
правопорушення, передбачені статтями
80 і 81 (…), статтею 124-1, частинами
другою і третьою статті 126, частиною
третьою статті 127, статтями 128-129,
статтею 132-1, частинами шостою і
одинадцятою статті 133-1, частинами
першою - третьою статті 140 КУпАП,
виносять начальник або заступник
начальника відділення (відділу,
управління, Департаменту), командир або
заступник командира окремого
підрозділу Державтоінспекції МВС,
начальник відділу внутрішніх справ
або особа, що виконує його обов'язки.

Дана норма дотримана суб'єктом владних
повноважень.

В позовній заяві позивач зазначає про
порушення працівником
Державтоінспекції його права на захист
гарантованого Конституцією України
при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення та
винесення постанови в справі про
адміністративне правопорушення з
явними процесуальними порушеннями, а
тому вважає, що вказана постанова має
бути визнана судом протиправною та
скасована.

Зазначена постанова судом
перевірялася на предмет дотримання
суб'єктом владних повноважень
принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме: чи
прийнято рішення на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією України та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням всіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом; з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно, тобто протягом розумного
строку та судом встановлено наступне.

Статтею 251 КУпАП України визначено
поняття доказів у справі про
адміністративне правопорушення, на
основі яких, у визначеному законом
порядку, встановлюється наявність чи
відсутність адміністративного
правопорушення та вказується, чим
встановлюються фактичні дані, що є
доказами. Ці дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Як вбачається із протоколу про
адміністративне правопорушення АБ2
№679426 від 30.07.2013 року він оформлений
відповідно до вимог Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
затвердженої наказом МВС України від
26.02.2009 року за № 77, а відповідно до вимог
ст. 256 КУпАП позивачу було роз'яснено
його права та обов'язки, як особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, передбачені ст. 63
Конституції України та ст. 268 КУпАП, про
що зафіксовано в протоколі про
адміністративне правопорушення та
ОСОБА_1 поставлено підпис.

Що стосується самого правопорушення,
то варто зазначити, єдиний порядок
дорожнього руху на всій території
України відповідно до Закону України
«Про дорожній рух», встановлюють
Правила дорожнього руху, затверджені
постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 зі
змінами та доповненнями. Учасники
дорожнього руху зобов'язані знати і
неухильно виконувати вимоги цих
Правил.

Відповідно до п. 22.6 Правил дорожнього
руху, транспортні засоби, що
здійснюють дорожнє перевезення
небезпечних вантажів, повинні рухатися
з увімкненим ближнім світлом фар,
задніми габаритними ліхтарями та
встановленими розпізнавальними
знаками, передбаченими пунктом 30.3 цих
Правил, а великовагові та
великогабаритні транспортні засоби -
також з увімкненим проблисковим
маячком (проблисковими маячками)
оранжевого кольору. Відповідно до п. 30.3
ПДР інформаційною таблицею
небезпечного вантажу є прямокутник
оранжевого кольору розміром 400 х 300 мм
(300 х 120 мм) з каймою чорного кольору
(ширина - 15 мм (10 мм), у верхній частині
якого зазначається ідентифікаційний
номер виду небезпеки, у нижній -
ідентифікаційний номер небезпечної
речовини за переліком ООН; знак
розміщується з усіх боків на
транспортних засобах, що перевозять
таку речовину. Знаком небезпеки,
згідно вказаного пункту ПДР, є ромб із
стороною 250 мм, зображення якого
повинно відповідати класу небезпечної
речовини (згідно з Європейською угодою
про міжнародне дорожнє перевезення
небезпечних вантажів); знак
розміщується з боків та ззаду на
транспортних засобах, що перевозять
таку речовину.

Диспозиція ч.1 ст. 132-1 КУпАП передбачає
настання адміністративної
відповідальності за порушення водіями
транспортних засобів правил
дорожнього перевезення небезпечних
вантажів, правил проїзду
великогабаритних і великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями або залізничними
переїздами.

За таких обставин на підставі
здобутих у справі доказів, суд
приходить до висновку, що позивачем
порушено вимоги п. 22.6 Правил
дорожнього руху, тобто наявна подія та
склад адміністративного
правопорушення, за що передбачена
відповідальність ч.1 ст.132-1 КУпАП, а
протокол про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №679426 від
30.07.2013 року є належним доказом вини
ОСОБА_1

Однак зазначена постанова також
перевірялася судом на предмет
дотримання суб'єктом владних
повноважень принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме: чи
прийнято рішення обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

В своїх запереченнях відвідач вказує
на те, що позивач порушив правила
перевезення небезпечних вантажів, за
що передбачена відповідальність за ст.
132-1 КУпАП. Інших доказів, крім
протоколу, під час розгляду справи ним
виявлено не було. За результатами
розгляду адміністративної справи
відносно ОСОБА_1, відповідачем, згідно
положень ст.ст. 283-285 КУпАП, винесено
постанову по справі, якою на позивача
було накладено адміністративне
стягнення у виді мінімального штрафу.

Однак, як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №679426 від 30.07.2013 року відносно
ОСОБА_1, позивача було повідомлено, що
розгляд справи відносно нього
відбудеться 31.07.2013 року, а розглянута
справа була 10.09.2013 року, що порушує не
тільки права притягуваного,
передбачені ст. 268 КУпАП, а й ст. 277 КУпАП,
згідно якої справа про
адміністративне правопорушення
розглядається у п'ятнадцятиденний
строк з дня одержання органом
(посадовою особою), правомочним
розглядати справу, протоколу про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів справи.

Також, як зазначає у своїй заяві
ОСОБА_1, повідомлення про дату, час та
місце розгляду справи про
адміністративне правопорушення
відносно нього, йому не надходило; не
надано і відповідачем підтвердження
того, що притягуваний сповіщений про
дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, притягуваний
до адміністративної відповідальності
наділяється цілим комплексом прав,
перерахованих у частині 1 вказаної
статті. Справа про адміністративне
правопорушення розглядається у
присутності особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності. У
її відсутності справа розглядається
при чіткому дотриманні прописаної
законом процедури. Посадова, особа, що
розглядає справу, оголошує, яка справа
підлягає розгляду, хто притягається до
адміністративної відповідальності,
роз'яснює особам, які беруть участь у
розгляді справи, їх права і обов'язки (
ст. 279 КУпАП). А копія постанови протягом
трьох днів вручається (під розписку)
або висилається (про це робиться
відповідна відмітка у справі) особі,
щодо якої її винесено /ст. 285 КУпАП/.

Суд констатує, що відповідач розглядав
справу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 у його
відсутності, не дотримавшись
відповідної процедури такого розгляду.
Крім цього, згідно відтиску штемпеля на
конверті, постанова про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності від 10.09.2013 року
надіслана йому лише 16.09.2013 року.

Вказане свідчить про: нехтування
принципами забезпечення законності
при застосуванні заходів впливу за
адміністративні правопорушення,
встановлених ст. 7 КУпАП (Ніхто не може
бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на
підставах і в порядку, встановлених
законом. Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності.); про порушення
під час складання документів суворого
обліку та розгляду справи про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 прав останнього, передбачених
ст. 268 КУпАП та самого процесуального
порядку розгляду справи, що в кінцевому
результаті призвело до винесення
постанови про адміністративне
правопорушення, яка не відповідає
встановленим вимогам чинного
законодавства та позбавлення
можливості вчасно оскаржити постанову.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України в п.24 Постанови «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» від 23.12.2005 р., - зміст
постанови повинен відповідати вимогам,
передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній,
зокрема, потрібно навести докази, на
яких ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилається правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 неправомірно було
притягнуто до адміністративної
відповідальності та при зазначених
обставин справи, постанова серії АА2 №
788441 від 10.09.2013 року по справі про
адміністративне правопорушення,
підлягає скасуванню у зв'язку з
недотриманням зазначених принципів
правомірної адміністративної
поведінки.

Крім цього, судом встановлено, що на час
розгляду справи закінчився
двохмісячний строк для накладення
адміністративного стягнення,
передбачений ч.1 ст. 38 КУпАП, на підставі
якої, адміністративне стягнення може
бути накладено не пізніш як через два
місяці з дня вчинення правопорушення
(вчинено 30.07.2013 року), а при триваючому
правопорушенні - не пізніш як через два
місяці з дня його виявлення.

На підставі ст.7 КУпАП ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом.

Тому, оцінивши докази; повно та
об'єктивно дослідивши всі обставини
справи в їх сукупності, керуючись
законом та правосвідомістю, - суд
прийшов до висновку, що відповідно до
п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, - провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю,
оскільки закінчилися на момент
розгляду справи про адміністративне
правопорушення строки, передбачені ст.
38 КУпАП.

Варто також зазначити, що відповідно до
ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку.

Позивач у позовній заяві ставить
питання про поновлення строку
звернення до суду та навів поважність
причин його пропуску, зазначивши, що
причиною пропущення вказаного строку
є те, що працівники ДАІ не вручили йому
копію протоколу, а постанову про
притягнення його до адміністративної
відповідальності він отримав лише
20.09.2013 року, тому був позбавлений
можливості звернутися вчасно до суду
за захистом своїх прав. За таких
обставин, суд приходить до висновку про
поважність пропущеного строку
звернення до суду, на підставі ч.1 ст. 102
КАС України поновлює його та вирішує
справу в порядку встановленому КАСУ.

В силу викладеного, керуючись
Інструкцією з оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
затвердженої наказом МВС № 77 від 26.02.2009
року; Постановою Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» від 23.12.2005 року; Правилами
дорожнього руху, затвердженими
постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 із
наступними змінами; ст.ст. 6,10, 11, 17,18, 128,
159-163, 167, ч.2 ст. 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 9,
28, 251, 254, 258, 268, 279, 285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до заступника начальника
ВДАІ ВМВ Мельника Сергія Васильовича
про визнання протиправною та
скасування постанови серії АА2 №788441
від 10.09.2013 року у справі про
адміністративне правопорушення -
задовольнити.

Постанову серії АА2 №788441 від 10.09.2013 року
у справі про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.
132-1 КУпАП - скасувати, а про провадження
по справі про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.
132-1 КУпАП закрити у зв'язку із
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Суддя:Л. Т. Мочульська