Справа № 335/11039/13-а
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2014 рокусправа №
335/11039/13-а(2а/335/290/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 20
грудня 2013 року у справі №
335/11039/13-а(2а/335/290/2013) за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя щодо відмову у поновленні
виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 30
вересня 2010 року за заявою від 30 вересня
2010 року протиправною, зобов'язати
поновити виплату раніше призначеної
пенсії із перерахунком її розміру у
передбаченому законодавством порядку.
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що у 1995 року виїхав на
постійне місце проживання до держави
Ізраїль, у зв'язку з чим була припинена
виплата пенсії. З часу виїзду за кордон
відповідач припинив пенсійні виплати.
У зв'язку із прийняттям Конституційним
Судом України рішення від 09 жовтня 2009
року відповідач зобов'язаний поновити
виплату пенсії, проте відмовив у
задоволенні заяви позивача.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду від 20 грудня 2013 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржену постанову
та ухвалити нове рішення про
задоволення адміністративного позову.

У судовому засіданні представник
апелянта підтримав вимоги апеляційної
скарги, просив її задовольнити.

Відповідач, належним чином
повідомлений про день, місце і час
розгляду апеляційної скарги, доказом
чого повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень, у
судове засідання не прибули, про
причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених позовних вимог, дійшла
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 в
1995 році виїхав з України на постійне
місце проживання до держави Ізраїль,
виплата пенсії була припинена у зв'язку
з його виїздом за кордон. 30 вересня 2013
року позивач через представника за
довіреністю звернувся з пенсійною
заявою до Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя про поновлення виплати
державної пенсії. Листом Управління
позивачу було відмовлено в поновленні
виплати.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку про правомірність відмови
відповідачем у поновленні виплати
пенсії у зв'язку із не підтвердженням
позивачем громадянства України.

Колегія суддів не може погодитись з
висновком суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Питання виплати пенсії особам, які
виїхали на постійне місце проживання
за кордон, регламентується Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"(далі по тексту - Закон),
виплата пенсії припиняється на весь
час проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України. Міжнародних договорів
між Україною та Ізраїлем стосовно
призначення та виплати пенсії не
укладалося.

Враховуючи зазначене, Управління,
припиняючи виплату пенсії ОСОБА_1 у
зв'язку з його переїздом на постійне
місце проживання до Ізраїлю, діяло
відповідно до вимог законодавства, яке
було чинне на момент виникнення
спірних правовідносин.

Проте, Рішенням Конституційного Суду
України від 07 жовтня 2009 року по справі
№ 1-32/2009 визнано такими, що не
відповідають Конституції України,
положення пункту 2 частини 1 статті 49,
другого речення статті 51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 09
липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до статті 152 частини 2
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

З огляду на зазначене, положення пункту
2 частини 1 статті 49 та друге речення
статті 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" втрачають чинність з 07
жовтня 2009 року, тобто від дати
прийняття рішення Конституційним
Судом України № 25-рп/2009.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати. Так, постановою
правління Пенсійного фонду України,
який є центральним органом виконавчої
влади, 25 листопада 2005 року за № 22-1
затверджений Порядок подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2005 року за № 1566/11846. Цим Порядком
передбачено, що заява про призначення
(поновлення) пенсії подається
заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію, за місцем
проживання (реєстрації). Днем звернення
за пенсією вважається день приймання
органом, що призначає пенсію, заяви про
призначення, перерахунок, відновлення
або переведення з одного виду пенсії на
інший. Якщо заява пересилається поштою
(крім випадків призначення (поновлення)
пенсій), днем звернення за пенсією
вважається дата, що зазначена на
поштовому штемпелі місця відправлення
заяви. (п.5 Порядку).

Зважаючи на відсутність іншого
нормативно-правового акту, що регулює
порядок відновлення виплати пенсії
особам, які виїхали на постійне місце
проживання за межі України,
застосуванню підлягають приписи
діючого Порядку № 22-1, відповідно до
яких для поновлення виплати пенсії
особа має подати заяву особисто або
через представника, який діє на
підставі довіреності, посвідченої
нотаріально.

Поновлення виплати раніше призначеної
пенсії здійснюється за документами, що
є у пенсійній справі та відповідають
вимогам законодавства, що діяло на
момент призначення цього виду пенсії.
(п.15 Порядку). Не пізніше 10 днів після
надходження заяви з необхідними для
призначення, перерахунку, переведення
з одного виду пенсії на інший та
поновлення раніше призначеної пенсії
документами орган, що призначає пенсію,
розглядає подані документи та приймає
рішення щодо призначення, перерахунку,
переведення з одного виду пенсії на
інший та поновлення раніше призначеної
пенсії. (п.39 Порядку).

Постановою правління Пенсійного фонду
України, який є центральним органом
виконавчої влади, 25 листопада 2005 року
за № 22-1 затверджений Порядок подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2005 року за № 1566/11846. Цим Порядком
передбачено, що заява про призначення
(поновлення) пенсії подається
заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію, за місцем
проживання (реєстрації). Днем звернення
за пенсією вважається день приймання
органом, що призначає пенсію, заяви про
призначення, перерахунок, відновлення
або переведення з одного виду пенсії на
інший. Якщо заява пересилається поштою
(крім випадків призначення (поновлення)
пенсій), днем звернення за пенсією
вважається дата, що зазначена на
поштовому штемпелі місця відправлення
заяви. (п.5 Порядку). Зважаючи на
відсутність іншого
нормативно-правового акту, що регулює
порядок призначення пенсії особам, які
виїхали на постійне місце проживання
за межі України, застосуванню
підлягають приписи діючого Порядку №
22-1, відповідно до яких для призначення
пенсії особа має подати заяву особисто
або через представника, який діє на
підставі довіреності, посвідченої
нотаріально.

Колегія суддів вважає залишення заяви
позивача про призначення пенсії
протиправним без розгляду
протиправним, оскільки ним через свого
уповноваженого представника були
подані всі необхідні документи.

У відповідності до ст.3 Закону України
«Про громадянство» громадяни України є
усі громадяни колишнього СРСР, які на
момент проголошення незалежності
України (24 серпня 1991 року) постійно
проживали на території України. Факт
того, що позивач постійно проживав та
працював на території та працював на
території України на момент
проголошення незалежності України та
цієї підстави набув громадянства
України підтверджується отриманням
ним закордонного паспорту із відміткою
про постановлення його на консульський
облік в державі Ізраїль; довідкою про
заробіток за період з січня 1985 року по
вересень 1992 року виданою ДП
«Запорізький
конструкторсько-технологічний
інститут сільськогосподарського
машинобудування» від 13 серпня 2013 року
№ 23.

Зважаючи на те, що відсутність паспорту
громадянина України вказана
відповідачем як єдина підстава
неможливості розгляду заяви про
призначення пенсії за віком, колегія
суддів дійшла висновку про порушення
прав позивача, оскільки подані
позивачем документи свідчать про
неможливість її виконання через
проживання його постійно на території
іншої держави. Крім того, відповідач
при розгляді заяви позивача був
зобов'язаний врахувати Рішення
Конституційного Суду України № 25-рп/2009
від 07.10.2009 року, яким визнано право на
пенсію осіб, які виїхали на постійне
проживання за кордон.

Пунктом 39 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, затвердженого Постановою
Пенсійного фонду України від 25.11.2005, №
22-1, не пізніше 10 днів після надходження
заяви з необхідними для призначення,
перерахунку, переведення з одного виду
пенсії на інший та поновлення раніше
призначеної пенсії документами орган,
що призначає пенсію, розглядає подані
документи та приймає рішення щодо
призначення, перерахунку, переведення
з одного виду пенсії на інший та
поновлення раніше призначеної пенсії
без урахування періоду, за який
відсутня інформація про сплату
страхових внесків до Пенсійного фонду
України. Право особи на одержання
пенсії, як зазначено у п. 43 Порядку,
установлюється на підставі всебічного,
повного і об'єктивного розгляду всіх
поданих документів органом, що
призначає пенсію. Орган, що призначає
пенсію, не пізніше 10 днів після
винесення рішення видає або направляє
адміністрації або особі повідомлення
про призначення, відмову в призначенні,
перерахунку, переведенні з одного виду
пенсії на інший із зазначенням причин
відмови та порядку його оскарження.

Отже відновлення порушених прав
позивача має відбуватись шляхом
зобов'язання відповідача поновити
виплату призначеної пенсії за віком до
виїзду на постійне місце проживання за
кордон на підставі його заяви від 30
вересня 2013 року.

У задоволенні решти позовних вимог має
бути відмовлено з огляду на їх
передчасність, адже предметом позову є
бездіяльність з приводу поновлення
виплати пенсії на підставі Рішення
Конституційного Суду України, а не дії
по відмові у здійсненні перерахунку
раніше призначеної пенсії.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 20
грудня 2013 року у справі №
335/11039/13-а(2а/335/290/2013) - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя від 09 жовтня 2013 року № 17090/07
у поновленні виплати ОСОБА_1 раніше
призначеної пенсії за віком до виїзду
на постійне місце проживання за кордон
на підставі його заяви від 30 вересня 2013
року..

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжі поновити виплату
ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за
віком до виїзду на постійне місце
проживання за кордон на підставі його
заяви від 30 вересня 2013 року.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко