Справа № 815/2238/14
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2238/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук
О.А.,

за участю секретаря Васіної
А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Морський
технічний центр" до Державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 28.03.2014 року та № від 28.03.2014
року , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до
суду та просить визнати протиправними
та скасувати податкові
повідомлення-рішення № від 28.03.2014
року та № від 28.03.2014 року. В
обґрунтування позовних вимог зазначає,
що податкові зобов`язання та штрафні
(фінансові) санкції, зазначені в
податкових повідомленнях-рішеннях №
, № від 28.03.2014 року,
нараховані з грубим порушенням діючого
законодавства. Позиція позивача
обґрунтовується тим, що основними
видами діяльності ТОВ «МТЦ» є
транспортне оброблення вантажів та
торгівельна діяльність.

При цьому позивач зазначає, що
податковий орган неправомірно
встановив, що ТОВ «МТЦ» безоплатно
отримало послуги на суму 1174302 гривень
від ДП «Іллічівський морський
торговельний порт» по розвантаженню
вантажу (шрот та макуха олійних культур
навалом) на склад ДП «ІМТП». На думку
податкового органу за договором № 228/е
від 29.12.2010 року (додаткова угода від
19.04.2011 року, додаткова угода від 16.02.2012
року) на перевалку експортних
навалочних вантажів нібито невірно
встановлена категорія акордної ставки
у порядку, зазначеному у наказі
Мінтрансу від 31.10.1995 року № 392. Проте
зазначеним договором чітко
встановлений перелік робіт та послуг
ДП «ІМТП». У зв`язку з тим, що операції з
доставляння вантажів у склади ДП
«ІМТП» не виконуються, відповідно
вартість послуг сформована у вигляді
ставки 2-й категорії у чіткій
відповідності до пп.2.1.1.5 п.2.1 розділу 2
Наказу Мінтрансу від 31.10.1995 року № 392.

Також позивач зазначає, що в акті
перевірки податковий орган невірно
встановив, що витрати ТОВ «МТЦ» на
придбання певних послуг
(перевантаження шроту, оформлення
коносаменту, ТЕО) у сумі 233703 гривень від
ДП «ІМТП» у рамках договору № 228/е від
29.12.2010 року (додаткова угода від 19.04.2011
року, додаткова угода від 16.02.2012 року) на
перевалку експортних навалочних
вантажів, нібито в подальшому не
реалізуються та не формують
собівартість реалізованих послуг.
Позивач зазначає, що відповідні роботи
(навантажувально-розвантажувальні
роботи, оформлення коносаменту, ТЕО)
виконувалися ДП «ІМТП» для ТОВ «МТЦ» на
постійній основі впродовж 2010-2014 років
та є складовою частиною комплексу
робіт та послуг, пов`язаних з
перевалкою експортних навалочних
вантажів. Придбані вищевказані послуги
у сумі 233703 гривень без ПДВ від ДП «ІМТП»
були реалізовані клієнту - ТОВ «НОВІК
ПОРТ СЕРВІС» у рамках договору № 001/ИП
«на вантажно-розвантажувальні роботи,
зберігання», тому відповідні витрати
прямо пов`язані з наданням послуг
Клієнту та відповідно формують
собівартість реалізованих послуг.

Крім цього, позивач зазначає, що в акті
перевірки податковий орган невірно
встановив, що витрати ТОВ «МТЦ» на
придбання послуг з сушки шроту на суму
85178 від ТОВ «Тарга Сервіс» у рамках
договору № 25 від 01.02.2012 року нібито в
подальшому не реалізуються та не
використовуються у власній
господарській діяльності, оскільки
витрати позивача на придбання послуг з
сушки шроту у ТОВ «Тарга Сервіс» є
витратами з обслуговування
виробничого процесу та відповідно
пов'язаними з господарською
діяльністю ТОВ «МТЦ», так як направлені
на забезпечення зберігання якісних
характеристик вантажу клієнтів. Також
податковий орган невірно встановив, що
витрати ТОВ «МТЦ» на придбання послуг з
зачищення під мітлу від залишків
вантажу приміщень складів на суму 114886,
00 грн. від ТОВ «Тарга Сервіс» у рамках
договору № 26 від 01.02.2012 року та
придбання аналогічних послуг у сумі
114886, 00 грн. від ТОВ «Кепітал Трейд» у
рамках договору № 29 від 26.04.2012 року
нібито в подальшому не реалізуються,
оскільки витрати позивача на придбання
послуг з зачищення під мітлу від
залишку вантажу приміщень складів у
ТОВ «Тарга Сервіс» та ТОВ «Кепітал
Трейд» є витратами на обслуговування
виробничого процесу та відповідно
пов'язаними з господарською діяльністю
ТОВ «МТЦ», так як забезпечують належне
виконання виробничого процесу та
якісне надання послуг
клієнтам/вантажовласникам з приймання
вантажу, вантаж яких відправляється на
експорт.

Також позивач зазначає, що ТОВ «МТЦ»
надано всі документи, що підтверджують
правильність формування податкових
зобов'язань з ПДВ.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача у
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечував, просив суд
відмовити в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі. В обґрунтування заперечень
зазначив, що за результатами перевірки
ТОВ «Морський технічний центр»
посадовими особами Державної
податкової інспекції в м. Іллічівськ
Головного управління Міндоходів в
Одеській області встановлено
порушення позивачем п.п.135.5.4, п.135.5, ст.
135, п.п. 14.1.27, п. 14.1, ст. 14, п. 138.4, ст. 138
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-УІ із змінами та доповненнями, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 361821грн. у т. ч.: за І
квартал 2012 р. на суму 155211 грн.; за II
квартал 2012 р. на суму 89831 грн.; за III
квартал 2012р. на суму 7394 грн.; за IV
квартал 2012 р. на суму 109385 грн.; п.185.1 ст.185,
п.186.1 ст.186, п.187.1 ст.187, п.189.4 ст.189, п.198.3,
ст.198 Податкового кодексу України від
02.12.2010 №2755-УІ із змінами та
доповненнями в результаті чого
підприємством занижено податок на
додану вартість в періоді, що
перевірявся, на загальну суму 429452 грн.,
у тому числі: за лютий 2012 року в сумі 223191
грн.; за травень 2012 року в сумі 22977 грн.;
за червень 2012 року в сумі 50832 грн.; за
вересень 2012 року в сумі 132452 грн.; ст.1
Закону України від 23 вересня 1994 року
№185/94-ВР «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» із
змінами та доповненнями, п.1 ст.9 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 із
змінами та доповненнями, п.2.7. ст.2
Положення про валютний контроль,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 08.02.2000
№ 49 із змінами і доповненнями в частині
порушенням порядку декларування
валютних цінностей станом на 01.07.2012 та
строків декларування валютних
цінностей станом на 01.10.2012 року.; п.51.1
ст.51, пп.«б» п.176.2 ст.176 Податкового
Кодексу України від 02 грудня 2010 року
№2755-УІ зі змінами та доповненнями у
результаті чого відбулось
неповідомлення державним податковим
інспекціям за встановленою формою
відомостей про доходи громадян за 4
квартал 2012 року; п.п. 164.2.2, пп. «е» п.164.2.17
п.164.2 ст.164, пп.«а» п.176.2 ст.176 Податкового
Кодексу України від 2 грудня 2010 року №
2755-УІ зі змінами та доповненнями у
результаті чого донарахований податок
на доходи фізичних осіб у сумі 870,81 грн.;
п. 2.11, п.3.1., відповідно до п.п. 7.43
Положення "Про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні", затвердженого Постановою
Правління Національного Банку України
від 15.12.2004р. № 637 зареєстрованого в
Мін'юсті 13.01.2005р. під № 240/10320, та
відповідно ст.1 Указу Президента
України від 12.06.95p. № 436 «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» (із змінами та доповненнями),
передбачені штрафні санкції у розмірі
сплачених коштів за придбання товару
(отримання послуг) без підтверджуючих
документів. На підставі викладеного
представник відповідача зазначив, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті у
відповідності до вимог податкового
законодавства України.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та проаналізувавши
надані докази у їх сукупності, суд
встановив наступне.

Посадовими особами Державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
Головного управління Міндоходів в
Одеській області проведено планову
виїзну перевірку товариства з
обмеженою відповідальністю «Морський
технічний центр» (код за ) з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2012 року по
31.12.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2012 року по
31.12.2012 року, за результатами якої
зроблено висновок про порушення ТОВ
«Морський технічний центр» вимог
п.п.135.5.4, п.135.5, ст. 135, п.п. 14.1.27, п. 14.1, ст. 14,
п. 138.4, ст. 138 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 №2755-УІ із змінами та
доповненнями, в результаті чого
занижено податок на прибуток в періоді,
що перевірявся, на загальну суму
361821грн. у т. ч.: за І квартал 2012 р. на суму
155211 грн.; за II квартал 2012 р. на суму 89831
грн.; за III квартал 2012р. на суму 7394 грн.;
за IV квартал 2012 р. на суму 109385 грн.; п.185.1
ст.185, п.186.1 ст.186, п.187.1 ст.187, п.189.4 ст.189,
п.198.3, ст.198 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 №2755-УІ із змінами та
доповненнями в результаті чого
підприємством занижено податок на
додану вартість в періоді, що
перевірявся, на загальну суму 429452 грн.,
у тому числі: за лютий 2012 року в сумі 223191
грн.; за травень 2012 року в сумі 22977 грн.;
за червень 2012 року в сумі 50832 грн.; за
вересень 2012 року в сумі 132452 грн.; ст.1
Закону України від 23 вересня 1994 року
№185/94-ВР «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» із
змінами та доповненнями, п.1 ст.9 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 із
змінами та доповненнями, п.2.7. ст.2
Положення про валютний контроль,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 08.02.2000
№ 49 із змінами і доповненнями в частині
порушенням порядку декларування
валютних цінностей станом на 01.07.2012 та
строків декларування валютних
цінностей станом на 01.10.2012 року.; п.51.1
ст.51, пп.«б» п.176.2 ст.176 Податкового
Кодексу України від 02 грудня 2010 року
№2755-УІ зі змінами та доповненнями у
результаті чого відбулось
неповідомлення державним податковим
інспекціям за встановленою формою
відомостей про доходи громадян за 4
квартал 2012 року; п.п. 164.2.2, пп. «е» п.164.2.17
п.164.2 ст.164, пп. «а» п.176.2 ст.176 Податкового
Кодексу України від 2 грудня 2010 року №
2755-УІ зі змінами та доповненнями у
результаті чого донарахований податок
на доходи фізичних осіб у сумі 870,81 грн.;
п. 2.11, п.3.1., відповідно до п.п. 7.43
Положення "Про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні", затвердженого Постановою
Правління Національного Банку України
від 15.12.2004р. № 637 зареєстрованого в
Мін'юсті 13.01.2005р. під № 240/10320, та
відповідно ст.1 Указу Президента
України від 12.06.95p. № 436 «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» (із змінами та доповненнями),
передбачені штрафні санкції у розмірі
сплачених коштів за придбання товару
(отримання послуг) без підтверджуючих
документів, про що складено акт №
17/15-52-22-05/34643446 від 17.03.2014 року (а.с. 24-65 том
1).

На підставі акту перевірки №
17/15-52-22-05/34643446 від 17.03.2014 року ДПІ у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 28.03.2014 року, відповідно до
якого за порушення п. 138.4 ст. 138
Податкового кодексу України ТОВ
«Морський технічний центр» збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток приватних підприємств на
361821 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 90455 грн., а
також податкове повідомлення-рішення
№ від 28.03.2014 року, відповідно до
якого за порушення п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України ТОВ
«Морський технічний центр» збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на 429452 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 107363 грн. (а.с. 20, 21 том
1).

Згідно до акту перевірки протягом 2012
року ДП «Іллічівський морський
торговельний порт» надавав послуги з
перевантаження вантажу зі складу на
судно (шрот, макуха олійних культур, жом
буряковий та висівки рослинних культур
навалом) на загальну суму 4817868, 09 грн.,
при цьому ДП «ІМТП» застосовувало
акордну ставку ІІ категорії у
відповідності зі Збірником тарифів, а
повинно було застосувати ставку І
категорії, оскільки ДП «ІМПТ» також
виконувало роботи по розвантаженню
вантажу на склад, у зв'язку з чим
зроблено висновок, що ТОВ «Морський
технічний центр» безоплатно отримано
послуги по розвантаженню вантажу на
склад ДП «ІМТП», чим порушено п.п. 135.5.4 п.
135.5 ст. 135 Податкового кодексу України,
оскільки не віднесено до складу інших
доходів вартості безоплатно отриманих
послуг з розвантаження вантажів на
території ДП «Іллічівський морський
торговельний порт» у сумі 1174302 грн., що
призвело до заниження валового доходу
у сумі 1174302 грн. за 1, 2, 3, 4 квартали 2012
року.

Порядок визначення доходів та їх
склад, який є основою класифікації
доходів платника податку,
відображається у розрахунках до
декларації з податку на прибуток
підприємства і є уніфікованим
переліком, яким керуються як платники
податку, так і податкові органи,
встановлений ст. 135 Податкового кодексу
України.

Відповідно до п.п. 135.5.4. п. 135.5. ст. 135
Податкового кодексу України інші
доходи включають: вартість товарів,
робіт, послуг, безоплатно отриманих
платником податку у звітному періоді,
визначена на рівні не нижче звичайної
ціни, суми безповоротної фінансової
допомоги, отриманої платником податку
у звітному податковому періоді,
безнадійної кредиторської
заборгованості, крім випадків, коли
операції з надання/отримання
безповоротної фінансової допомоги
проводяться між платником податку та
його відокремленими підрозділами, які
не мають статусу юридичної особи.

Згідно до п.п. 14.1.27. п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до п. 138.4. ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Наказом Міністерства транспорту
України від 31 жовтня 1995 р. N 392 (у
редакції наказу Міністерства
транспорту України від 12 березня 2003 р. N
188), зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 26 грудня 1995 р. за N 476/1012
затверджено Збірник тарифів на
комплекс робіт, пов'язаних з
обробленням вантажів у портах України
(далі - Збірник).

В п. 1 Збірника зазначено, що наведені в
Збірнику тарифи встановлені на
комплекс робіт (послуг), пов'язаних з
обробленням зовнішньоторговельних
(експортних, імпортних) і транзитних
вантажів у морських портах (причалах)
Чорноморсько-Азовського басейну, р.
Дунай і річкових портах (причалах)
басейнів річок Дніпра та Південного
Бугу. Тарифні ставки Збірника та
порядок їх обчислення застосовуються
всіма суб'єктами підприємницької
діяльності, які надають послуги,
передбачені цим Збірником, у морських
портах, на причалах суднобудівних і
судноремонтних заводів, інших портах,
причалах (пристанях), незалежно від їх
відомчої підпорядкованості та форм
власності (далі - Порти).

Згідно до п.п. 2.1.1.4. Збірника
залежно від кількості вантажних
операцій, що виконуються портами,
ставки плати поділяються на три
категорії: ставки 1-ї категорії -
установлені для вантажів, при
перевалці яких порт виконує усі роботи,
пов'язані з проходженням вантажів
через порт (як через склад, так і за
прямим варіантом): з моменту початку
розвантаження вантажу, який прибув
залізницею (на судні або
автотранспортом клієнта), і до моменту
закінчення його навантаження на судно
(або навпаки); ставки 2-ї категорії -
установлені для вантажів, які
перевантажуються портом зі складу
порту на судно (або навпаки), при умові,
що завезення вантажів на склади порту
(або вивезення вантажів зі складів
порту) виконується вантажовласниками.
Рівень ставок другої категорії
відповідає рівню ставок першої
категорії з коефіцієнтом 0,75; ставки 3-ї
категорії (стивідорні ставки) -
установлені тільки за навантаження
портом на судно вантажів, які
складуються силами та засобами
вантажовласника біля борту судна в
межах вильоту його вантажних
пристроїв, або тільки за розвантаження
портом судна і складування вантажу
біля борту судна в межах вильоту його
вантажних пристроїв. Рівень
стивідорних ставок відповідає рівню
акордних ставок 1-ї категорії з
коефіцієнтом 0,6.

Підпунктом 2.1.2 Збірника
визначено перелік робіт, які
оплачуються за акордними ставками. Так
за експортом та транзитом у портах
відправлення оплачуються за акордними
ставками наступні роботи: 2.1.2.1.
Розкредитування залізничних
документів (коштами вантажовласників).
2.1.2.2. Розкріплення вантажів у
залізничних вагонах. 2.1.2.3. Приймання
вантажів від залізниці (припортових
станцій) за дорученням власників
вантажу, а також безпосередньо від
власників вантажу або їх агентів. 2.1.2.4.
Документальне оформлення недостач,
залишків та пошкоджень вантажів,
викритих (виявлених) під час їх
приймання від залізниці та інших видів
транспорту. 2.1.2.5. Розвантаження вагонів
та автомашин у склади, які розташовані
на території порту, а також
перевантаження за прямим варіантом
вищеназваних транспортних засобів та
суден, поданих до борту судна. 2.1.2.6.
Викликані оперативними потребами
порту внутрішньоскладські перевалки у
складах, які перебувають на території
порту й експлуатуються останнім (за
винятком перевалок, які пов'язані з
виконанням доручень власників вантажу,
та перевалки у складах, які належать
власникам вантажу або орендуються
ними). 2.1.2.7. Очищення складських
приміщень та території порту (за
винятком очищення від забруднювальних
вантажів). 2.1.2.8. Підвезення вантажів із
складських приміщень, які розташовані
на території порту та експлуатуються
останнім, до борту судна, яке
завантажується портом біля своїх
причалів. 2.1.2.9. Здавання вантажів судну.
2.1.2.10. Завантаження судна портом біля
своїх причалів. 2.1.2.11. Укладання та
укріплення вантажів у трюмах і на
палубах суден за допомогою талрепів,
затискачів та з'єднувальних скоб,
сталевих стрічок та замків, за винятком
спецзакріплень та вартості матеріалів.
2.1.2.12. Сепарація вантажів у трюмах суден
(виключаючи вартість матеріалів). 2.1.2.13.
Подання на вимогу власників вантажу
один раз на місяць оперативних зведень
про рух вантажу. Примітка. До акордної
ставки 3-ї категорії (стивідорна ставка)
входять тільки завантаження судна та
укладання у трюми вантажів,
складованих біля борту судна в межах
вильоту його вантажного обладнання.

Як зазначено в акті перевірки та
встановлено судом у судовому засіданні
29.12.2010 року державним підприємством
«Іллічівський морський торговельний
порт» (Порт) та товариством з обмеженою
відповідальністю «Морський технічний
центр» (Вантажовласник) укладено
договір № 228/е від 29.12.2010 року,
відповідно до якого Порт приймає на
себе зобов'язання вивантажити з
залізничних вагонів і автотранспорту,
прийняти на зберігання й завантажити
на судна, а також зробити документальне
оформлення експортного шроту та жмиха
сонячного навалом, що прибуває в Порт
загальною вагою 200 000 тонн, а
Вантажовласник зобов'язується
оплатити надані йому Портом послуги в
погодженому даним договором порядку
(а.с. 83-89 том 1).

До договору № 228/е від 29.12.2010 року
державним підприємством «Іллічівський
морський торговельний порт» (Порт) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Морський технічний
центр» (Вантажовласник) також укладено
додаткові угоди.

Так, відповідно до п. 1.1. розділу 1
додаткової угоди від 16.02.2012 року до
договору № 228/е від 29.12.2010 року, Порт
приймає на себе зобов'язання прийняти
на зберігання, завантажити на судна та
документально оформити експортний
шрот, макуху та жом олійних культур,
висівки рослинних культур навалом, а
Вантажовласник планує до
перевантаження 140 000 тонн вантажу та
зобов'язується оплатити надані йому
Портом послуги в погодженому цим
договором порядку.

Згідно до п.п. 3.1.1. п.3.1. розділу 3
«Порядок розрахунків» додаткової
угоди від 16.02.2012 року до договору № 228/е
від 29.12.2010 року Вантажовласник сплачує
послуги Порта за діючими у Порту
тарифами, у тому числі: вартість
навантаження вантажів на судно за
діючими акордними ставками ІІ
категорії у відповідності зі
«Збірником тарифів», затвердженим
наказом Міністерства транспорту
України від 31.10.1995 року № 392, а саме: не
транзитні вантажі: шрот, макуха і жом
олійних культур, висівки рослинних
культур - 3, 7 дол. США за кожну тонну
переробленого вантажу (а.с. 91-96 том 1).

Таким чином, договором № 228/е від 29.12.2010
року встановлений перелік робіт та
послуг Порту, який не передбачає послуг
з доставки (розвантаження) вантажів на
склад ДП «Іллічівський морський
торговельний порт», що свідчить про те,
що Порт за договором № 228/е від 29.12.2010
року повинен виконати частину об'єму
робіт при перевалці вантажу, без
доставки та розвантаження вантажів на
склад ДП «Іллічівський морський
торговельний порт».

На підтвердження виконання державним
підприємством «Іллічівський морський
торговельний порт» на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Морський технічний
центр» за договором № 228/е від 29.12.2010
року робіт зі зберігання, завантаження
на судна та документального оформлення
експортного шроту, макухи та жому
олійних культур, висівок рослинних
культур навалом позивачем до перевірки
та до суду надано копії належним чином
оформлених первинних бухгалтерських
документів: договору № 228/е від 29.12.2010
року з додатковими угодами, рахунків,
додатків до рахунків, актів
здачі-прийняття робіт, платіжних
доручень, податкових накладних (а.с. 83-250
том 1, а.с. 1-38, 176-177 том 2).

Крім цього, товариством з обмеженою
відповідальністю «Морський технічний
центр» (Виконавець) з товариством з
обмеженою відповідальністю «Новік
Порт Сервіс» (Клієнт) укладено договір
на навантажувально-розвантажувальні
роботи, зберігання № 001/ИП від 29.12.2009
року, відповідно до якого Клієнт
доручає, а Виконавець приймає на себе
виконання робіт з приймання вантажу
шроту соняшникового гранульованого,
жмиху (далі по тексту - «Вантаж»), який
відправляється Клієнтом на експорт на
умовах ФОБ - ДП «Іллічівський морський
торговельний порт».

Відповідно до п. 1.2 договору на
навантажувально-розвантажувальні
роботи, зберігання № 001/ИП від 29.12.2009
року Клієнт доручає, а Виконавець
приймає на себе зобов'язання з
організації комплексу робіт з
обслуговування Вантажу Клієнта з
моменту його надходження в складські
приміщення для накопичення до його
подальшого відвантаження на експорт,
який включає: переваження Вантажу на
авто вагах та приймання Вантажів з
автомобілів на Склад (крите складське
приміщення складу № 24 IV терміналу,
розташованого на території Порту),
зберігання Вантажу, що надходить на
Склад, відпрацювання Вантажу в період
його накопичення на Складі,
відвантаження Вантажу на судна
номіновані Клієнтом (а.с. 154-162 том 2).

Таким чином, розвантажувальні роботи
вантажу шроту соняшникового
гранульованого, жмиху на Склад ДП
«Іллічівський морський торговельний
порт» здійснювались товариством з
обмеженою відповідальністю «Морський
технічний центр», що також
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами надання послуг та
податковими накладними (а.с. 168-175 том 2).

Згідно бухгалтерської довідки №
44/05 від 05.05.2014 року TOB «Морський
технічний центр» у лютому 2012 року
придбало послуги у контрагента ДП
«Іллічівський морський торговельний
порт»: послуги зберігання, оформлення
коносамента, ТЕО, криголамний збір,
навантажувально-розвантажувальні
роботи - стосовно вантажу шрот
соняшниковий, що відвантажувався на
судно"SILA". Отримання послуг було
відображено у бухгалтерському обліку
по Дт рахунку 231 «Основне виробництво»
та Кт рахунку 631 «Розрахунки з
постачальниками» на загальну суму 172
098,84 грн. без ПДВ на підставі акту
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ 3/6 316 від 26.02.2012 р. Вартість послуг
віднесено в Дт рахунку 903 «Собівартість
реалізованих послуг». ПДВ відображено
по Дт рахунку 6442 на суму 34419,77 грн. У
період лютий 2012 р. вказані послуги
увійшли до складу собівартості послуг
з перевалки вантажів (шроту
соняшникового), які були реалізовані у
лютому 2012р. TOB Новік Порт Сервіс»;
послуги зберігання, оформлення
коносамента, ТЕО, криголамний збір,
навантажувально-розвантажувальні
роботи - стосовно вантажу шрот
соняшниковий, що відвантажувався на
судно"KAPTAN ILYAS KALK А V AN". Отримання послуг
було відображено у бухгалтерському
обліку по Дт рахунку 231 «Основне
виробництво» та Кт рахунку 631
«Розрахунки з постачальниками» на суму
195254,58 грн. без ПДВ на підставі акту
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ 3/7 682 від 29.02.2012 р. Вартість послуг
віднесено в Дт рахунку 903 «Собівартість
реалізованих послуг». ПДВ відображено
по Дт рахунку 6442 на суму 39050,92 грн. У
період лютий 2012 р. вказані послуги
увійшли до складу собівартості послуг
з перевалки вантажів (шроту
соняшникового), які були реалізовані у
лютому 2012р. TOB «Новік Порт Сервіс».

Також TOB «Морський технічний
центр» у лютому 2012 року надало послуги
контрагенту ТОВ «Новік Порт Сервіс»:
послуги з перевалки вантажу (шрот
соняшниковий) на судно "SILA". Надання цих
послуг відображено в бухгалтерському
обліку підприємства наступними
проводками: Дт рахунку 361 «Розрахунки з
покупцями» та Кт рахунку 703 «Дохід від
реалізації послуг» згідно акту надання
послуг №31 від 17.02.2012 р. на підставі
коносаменту, в якому визначено
найменування судна, кількість
навантаженого шроту, дату завантаження
судна та який був оформлений 17.02.2012р. на
загальну суму 163065,00 грн. без ПДВ послуги
зберігання вантажу (шрот соняшниковий)
на суму 43612,34 грн. та криголамний на суму
22225,22 грн. без ПДВ (судно "SILA"). Вартість
цих послуг була перевиставлена TOB
«Морський технічний центр» на користь
TOB «Новік Порт Сервіс», та відображено в
бухгалтерському обліку підприємства
наступними проводками: Дт рахунку 361
«Розрахунки з покупцями» та Кт paxунку 703
«Дохід від реалізації послуг» на
підставі акту надання послуг №40 від
26.02.2012р. на загальну суму 65837,56 грн. без
ПДВ; послуги з перевалки вантажу (шрот
соняшниковий) на судно "KAPTAN ILYAS КALKAVAN".
Надання послуг відображено в
бухгалтерському обліку підприємства
Дт рахунку 361 «Розрахунки з покупцями»
та Кт рахунку 703 «Доход від реалізації
послуг» згідно акту надання послуг №34
від 26.02.2012р. на підставі коносаменту, в
якому визначено найменування судна,
кількість навантаженого шроту, дату
завантаження судна та який був
оформлений 26.02.2012 р. на загальну суму
195641,66 грн. без ПДВ; послуги зберігання
вантажу (шрот соняшниковий) на суму
41148,44 грн. та криголамний збір на суму
26663,64 грн. без ПДВ (судно "KAPTAN ILYAS KALKAVAN").
Вартість цих послуг була
перевиставлена TOB «Морський технічний
центр» на користь TOB «Новік Порт
Сервіс», та відображено в
бухгалтерському обліку підприємства
наступними проводками: Дт рахунку 361
«Розрахунки з покупцями» та Кт рахунку
703 «Дохід від реалізації послуг» на
підставі акту надання послуг №47 від
29.02.2012 р. на загальну суму 67812,08 грн. без
ПДВ (а.с. 178-179 том 2).

В листі № 713/20.113 від 08.08.2014 року ДП
«Іллічівський морський торговельний
порт» зазначено, що відповідно до
договору від 29.12.2010 року № 228/е
завезення вантажу і вивантаження
вантажу на склади ДП «ІМТП» ТОВ
«Морський технічний центр»
здійснювалось своїми силами,
перевантаження вантажів
вантажовласника зі складу ДП «ІМТП» на
судно здійснювалось силами ДП «ІМТП».
За виконання
навантажувально-розвантажувальних
робіт стягувалась плата за акордною
ставкою 2-ї категорії (а.с. 137 том 3).

Таким чином, оскільки розвантаження
вантажу на Склад ДП «Іллічівський
морський торговельний порт»
здійснювалось власними силами ТОВ
«Морський технічний центр», що
підтверджується зібраними по справі
доказами, сторонами договору № 228/е від
29.12.2010 року відповідно до Збірника
тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з
обробленням вантажів у портах України,
обрано ставку плати за вантажні
операції, що виконувались ДП «ІМТП»,
саме 2-ї категорії.

На підставі вищевикладеного суд дійшов
до висновку, що твердження ДПІ у м.
Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області про те, що ТОВ «Морський
технічний центр» безоплатно отримано
послуги по розвантаженню вантажу на
склад ДП «Іллічівський морський
торговельний порт», чим порушено
вимоги п. п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, ст. 138
Податкового кодексу України, оскільки,
як встановлено судом розвантаження
вантажу на Склад ДП «Іллічівський
морський торговельний порт»
здійснювалось власними силами ТОВ
«Морський технічний центр».

Згідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6. ст. 198 Податкового
кодексу України встановлено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку не включив у відповідному
звітному періоді до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Також в акті перевірки зазначено, що
відповідно до наданих до перевірки
документів встановлено, що в періоді,
який перевірявся, ТОВ «Морський
технічний центр» згідно договору від
29.12.2010 року № 228/е, укладеним з ДП
«Іллічівський морський торговельний
порт» отримано послуги з
перевантаження шроту
(навантажувально-розвантажувальні
роботи, оформлення коносаменту, ТЕО) у
сумі 233703 грн., про що свідчать акти
здачі-прийняття робіт. Згідно наданих
первинних та бухгалтерських
документів придбані вищевказані
послуги в подальшому не були
реалізовані, у зв'язку з чим зроблено
висновок, що в порушення п. 138.4 ст. 138
Податкового кодексу України
підприємством включено до складу
рядку 05.1 Декларацій «Собівартість
придбаних (виготовлених) та
реалізованих товарів (робіт, послуг)»
витрати на придбання послуг з
перевантаження шроту
(навантажувально-розвантажувальні
роботи, оформлення коносаменту, ТЕО),
яка в подальшому не реалізовувалась та
не формують собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг, що призвело до завищення
вказаного показника Декларації на
загальну суму 233703 грн. в І кварталі 2012
року.

Суд вважає висновки відповідача про
порушення ТОВ «Морський технічний
центр» п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу
України безпідставними та
необґрунтованими, оскільки як
встановлено судом, послуги, які ТОВ
«Морський технічний центр» отримувало
від ДП «Іллічівський морський
торговельний порт» за договором від
29.12.2010 року № 228/е, були реалізовані ТОВ
«Морський технічний центр» ТОВ «Новік
Порт Сервіс» за договором на
навантажувально-розвантажувальні
роботи, зберігання № 001/ИП від 25.12.2009
року, що підтверджується зібраними по
справі доказами (первинними
бухгалтерськими документами) (а.с. 154-177,
178-179 том 2).

Таким чином, висновки відповідача
про завищення позивачем витрат та
заниження ПДВ є необґрунтованими, та
спростовуються зібраними по справі
доказами.

Крім цього, в акті перевірки
зазначено, що ТОВ «Морський технічний
центр» згідно договору № 25 від 01.02.2012
року, укладеному з ТОВ «Тарга Сервіс»
було отримано послуги з сушки шроту, та
згідно договорів № 26 від 02.02.2012 року з
ТОВ «Тарга Сервіс» та № 29 від 26.04.2012
року з ТОВ «Кепітал Трейд» отримано
послуги з комплексу робіт по зачищенню
під мітлу від залишків вантажу
приміщення складів № 2, № 24 (секції 1, 2, 3,
4), які знаходяться на території ДП
«ІМТП» та є його власністю, які в
подальшому не були реалізовані, у
зв'язку з чим відповідачем зроблено
висновок про порушення ТОВ «Морський
технічний центр» вимог п. 138.4 ст. 138
Податкового кодексу України та
завищення витрат. Також в акті
зазначено, що відсутні документи, які б
свідчили про придбання шроту у
власність підприємства.

Як встановлено в судовому засіданні
вантаж шроту соняшникового
гранульованого, жмиху, який
відправляється на експорт на умовах
ФОБ - ДП «Іллічівський морський
торговельний порт», за договором на
навантажувально-розвантажувальні
роботи, зберігання № 001/ИП від 25.12.2009
року з товариством з обмеженою
відповідальністю «Новік Порт Сервіс»,
розвантажувався товариством з
обмеженою відповідальністю «Морський
технічний центр» на склади № 2, № 24 ДП
«ІМПТ», з яким позивачем укладено
договір № 228/е від 29.12.2010 року. зазначені
обставини підтверджуються зібраними
по справі доказами, в тому числі
належним чином оформленими
товарно-транспортними накладними (а.с.
231-250 том 4, а.с. 1-119 том 5).

Таким чином посилання
відповідача в акті перевірки в
обґрунтування висновків на те, що
відсутні документи, які б свідчили про
придбання шроту у власність ТОВ
«Морський технічний центр», є
безпідставними, оскільки на склади ДП
«ІМТП» позивачем розвантажувався
вантаж, який надходив від ТОВ «Новік
Порт Сервіс».

Відповідно до п. 3.7 розділу 3
договору на
навантажувально-розвантажувальні
роботи, зберігання № 001/ИП від 25.12.2009
року, укладеному ТОВ «Морський
технічний центр» з товариством з
обмеженою відповідальністю «Новік
Порт Сервіс», Виконавець гарантує, що
обладнання для
навантажувально-розвантажувальних
робіт та Склад є придатними для
перевантаження та зберігання Вантажу
Клієнта, очищеними від вантажів, що
зберігались раніше, карантинних
об'єктів, зернових шкідників та інших
комах (а.с. 156 том 2).

З метою утримання Складу
придатними для перевантаження та
зберігання Вантажу Клієнта, очищеним
від вантажів, що зберігались раніше,
товариством з обмеженою
відповідальністю «Морський технічний
центр» (Замовник) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Тарга
Сервіс» (Виконавець) укладено договір
сушки шроту № 25 від 01.02.2012 року,
відповідно до якого Виконавцем
виконано роботи з сушки шроту, а
Замовником прийнято виконані роботи
та сплачено їх вартість, що
підтверджується актом прийняття робіт,
податковою накладною (а.с. 40-41, 42, 43 том 2).

Також товариством з обмеженою
відповідальністю «Морський технічний
центр» (Замовник) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Тарга
Сервіс» (Виконавець) укладено договір
сушки шроту № 26 від 02.02.2012 року,
відповідно до якого Виконавцем
виконано роботи з зачищення під мітлу
від залишків вантажів приміщення
складів № 2, № 24 (секції 1, 2, 3, 4), а
Замовником прийнято виконані роботи
та сплачено їх вартість, що
підтверджується актом прийняття робіт,
податковою накладною (а.с. 45-47, 48, 49 том 2).

Крім цього, товариством з обмеженою
відповідальністю «Морський технічний
центр» (Замовник) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Капітал
Трейд» (Виконавець) укладено договір №
29 від 26.04.2012 року, відповідно до якого
Виконавцем виконано роботи з зачищення
під мітлу від залишків вантажів
приміщення складів № 2, № 24 (секції 1, 2, 3,
4), а Замовником прийнято виконані
роботи та сплачено їх вартість, що
підтверджується актом прийняття робіт,
податковою накладною (а.с. 50-52, 53, 54 том 2).

На підставі вищевикладеного, суд
вважає необґрунтованими посилання
відповідача в акті перевірки на те, що
послуги отримані ТОВ «Морський
технічний центр» від ТОВ «Тарга
Сервіс» та від ТОВ «Капітал Трейд» з
сушки шроту та з зачищення під мітлу
від залишків вантажів приміщення
складів № 2, № 24 (секції 1, 2, 3, 4) не
використані позивачем у господарській
діяльності, оскільки вказані послуги,
придбані позивачем з метою утримання
на складі, в якому зберігається вантаж
контрагента (Клієнта) позивача, в
придатному для перевантаження та
зберігання Вантажу Клієнта стані,
очищеним від вантажів, що зберігались
раніше.

Таким чином, висновки відповідача про
порушення позивачем вимог п. 138.4 ст. 138,
п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України
та завищення витрат та заниження ПДВ є
необґрунтованими, та спростовуються
зібраними по справі доказами.

Також в акті перевірки зазначено, що
товариством з обмеженою
відповідальністю «Морський технічний
центр» порушено вимоги п.185.1 ст.185, п.186.1
ст.186, п.187.1 ст.187, п.189.4 ст.189, п.198.3, ст.198
Податкового кодексу України, оскільки
операції ТОВ «Морський технічний
центр» з ТОВ «Торговий дім ТіД» не
мають під собою розумної, економічно
обґрунтованої, необхідної, достатньої
ділової (господарської) мети, а
операції проведені за таким правочином
не є пов'язаними з господарською
діяльністю підприємства, у зв'язку з
чим зроблено висновок про заниження
позивачем ПДВ в період, що перевірявся.

В судовому засіданні встановлено,
що товариством з обмеженою
відповідальністю «Біоіл Універсал
Україна» (Продавець) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Морський
технічний центр» (Покупець) укладено
договори купівлі-продажу № 49МП від
16.09.2011 року, № 79 МП від 21.12.2011 року, № 96МП
від 25.0.2012 року, № 120МП від 20.07.2012 року, №
124 МП від 29.08.2012 року відповідно до яких
Продавець передав у власність ТОВ
«Морський технічний центр» Товар (олія
соняшникова нерафінована, виробництво
2011-2012 років), що підтверджується
належним чином оформленими
документами: акт прийому-передачі,
видаткові накладні, податкові накладні
(а.с. 65-72, 81-85, 100-104, 105-109, 110-114 том 2).

Також товариством з обмеженою
відповідальністю «Морський технічний
центр» (Комітент) з товариством з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «ТіД» (Комісіонер) укладено
договори комісії № 104 від 16.09.2011 року, №
189 від 21.12.2011 року, № 140 від 25.06.2012 року,
відповідно до яких Комітент поручає, а
Комісіонер приймає зобов'язання
здійснювати реалізацію нерезидентам
України продукцію, яка належить
Комітенту. Комісіонер самостійно від
свого імені, за рахунок Комітента
укладає експортні договори
купівлі-продажу товару, здійснює
транспортування товару у
відповідності з базисом поставки по
зовнішньоекономічному контракту,
укладає необхідні договори для митного
оформлення товару при відправці та
здійснює всі необхідні митні платежі.

На підтвердження виконання
договорів комісії № 104 від 16.09.2011 року,
№ 189 від 21.12.2011 року, № 140 від 25.06.2012 року
позивачем надано належним чином
складені та оформлені документи:
додатки до договорів комісії, акти
приймання-передачі товару, звіти
комісіонера, акти виконаних робіт,
вантажно-митні декларації (а.с. 56-64, 73-80,
86-99 том 2).

Таким чином, згідно наданих
документів, купівля-продаж товару та
його продаж за межі митної території
України здійснено належним чином,
відображено у бухгалтерському та
податковому обліку ТОП «Морський
технічний центр». Зазначені обставини
в акті перевірки не спростовуються.

Згідно до п.п 14.1.231 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України розумна
економічна причина (ділова мета) -
причина, яка може бути наявна лише за
умови, що платник податків має намір
одержати економічний ефект у
результаті господарської діяльності.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з: а) постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю; б)
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; в) ввезення товарів на митну
територію України; г) вивезення товарів
за межі митної території України; е)
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

Згідно до п. 186.1 ст. 186 Податкового
кодексу України місцем постачання
товарів є: а) фактичне місцезнаходження
товарів на момент їх постачання (крім
випадків, передбачених у підпунктах "б"
і "в" цього пункту); б) місце, де товари
перебувають на час початку їх
перевезення або пересилання, у разі
якщо товари перевозяться або
пересилаються продавцем, покупцем чи
третьою особою; в) місце, де провадиться
складання, монтаж чи встановлення, у
разі якщо товари складаються,
монтуються або встановлюються (з
випробуванням чи без нього) продавцем
або від його імені.

Згідно до п. 189.4, п. 189.6 ст. 189
Податкового кодексу України базою
оподаткування для товарів/послуг, що
передаються/отримуються у межах
договорів комісії (консигнації),
поруки, довірчого управління, є
вартість постачання цих товарів,
визначена у порядку, встановленому
статтею 188 цього Кодексу. Дата
збільшення податкових зобов'язань та
податкового кредиту платників податку,
що здійснюють постачання/отримання
товарів/послуг у межах договорів
комісії (консигнації), поруки,
доручення, довірчого управління, інших
цивільно-правових договорів та без
права власності на такі товари/послуги,
визначається за правилами,
встановленими статтями 187 і 198 цього
Кодексу. Норми пунктів 189.3 - 189.5 цієї
статті не поширюються на операції з
експортування товарів за межі митної
території України або з ввезення на
митну територію України товарів у
межах зазначених договорів.

З вищевикладених норм чинного
законодавства України вбачається, що
відповідно до п. 189.6 ст. 189 Податкового
кодексу України норми п. 189.3 - 189.5 не
поширюються на операції з
експортування товарів за межі митної
території України в межах договорів
комісії.

Відповідно до п.п. 195.1.1. п. 195.1 ст. 195
Податкового кодексу України за
нульовою ставкою оподатковуються
операції з: вивезення товарів за межі
митної території України: а) у митному
режимі експорту; б) у митному режимі
реекспорту, якщо товари поміщені у
такий режим відповідно до пункту 5
частини першої статті 86 Митного
кодексу України; в) у митному режимі
безмитної торгівлі; г) у митному режимі
вільної митної зони. Товари вважаються
вивезеними за межі митної території
України, якщо таке вивезення
підтверджене в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, митною
декларацією, оформленою відповідно до
вимог Митного кодексу України.

Згідно до п.п б п. 187.1 ст. 187
Податкового кодексу України датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:
дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Таким чином, за операцією з
експортування (вивезення) товарів за
межі митної території України
податкові зобов'язання з ПДВ
визначаються на дату фактичного
здійснення такого вивезення, тобто на
дату оформлення вантажної митної
декларації митним органом. Експорт
товарів із залученням комісіонера не
впливає на порядок визначення
податкових зобов'язань з ПДВ.

Відповідно до п. 200.16. ст. 200
Податкового кодексу України у разі
якщо платник податку експортує товари
за межі митної території України,
отримані від іншого платника податку
на умовах комісії, консигнації,
доручення або інших видів договорів,
які не передбачають переходу права
власності на такі товари від такого
іншого платника податку до експортера,
право на отримання бюджетного
відшкодування має такий інший платник
податку. При цьому комісійна
винагорода, отримана платником податку
- експортером від такого іншого
платника податку, включається до бази
оподаткування за ставкою, визначеною
підпунктом "а" пункту 193.1 статті 193 цього
Кодексу, та не включається до митної
вартості товарів, які експортуються.

Висновок про відсутність
обов'язку оподаткування податком на
додану вартість операцій з передачі
товару комісіонеру з метою експорту
узгоджується з позицією Вищого
адміністративного суду України
(касаційне провадження № К/800/8337/14).

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов до висновку, що відповідачем
безпідставно та необґрунтовано
зроблено висновок про порушення
позивачем вимог п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186,
п.187.1 ст.187, п.189.4 ст.189, п.198.3, ст.198
Податкового кодексу України та
заниження податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене, суд
дійшов до висновку, що ДПІ у м.
Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області необґрунтовано, без урахування
всіх обставин, що мали значення для
прийняття рішень, на підставі акту
перевірки № 17/15-52-22-05/34643446 від 17.03.2014
року ДПІ у м. Іллічівську Головного
управління Міндоходів в Одеській
області прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 28.03.2014
року, відповідно до якого за порушення
п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України
ТОВ «Морський технічний центр»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств на 361821 грн. та застосовано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
90455 грн., а також податкове
повідомлення-рішення № від 28.03.2014
року, відповідно до якого за порушення
п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України
ТОВ «Морський технічний центр»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 429452 грн.
та застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 107363 грн..

Згідно зі ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації.

З урахуванням зазначеного, на підставі
встановлених в судовому засіданні
фактів, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги ТОВ «Морський технічний
центр» є обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Згідно до платіжного доручення №
190 від 04.04.2014 року позивачем сплачено
судовий збір за подання до
адміністративного суду даної позовної
заяви в розмірі 487, 20 грн. Враховуючи
викладене, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України суд дійшов до висновку, що слід
стягнути з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби в Одеській
області на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Морський
технічний центр" ()
судовий збір в розмірі 487, 20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
від 28.03.2014 року та № від 28.03.2014
року.

Стягнути з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби в Одеській
області на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Морський
технічний центр" ()
судовий збір в розмірі 487, 20 грн.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд у строки та в
порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому статтею 254 КАС
України.

Повний текст постанови складено
та підписано 29 вересня 2014 року.

Суддя
/підпис/ О.А. Левчук