Справа № 2-а/1522/3320/11
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

26 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а/1522/3320/11

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Шенцева Ольга Петрівна

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.О.,
Романішина В.Л.

розглянув у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси на
постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 25 травня 2011 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року позивач звернувся з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі м. Одеси
про зобов'язання провести перерахунок
та виплату державної пенсії в розмірі,
не нижчому 8 мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
відповідно до ст.ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 13 липня 2010 року.

За результатами розгляду зазначеного
позову Приморським районним судом м.
Одеси 25 травня 2011 року
адміністративний позов задоволено
частково, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси провести
перерахунок та виплату пенсії з 23
листопада 2010 року по 01 червня 2011 року як
інваліду ІІ групи у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, передбаченому ст. 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у розмірі 75 відсотків мінімальної
пенсії за віком з врахуванням
виплачених сум.

Не погоджуючись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржену
постанову та винести нову, якою позов
залишити без задоволення.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу позивачем не надано.

Ухвалюючи постанову про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції встановив, що позивач за
статусом є постраждалим внаслідок
аварії на ЧАЕС, віднесений до
потерпілих І категорії, інвалідом ІІ
групи, що підтверджено відповідними
посвідченнями.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 197
КАС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув доводи
апеляційної скарги, перевірив
матеріали справи та, зважаючи на
з'ясовані обставини, дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з тим, що
позивач має право на нарахування та
виплату основної пенсії як інваліду
другої групи та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах,
визначених Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами II групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів II
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, позивач
має право на призначення пенсії в
розмірі, не нижчому 8 мінімальних
пенсій за віком, та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають частина перша
статті 50 та частина четверта статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не Постанова КМУ, яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Зі змісту статей 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Апеляційний суд не погоджується з
доводами апеляційної скарги
управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси щодо
застосування ч. 3 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та вважає
правильними висновки суду першої
інстанції про те, що за чинним
законодавством розмір мінімальної
пенсії за віком визначається за
правилами, передбаченими частиною
першою статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Разом з тим, положення статей 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», згідно з якими позивач має
право на отримання державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, не містять обмежень щодо
строку, протягом якого пенсіонер має
право на їх виплату.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
необхідність перерахунку пенсії
ОСОБА_1 та виплати пенсії з урахуванням
фактично здійснених виплат з 23
листопада 2010 року по 01 червня 2011 року як
інваліду ІІ групи, у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком
встановленої у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, що втратили
працездатність.

На підставі викладеного колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог апеляційних скарг.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 183-2, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси - залишити
без задоволення.

Постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 25 травня 2011 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її підписання оскарженню
не підлягає.

Суддя-доповідач: Димерлій О.О.

Суддя: Єщенко О.В.

Суддя:
Романішин В.Л.