Справа № 804/9308/14
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 р. Справа № 804/9308/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Неклеса О.М.,
одноособово розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Нікопольська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
Нікопольська ОДПІ, позивач) звернулась
до суду з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1, відповідач), в якому просить
стягнути з ФОП ОСОБА_1
заборгованість до бюджету по платежу
«єдиний податок з фізичних осіб» в сумі
1 548, 23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідачем в порушення вимог
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) не сплачено податкове
зобов'язання з єдиного податку у
встановлені законом строки. У
добровільному порядку суму
податкового боргу відповідач не
сплачує, що стало підставою для
звернення податкового органу до суду з
даним позовом. Від представника
позивача надійшло клопотання про
розгляд справи в порядку письмового
провадження, представник позивача
позовні вимоги підтримав.

На адресу відповідача судом направлено
повістку про виклик у судове засідання,
призначене на 05.08.2014 року, проте конверт
повернувся до суду із відміткою
поштового відділення про повернення
«за закінченням терміну зберігання».
Згідно до ч. 11 ст. 35 КАС України
відповідач вважається належним чином
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 128 КАС
України, суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи за
відсутності відповідача.

У відповідності до ст. 128 КАС України
суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши письмові докази по справі,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1
зареєстрована як фізична особа -
підприємець 06.09.2011 року, знаходиться на
обліку як платник податків в
Нікопольській ОДПІ.

Відповідно до заяви № 669/10 від 01.01.2012
року ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2012 року
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування, є платником єдиного
податку 1 групи зі ставкою у відсотках
10% до розміру мінімальної заробітної
плати.

Правовідносини щодо нарахування та
сплати єдиного податку регулюються,
зокрема, положеннями ПК України.

Статтею 67 Конституції України
встановлено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.3, 16.1.4 ст. 16 ПК
України, платник податків зобов'язаний
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно до п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 ПК України,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором.

У відповідності до норм п. 293.1 ст. 293 ПК
України, ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки).

Положеннями п. 295.1 ст. 295 ПК України
визначено, платники єдиного податку
першої і другої груп сплачують єдиний
податок шляхом здійснення авансового
внеску не пізніше 20 числа (включно)
поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Відповідно до п. 295.2 ст. 295 ПК України,
нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється
контролюючими органами на підставі
заяви такого платника єдиного податку
щодо розміру обраної ставки єдиного
податку, заяви щодо періоду щорічної
відпустки та/або заяви щодо терміну
тимчасової втрати працездатності.

За період з 20.05.2013 року по 20.12.2013 року ФОП
ОСОБА_1 на підставі заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування було нараховано до
сплати єдиний податок у розмірі 917, 60
грн.

На момент нарахування в картці
особового рахунку платника по платежу
єдиний податок з фізичних осіб
переплата складала 112, 87 грн.

Таким чином, з урахуванням часткової
сплати податкового боргу сума боргу
відповідача з єдиного податку за
період з 20.05.2013 року по 20.12.2013 року
зменшилась та склала 804,73 грн.

Окрім того, посадовими особами
позивача 31.03.2014 року на підставі п. п.
20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та 75.1 ст. 75 ПК
України було проведено перевірку ФОП
ОСОБА_1 з питання порушення правил
сплати (перерахування) єдиного податку
з фізичних осіб за період з 20.03.2013 року
по 01.02.2014 року та своєчасності подання
податкової декларації платника
єдиного податку - фізичної
особи-підприємця, за результатами якої
складено акт №
1016/2500/НОМЕР_1 від 31.03.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення
порядку заповнення заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
20.12.2011 р., п.295.1 ст.295 ПК України в частині
несплати (не перерахування) єдиного
податку за березень - грудень 2013 року;
порушення п. п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК
України.

Враховуючи виявлені порушення
контролюючим органом було винесено
податкові повідомлення-рішення від
08.04.2014 року:

- № 000082409, яким збільшено суми грошового
зобов'язання позивача з єдиного
податку з фізичних осіб за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) на
суму 170 грн.;

- № 000081409, яким зобов'язано позивача
сплатити штраф у розмірі 50% в сумі
573, 50 грн.

Наведені податкові
повідомлення-рішення були вручені
особисто відповідачу 11.04.2014 року, що
підтверджується відповідним підписом
на корінцях повідомлень-рішень, копії
яких містяться в матеріалах справи.

В добровільному порядку
заборгованість погашена не була,
відповідних доказів суду не надано.
Докази оскарження зазначених
повідомлень-рішень чи суми боргу в
матеріалах справи також відсутні.

Таким чином, загальна сума
заборгованості відповідача з єдиного
податку на момент звернення до суду
склала 1548, 23 грн., з яких: основне
зобов'язання за період з 20.05.2013
року по 20.12.2013 року - 917, 60 грн., за
податковим повідомленням-рішенням №
000082409 - 170 грн., за податковим
повідомленням-рішенням № 000081409 - 573,50
грн.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

На виконання вищенаведених норм
позивачем сформовано податкову вимогу
форми «Ф» № 114-25 від 05.02.2014 року на суму
804, 63 грн., яка була направлена засобами
поштового зв'язку на адресу
відповідача, проте на адресу позивача
повернувся конверт з позначкою
поштового відділення про причини
невручення адресату «за закінченням
терміну зберігання», що
підтверджується копією конверту та
рекомендованого повідомлення, які
містяться в матеріалах справи. З
урахуванням п.58.3 ст.58 ПК України
податкова вимога вважається врученою
відповідачу.

В добровільному порядку
заборгованість відповідача погашена
не була, відповідних доказів суду не
надано. Докази оскарження зазначеної
суми боргу чи вимоги податкового
органу в матеріалах справи також
відсутні.

Згідно з п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
податковий борг - сума грошового
зобов`язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов`язання.

Таким чином, сума податкового
зобов'язання відповідача з єдиного
податку на підприємницьку діяльність в
розмірі 1 548, 23 грн., не сплачена
відповідачем у строк, передбачений ПК
України, є податковим боргом.

Сума боргу відповідачем не
оскаржувалась, а отже грошове
зобов'язання є узгодженим.

У відповідності до п. 95.1 ст. 95 ПК України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання (вручення) такому платнику
податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України встановлено,
що стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Наявні матеріали справи свідчать про
те, що відповідачем, в порушення вимог
ПК України, не сплачено суму
податкового боргу з єдиного податку з
фізичних осіб в розмірі 1 548, 23 грн.

За таких підстав, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)
заборгованість до бюджету по платежу
«єдиний податок з фізичних осіб» в сумі
1 548 (одна тисяча п'ятсот сорок вісім)
грн. 23 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, визначені ст. 186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Суддя О.М.
Неклеса