Справа № 591/5227/14-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 р.Справа № 591/5227/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах на постанову
Зарічного районного суду м. Суми від
11.08.2014р. по справі № 591/5227/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах, в якому просить суд визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови в перерахунку пенсії
державного службовця. Просить
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах здійснити
перерахунок раніше призначеної на
підставі ст. 37 Закону України „Про
державну службу" пенсії державного
службовця, з урахуванням довідки
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області від 20.06.2014
року № 17/02.212. Свої вимоги мотивує тим,
що відповідач неправомірно не врахував
при призначенні пенсії ряд доплат і
надбавок, а саме: матеріальну допомогу
на оздоровлення та матеріальну
допомогу на вирішення
соціально-побутових питань та
індексацію заробітної плати.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 11.08.2014 року прийнятою в порядку
скороченого провадження позовні
вимоги задоволено. Визнано
неправомірними дії Пенсійного фонду
України в м. Сумах щодо відмови ОСОБА_1 в
здійсненні перерахунку раніше
призначеної на підстави ст. 37 Закону
України „Про державну службу" пенсії
державного службовця, з урахуванням
довідки Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області від 20.06.2014 року № 17/02.212.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах здійснити з
01.07.2014 року перерахунок раніше
призначеної на підставі ст. 37 Закону
України „Про державну службу" пенсії
державного службовця ОСОБА_1, з
урахуванням довідки Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області від 20.06.2014 року №
17/02.212. Стягнуто судові витрати в сумі 73
гривні 08 коп. з державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунку суб'єкта владних
повноважень - Управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах на користь
позивача ОСОБА_1

Управління Пенсійного фонду України в
м.Сумах, не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, в апеляційній скарзі
вказує, що рішення суду першої
інстанції є необґрунтованим, прийнятим
з порушенням норм матеріального та
процесуального права та з неповним
з`ясуванням обставин справи, просить
суд апеляційної інстанції скасувати
постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 11.08.2014 року та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовити.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які приймають участь у
справі, фіксування судового засідання
по справі за допомогою
звукозаписувального пристрою згідно
ст. 41 КАС України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги є обґрунтованими, доведеними, а
тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивач є пенсіонером та
з 08.06.2010 року отримує пенсію державного
службовця. 27.06.2014 року позивач
звернулася до відповідача з письмовою
заявою про проведення перерахунку
пенсії (а.с.6), з урахуванням довідки
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області від 20.06.2014
року № 17/02.212 (а.с.7).

Згідно з відповіддю управління
Пенсійного фонду України в м. Суми від
01.07.2014 року, позивачу відмовлено в
перерахунку пенсії. (а.с.8).

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону
України « Про державну службу » від 16
грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон
№3723-XII ), заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

04 лютого 2003 року набув чинності Закон
України «Про внесення змін до Закону
України «Про державну службу» від 16
січня 2003 року №432-IV, яким внесено зміни
до зазначеного закону та доповнено
його статтею 37-1, якою визначено порядок
і умови перерахунку пенсії державним
службовцям. Зокрема, у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до статті 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про державну
службу» - на Кабінет Міністрів України
було покладено обов'язок у тримісячний
термін привести свої
нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом.

Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету
Міністрів України від 31 травня 2000 року
№865 (в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин), у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям
відповідно до рішень Кабінету
Міністрів України (для службовців
Національного банку України
відповідно до рішень його Правління),
після набрання чинності Законом
України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про
внесення змін до Закону України «Про
державну службу» заробітна плата для
перерахунку пенсії пенсіонерам, яким
пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України «Про державну
службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент
перерахунку пенсії продовжують
працювати на посаді, з якої призначено
пенсію, - на підставі поданої довідки
про одержувану заробітну плату на
момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі
документів, поданих на час перерахунку,
виходячи із сум заробітної плати, яку
одержує працюючий державний
службовець на відповідній посаді, з
якої призначено (перераховано) пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок. При цьому посадовий
оклад, надбавки за ранг та вислугу
років враховуються в розмірах,
установлених Кабінетом Міністрів
України (для службовців Національного
банку України у розмірах, установлених
його Правлінням) на момент виникнення
права на перерахунок за відповідною
посадою та рангом на момент
призначення (перерахунку) пенсії;
надбавки за знання та використання в
роботі іноземної мови, за почесне
звання «заслужений», за роботу з
таємними документами залежно від
ступеня таємності інформації, доплата
за науковий ступінь кандидата або
доктора наук враховуються в розмірах,
установлених Кабінетом Міністрів
України на момент виникнення права на
перерахунок, якщо вони були фактично
встановлені особі; премія, крім премій,
зазначених у другому реченні цього
абзацу, та інші надбавки враховуються в
середніх розмірах відносно визначених
законодавством таких виплат за
відповідною посадою (посадами) у тому
державному органі, звідки особа вийшла
на пенсію, на момент виникнення права
на перерахунок.

За змістом статті 37 Закону №3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин), пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон
№108/95-ВР) встановлено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
05 листопада 1991 року №1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон
№1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього ж Закону, до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу (
граничної суми заробітної плати (
доходу ), з яких справляються страхові
внески ( збори ) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09 липня 2003
року №1058-IV « Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування » ( далі -
Закон №1058-IV ) визначає виплати ( доходи
), що враховуються в заробітну плату (
дохід ) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу ( заробітної плати )
враховуються : суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані (
обчислені ) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток (
дохід ) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, твердження позивача про
те, що матеріальні допомоги, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
включається до складу заробітної плати
державного службовця, враховується при
обчисленні розміру його пенсії, є
правильним, оскільки перевага має
надаватись не положенням законів
№3723-XII та №108/95-ВР, які щодо спірних
відносин є загальними, а спеціальним
нормам, що визначають виплати ( доходи )
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону №1058-IV та
стаття 66 Закону №1788-XII.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладену в постанові від 20
лютого 2012 року у справі №21-430а11.

Частиною першою статті 244-2 КАС України
передбачено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом ( судами )
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

При цьому колегія суддів зазначає, що
питання щодо граничного розміру пенсії
не є предметом спору.

Позивачем постанова суду першої
інстанції не оскаржена.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позову та
зазначає, що доводи апеляційної скарги
не впливають на правомірність
висновків суду. Підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200,
ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 11.08.2014р. по справі № 591/5227/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Григоров
А.М.Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г.
Тацій Л.В. Повний текст ухвали
виготовлений 23.09.2014 р.