Справа № 821/3190/14
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3190/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Івлевій В.О., за участю
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Деревенської Н.А.,
представника відповідача та третьої
особи Кротко Н.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Цюрупинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Головне управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Цюрупинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі по тексту -
ОДПІ ГУ Міндоходів в Херсонській
області), третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Головне
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.05.2014
р. відбувся конкурс на заміщення
вакантної посади заступника
начальника відділу податкового аудиту
Цюрупинської ОДПІ за результатами
якого позивача оголошено переможцем і
рекомендовано для призначення на
посаду. Відповідачем проведено
спеціальну перевірку за результатами
якої зауважень до позивача не виявлено.
Листом Цюрупинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області позивача
повідомлено, про відмову у призначенні
його на посаду заступника начальника
відділу податкового аудиту
Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області у зв'язку з непогодженням
кандидатури керівником відповідного
структурного підрозділу та
начальником УВБ ГУ Міндоходів у
Херсонській області. Вважає, що
погодження або не погодження
призначення кандидата на заміщення
вакантної посади державного службовця
на підставі внутрішніх наказів,
зокрема Наказу Міндоходів України від
08.07.2013р. №256 "Про організацію до6ору
кадрів в Міністерстві доходів і зборів
України"; Наказу ГУ Міндоходів у
Херсонській області від 24.07.2013р. №80 "Про
організацію добору кадрів в Головному
управлінні Міндоходів у Херсонській
області"; Наказу Міндоходів України від
30.12.2013р. №875 "Про взаємодію ГУВБ та його
територіальних підрозділів з іншими
структурними підрозділами та
територіальними органами Міністерства
доходів і зборів" зі змінами не є
підставою для відмови у призначенні на
посаду.

В судовому засіданні позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача проти
задоволення позову заперечували.
Заперечення обґрунтовані тим, що
відповідно до п.4 Порядку організації
проведення спеціальної перевірки
відомостей щодо осіб, які претендують
на зайняття посад, пов'язаних із
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування,
затвердженого указом Президента
України від 25 січня 2012 року № 33/2012,
спеціальній перевірці підлягають
відомості щодо: притягнення особи до
кримінальної відповідальності, у тому
числі за корупційні правопорушення,
наявності судимості, її зняття,
погашення; факту, чи є особа піддана або
піддавалася раніше адміністративним
стягненням за корупційні
правопорушення; достовірності
відомостей, зазначених у декларації
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік; стану здоров'я, освіти,
наявності наукового ступеня, вченого
звання, підвищення кваліфікації; інших
відомостей, вимога щодо подання яких
установлена законом.

Так, перевіркою встановлено, що
громадянин ОСОБА_1 є особою, яку 04.06.2013 р.
засуджено Генічеським районним судом
Херсонської області за ч.2 ст. 368 КК
України (у редакції 2001) до 5 років
позбавлення волі з позбавленням право
обіймати посади пов'язанні з
організаційно-розпорядчими функціями
в органах державної влади строком на З
роки, з конфіскацією майна, з
позбавлення спеціального звання -
інспектора податкової служби 1-го
рангу. 20.08.2013 ухвалою апеляційного суду
Херсонської області на підставі ст. ст.
365, 366 КПК України вирок Генічеського
районного суду Херсонської області від
04.06.2013 скасувати, справу повернути
прокурору Генічеського району
Херсонської області на додаткове
розслідування. 16.12.2013 р. позивача
засуджено Генічеським районним судом
Херсонській області за ч.1 ст. 368 КК
України (у редакції 2001). На підставі ст.1
п. "В", ст. 6 Закону України "Про амністію"
від 08.07.2011 р. від покарання звільнено.
Відповідач вважає, що факт скоєння
злочину передбаченого ч.1 ст. 368 КК
України (у редакції 2001) гр. ОСОБА_1 мав
місце.

В задоволенні адміністративного
позову просять відмовити в повному
обсязі.

Представник третьої особи проти
задоволення позовних вимог
заперечував та в задоволенні позовних
вимог просив відмовити.

Розглянувши подані документи,
врахувавши позицію позивача,
представників відповідача,
представника третьої особи,
адміністративний позов та документи
покладені в його основу, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду спору по суті, суд приходить
до наступного: Закон України від 16.12.1993
№ 3723-ХІІ "Про державну податкову
службу" (Закон №3723) регулює суспільні
відносини, які охоплюють діяльність
держави щодо створення правових,
організаційних, економічних та
соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу.

Державна служба в Україні - це
професійна діяльність осіб, які
займають посади в державних органах та
їх апараті щодо практичного виконання
завдань і функцій держави та одержують
заробітну плату за рахунок державних
коштів.

Відповідно до ст. 4 даного Закону право
на державну службу мають громадяни
України незалежно від походження,
соціального і майнового стану, расової
і національної приналежності, статі,
політичних поглядів, релігійних
переконань, місця проживання, які
одержали відповідну освіту і
професійну підготовку та пройшли у
встановленому порядку конкурсний
відбір, або за іншою процедурою,
передбаченою Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до абз.1 ст. 15 Закону України
"Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII,
прийняття на державну службу на
посади третьої - сьомої категорій,
передбачених статтею 25 цього Закону,
здійснюється на конкурсній основі,
крім випадків, коли інше встановлено
законами України.

Порядок проведення конкурсу для
вступу на державну службу регулюється
Положенням, що затверджується
Кабінетом Міністрів України (ч. 2
Закону № 3723-XII).

Судом встановлено, що 20.05.2014 р. ОСОБА_1
пройшов конкурс на заміщення вакантної
посади заступника начальника відділу
податкового аудиту Цюрупинської ОДПІ.

За результатами конкурсу комісією
ухвалено прийняти ОСОБА_1 на заміщення
вакантної посади старшого державного
податкового ревізора - інспектора
відділу перевірок платників податків
управління податкового контролю.

За наслідками проведеного конкурсу у
відповідності до ст. 11 Закону України
"Про засади запобігання і протидії
корупції", згідно із Порядком
організації проведення спеціальної
перевірки відомостей щодо осіб, які
претендують на зайняття посад,
пов'язаних із виконанням функцій
держави або місцевого самоврядування,
затвердженим Указом Президента
України від 25.01.12 № 33/2012, з урахуванням
змін, внесених Указом Президента
України від 18.05.12 № 333/2012 (Порядок № 33),
відносно ОСОБА_1 проведена спеціальна
перевірка.

Пунктом 1 Порядку проведення
спеціальної перевірки відомостей щодо
осіб, які претендують на зайняття
посад, пов'язаних із виконанням функцій
держави або місцевого самоврядування,
затвердженого Указом Президента
України від 25 січня 2012 року № 33/2012
передбачено, що спеціальній перевірці
підлягають відомості щодо осіб, які
претендують на зайняття посад,
пов'язаних із виконанням функцій
держави або місцевого самоврядування,
зазначених у пункті 1 частини першої
статті 4 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції" (крім
кандидатів на пост Президента України,
кандидатів у народні депутати України,
кандидатів у депутати Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, місцевих
рад та на посади сільських, селищних,
міських голів) (далі - кандидати), у тому
числі відомості, подані особисто.

Відповідно до абз. "в" п. 2 ч. 1 Закону
України "Про засади запобігання та
протидії корупції" від 07.04.2011 № 3206-VI
(далі по тексту - Закон № 3206-VI),
суб'єктами відповідальності за
корупційні правопорушення є державні
службовці, посадові особи місцевого
самоврядування.

Згідно з ст. 11 Закону № 3206-VI, стосовно
осіб, які претендують на зайняття
посад, зазначених у пункті 1 частини
першої статті 4 цього Закону (крім
кандидатів на пост Президента України,
кандидатів у народні депутати України,
кандидатів у депутати Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, місцевих
рад та на посади сільських, селищних,
міських голів), проводиться спеціальна
перевірка, у тому числі щодо
відомостей, поданих особисто.

Згідно ч. 4 Порядку № 33 спеціальній
перевірці підлягають відомості щодо:

притягнення особи до кримінальної
відповідальності, у тому числі за
корупційні правопорушення, наявності
судимості, її зняття, погашення;

факту, чи є особа піддана або
піддавалася раніше адміністративним
стягненням за корупційні
правопорушення;

достовірності відомостей, зазначених у
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік;

наявності в особи корпоративних прав;

стану здоров'я, освіти, наявності
наукового ступеня, вченого звання,
підвищення кваліфікації;

інших відомостей, вимога щодо подання
яких установлена законом.

У відповідності до п. 1.2 чинного наказу
Державної податкової служби України №
63 від 29.02.2012 "Про порядок призначення на
посади і кваліфікаційні вимоги для
посадових осіб органів ДПС Херсонської
області, призначення керівників та
спеціалістів структурних підрозділів
покладено на начальників ДПІ у містах
та районах ХО ДПС за погодженням з
керівниками структурних підрозділів
Херсонської області, за напрямом
діяльності якого призначається
кандидат на посаду та відділом
внутрішньої безпеки при ДПС у
Херсонській області УВБ ДПС України.

На адресу начальника УВБ ГУ Міндоходів
у Херсонській області майору
податкової міліції Качукову О.А. від
старшого оперуповноваженого з ОВС УВБ
ГУ Міндоходів у Херсонській області
майора податкової міліції А.С. Саіляна
надійшов рапорт від 29.07.14 відповідно до
якого згідно довідки № /65210
управління
інформаційного-аналітичного
забезпечення УМВС України у
Херсонській області станом на 01.07.2014
громадянин ОСОБА_1 є особою, яку 05.07.2012
засуджено Генічеським районним судом
Херсонської області за ч.2 ст. 368 КК
України ( у редакції 2001). На підставі ст.
ст. 323,324,327,330,332,333,335 КПК України
визнанний невинним у скоєні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 368 КК України.

04.06.2013 засуджено Генічеським районним
судом Херсонської області за ч.2 ст. 368
КК України ( у редакції 2001) до 5 років
позбавлення волі. З позбавленням право
обіймати посади пов'язанні з
організаційно-розпорядчими функціями
в органах державної влади строком на З
роки, з конфіскацією майна, з
позбавлення спеціального звання -
інспектора податкової служби 1-го
рангу.

20.08.2013 згідно ухвали апеляційного суду
Херсонської області на підставі ст. ст.
365, 366 КПК України вирок Генічеського
районного суду Херсонської області від
04.06.2013 скасувати, справу повернути
прокурору Генічеського району
Херсонської області на додаткове
розслідування.

16.12.2013 засуджено Генічеським районним
судом Херсонській області за ч.1 ст. 368
КК України (у редакції 2001). На підставі
ст.1 п. "В", ст. 6 Закону України "Про
амністію" від 08.07.2011 від покарання
звільнено.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
застосування амністії в Україні", 02.06.2011
№ 3465-VI, амністія є повне або
часткове звільнення від відбування
покарання певної категорії осіб,
визнаних винними у вчиненні злочину,
або кримінальні справи стосовно яких
розглянуті судами, але вироки стосовно
цих осіб не набрали законної сили.

Згідно п. "В" ст. 1 Закону України "Про
амністію у 2011 році" від 08.07.2011 № 3680-VI,
звільнити від покарання у виді
позбавлення волі на певний строк та від
інших покарань, не пов'язаних з
позбавленням волі, засуджених за
умисні злочини, які не є тяжкими або
особливо тяжкими відповідно до статті
12 Кримінального кодексу України, та
за злочини, вчинені з необережності,
які не є особливо тяжкими відповідно до
статті 12 Кримінального кодексу
України осіб, не позбавлених
батьківських прав, які на день
набрання чинності цим Законом мають
дітей, яким не виповнилося 18 років,
або дітей-інвалідів незалежно від їх
віку.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
державну службу", не можуть бути
обраними або призначеними на посаду
в державному органі та його апараті
особи, які:

- визнані у встановленому порядку
недієздатними;

- мають не зняту або не погашену
судимість за вчинення злочину або на
яких протягом останнього року
накладалося адміністративне стягнення
за вчинення корупційного
правопорушення;

- у разі прийняття на службу
будуть безпосередньо підпорядковані
близьким їм особам;

- в інших випадках, встановлених
законами України.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
суду України "Про практику
застосування судами України
законодавства про звільнення особи від
кримінальної відповідальності" від 23
грудня 2005 року № 12, звільнення від
кримінальної відповідальності - це
врегульована кримінальним і
кримінально-процесуальним
законодавством відмова держави в особі
компетентних органів від засудження
особи, яка вчинила злочин, від
застосування до неї
кримінально-правових засобів
примусового характеру.

Так, за своїм змістом звільнення від
кримінальної відповідальності
характеризується такими моментами:

- не відбувається державний осуд особи,
яка вчинила злочин (обвинувальний
вирок суду не постановляється);

- до винного не застосовується
покарання;

- через відсутність обвинувального
вироку особа, звільнена від
кримінальної відповідальності
вважається такою, що ж має судимості.

Звільнення від кримінальної
відповідальності в контексті цього
правового інституту не свідчить про
виправдання особи, про визнання її
невинною у вчиненні злочину. У даному
випадку Кримінальний кодекс України
(далі по тексту - КК України) виходить із
встановлення факту вчинення особою
кримінально - караного діяння, а тому
передбачені розділом IX Особливої
частини Кримінальний кодекс України
підстави звільнення від кримінальної
відповідальності визнаються
нереабілітуючими.

Від кримінальної відповідальності
звільняється особа, яка вчинила
суспільне небезпечне діяння, що
містить склад конкретного злочину,
передбаченого Кримінальний кодекс
України.

Кримінальний кодекс України
передбачає такі види звільнення від
кримінальної відповідальності:

- у зв'язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК
України);

- за примиренням винного з потерпілим
(ст. 46 КК України):

- передачею особи на поруки (ст. 47 КК
України);

- зміною обстановки (ст. 48 КК України):

- закінченням строків давності (ст. 49 КК
України);

- неповнолітньої особи із
застосуванням примусових заходів
виховного характеру (ч. 1 ст. 97);

- неповнолітньої особи у зв'язку з
закінченням строків давності (ст. 106);

- на підставі Закону України про
амністію (ст. 86);

- на підставі акта помилування (ст. 87).

В усіх перелічених випадках особу
можна звільнити від кримінальної
відповідальності лише за наявності
визначених у КК України умов і
підстав.

Так, Умовою звільнення особи від
кримінальної відповідальності є
вчинення нею певного умисного
злочину, незалежно від того,
закінчено його чи ні, вчинений він
одноособово чи у співучасті.

Підставою такого звільнення може
бути або певна поведінка особи після
вчинення злочину, яку держава заохочує
(дійове каяття, примирення винного з
потерпілим, припинення злочинної
діяльності та добровільне
повідомлення про вчинене тощо), або
настання певної події (наприклад, зміна
обстановки, закінчення строків
давності).

При вирішенні питання про звільнення
особи від кримінальної
відповідальності суд (суддя) під час
попереднього, судового, апеляційного
або касаційного розгляду справи
повинен переконатися (незалежно від
того, надійшла вона до суду першої
інстанції з відповідною постановою чи
з обвинувальним висновком, а до
апеляційного та касаційного судів - з
обвинувальним вироком), що діяння, яке
поставлено особі за провину, дійсно
мало місце, що воно містить склад
злочину і особа винна в його вчиненні,
а також що умови та підстави її
звільнення від кримінальної
відповідальності передбачені КК
України. Тільки після цього можна
постановити (ухвалити) у
визначеному Кримінально -
процесуальним кодексом порядку
відповідне судове рішення.

Ухвалити рішення про звільнення
особи від кримінальної
відповідальності можна лише за
наявності її згоди на закриття справи з
відповідної підстави.

Отже, суд приходить до висновку, що при
застосуванні амністії особа фактично
визнає свою вину, але вважається такою,
що не вчиняла злочин.

Щодо посилання позивача, що погодження
або не погодження призначення
кандидата на заміщення вакантної
посади державного службовця на
підставі внутрішніх наказів, зокрема
Наказу Міндоходів України від 08.07.2013р.
№256 "Про організацію добору кадрів в
Міністерстві доходів і зборів України";
Наказу ГУ Міндоходів у Херсонській
області від 24.07.2013р. №80 "Про організацію
добору кадрів в Головному управлінні
Міндоходів у Херсонській області";
Наказу Міндоходів України від 30.12.2013р.
№875 "Про взаємодію ГУВБ та його
територіальних підрозділів з іншими
структурними підрозділами та
територіальними органами Міністерства
доходів і зборів" зі змінами не є
підставою для відмови у призначенні на
посаду, суд зазначає, що відповідно до
п. 3.17 Наказу Міндоходів України від
30.12.2013р. №875 "Про взаємодію ГУВБ та його
територіальних підрозділів з іншими
структурними підрозділами та
територіальними органами Міністерства
доходів і зборів" зі змінами
передбачено: керівникам структурних
підрозділів Міндоходів, ГУ Міндоходів,
Центрального офісу, митниць,
Університету, Центру, ІДД, Лабораторії,
Департаменту спецпідготовки та інших
суб'єктів, що належать до сфери
управління Міндоходів, забезпечити
включення працівників ГУВБ або УВБ
(відповідно до компетенції) до складу
комісій з проведення атестування
працівників, надання керівникам ГУВБ
або УВБ (відповідно до компетенції) на
погодження документів щодо кадрових
переміщень, присвоєння рангів
(спеціальних звань), заохочень,
накладання або зняття дисциплінарних
стягнень.

Наказом № 42 від 17.01.2014 р. внесено зміни
до Наказу "Про взаємодію ГУВБ та його
територіальних підрозділів з іншими
структурними підрозділами та
територіальними органами Міністерства
доходів і зборів", відповідно п. 2.15
яких, керівникам структурних
підрозділів Міндоходів, ГУ Міндоходів,
Центрального офісу, митниць,
Університету, Центру, ІДД, Лабораторії,
Департаменту спецпідготовки та інших
суб'єктів, що належать до сфери
управління Міндоходів, забезпечити
надання для ознайомлення до ГУВБ та УВБ
матеріалів стосовно кандидатів на
працевлаштування до структурних
підрозділів Міндоходів або
територіальних органів Міндоходів.

Згідно п. 2.16 вказаного наказу,
керівникам структурних підрозділів
Міндоходів, ГУ Міндоходів,
Центрального офісу, митниць,
Університету, Центру, ІДД, Лабораторії,
Департаменту спецпідготовки та інших
суб'єктів, що належать до сфери
управління Міндоходів, забезпечити
включення працівників ГУВБ або УВБ
(відповідно до компетенції) до складу
комісії з проведення атестування
працівників.

Відповідно до п. 2.19 вказаного наказу,
керівникам структурних підрозділів
Міндоходів, ГУ Міндоходів,
Центрального офісу, митниць,
Університету, Центру, ІДД, Лабораторії,
Департаменту спецпідготовки та інших
суб'єктів, що належать до сфери
управління Міндоходів, забезпечити
надання до ГУВБ для погодження
проектів розпорядчих документів
відповідно до регламенту Міністерства
доходів і зборів України, або до УВБ
відповідно до примірних регламентів ГУ
та митниць Міндоходів.

ДПІ (СДПІ) надають до УВБ проекти таких
розпорядчих документів з кадрових
питань: про прийняття на роботу,
переміщення на державній службі,
допуск та дозвіл до державної таємниці,
присвоєння звань.

Пунктом 5.3. Наказу передбачено, що
організація діяльності підрозділів
внутрішньої безпеки ГУ Міндоходів
керівникам ГУ Міндоходів проводити рух
кадрів в УВБ (призначення, переміщення,
звільнення тощо) лише за попереднім
погодженням з начальником ГУВБ.

З огляду на таке, відповідачем
правомірно проводиться погодження
призначення кандидата на заміщення
вакантної посади державного службовця
на підставі внутрішніх наказів.

Серед критеріїв оцінювання судом
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, які одночасно є
принципами адміністративної
процедури, є принцип законності, що
закріплений у ч.2 ст.19 Конституції
України, відповідно до якого органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги пояснення
позивача, оскільки вони ґрунтуються на
помилковому тлумаченні чинного
законодавства України.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи
викладене приходить до висновку, що
позов ОСОБА_1 до Цюрупинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Головне управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії не
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,128, ч. 1 ст. 158,
159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 29 вересня 2014 р.

Суддя
Василяка
Д.К.

кат. 12.1