Справа № 377/741/14-а
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/741/14-а

Провадження №2-а/377/72/14

09 вересня 2014 року Славутицький
міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Малишенко Т. О., при
секретарі Ахутіній А.А., за участі
сторін: позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Петросяна А.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до УПРАВЛІННЯ
ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ у м. Славутичі
Київської області - про визнання
неправомірними дій, та зобов,язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Славутицького
міського суду з позовними вимогами до
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Славутичі Київської області. Просить
визнати протиправними дії Управління
Пенсійного Фонду України у м. Славутичі
Київської області щодо переведення
його з 14 липня 2010 року на пенсію по
інвалідності за Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, та
протиправною відмову від 27 травня 2014
року за вих. № 63/Г-03 у проведенні
перерахунку пенсії по інвалідності з
вищевказаного періоду і по даний час
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 року № 796 - XII, виплаті
заборгованості та проведенні
подальшої виплати пенсії згідно вимог
цього Закону. Зобов'язати Управління
Пенсійного Фонду України у м. Славутичі
Київської області: перевести його з 14
липня 2010 року на пенсію по інвалідності
за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796
-XII. Провести перерахунок пенсії по
інвалідності з 14 липня 2010 року і по
даний час відповідно до вимог ст.ст. 50, 54
цього Закону, з врахуванням
перерахунку, проведеного за рішенням
Славутицького міського суду Київської
області від 13 липня 2010 року (справа №
2-323/2010); виплатити заборгованість по
пенсії за період часу з 14 липня 2010 року
і по день постановлення рішення суду.
Також проводити подальшу виплату
пенсії відповідно до вимог даного
Закону з врахуванням проведеного
перерахунку. В позовній заяві
посилається на те, що з 01 березня 2007
року він перебуває на обліку в УПФУ в м.
Славутичі Київської області як
одержувач пенсії по інвалідності, на
підставі чого отримував пенсію за
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». З 17 березня 2010 року на
підставі поданої ним заяви та наявних в
нього правових підстав, як особа,
потерпіла від Чорнобильської
катастрофи, він був переведений на
пенсію по інвалідності за Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
підтвердженням чого є рішення
Славутицького міського суду Київської
області від 13 липня 2010 року (справа №
2-323/2010), яке набрало законної сили 16
листопада 2011 року, а також лист УПФУ в м.
Славутичі Київської області № 141/Г-03
від 11.07.2013 року, яким також було
підтверджено переведення його на даний
вид пенсії з 17.03.2010 року по 13.07.2010 року.
УПФУ у м. Славутичі Київської області
суто формально частково виконало
постанову суду, провело перерахунок
пенсії та нарахувало заборгованість в
сумі 10 835 гривень 40 копійок. Незважаючи
на те, що він після подання його заяви
про переведення його на пенсію по
інвалідності згідно з Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», і по даний
час, в тому числі і після ухвалення
вищезазначеного судового рішення, не
подавав ніяких заяв про переведення
його на інший вид пенсії, працівниками
УПФУ в м. Славутичі Київської області,
за відсутності будь - яких правових
підстав, в тому числі і моєї згоди
(заяви), я був переведений на отримання
пенсії за Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», внаслідок чого втратив
та втрачаю більший розмір пенсії, який
би він мав отримувати як пенсіонер за
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Відповідно, з 14 липня 2010
року він став отримувати інший вид
пенсії в розмірі меншому, ніж було
визначено після перерахунку його
пенсії за вищезазначеною постановою
суду. Враховуючи порушення його прав на
отримання законодавчо встановленого
певного виду та розміру пенсії за
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», вимог діючого пенсійного
законодавства України, він 27 травня 2014
року звернувся до відповідача з
відповідною заявою, за якою наполягав
на поверненні його з 13 липня 2010 року і
по даний час на отримання пенсії по
інвалідності за Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
проведення перерахунку його пенсії за
вищевказаний період часу, виплаті йому
заборгованості та проведення
подальшої її виплати за даним Законом.
У відповідь він отримав листа з УПФУ у
м. Славутичі Київської області № 63/Г-03
від 27.05.2014 року, за яким йому відмовили у
задоволенні його вимог, пославшись на
те, що судовим рішення не була
передбачена подальша виплата йому
пенсії у розмірі, перерахованому за
цією постановою, та проведення йому
виплати пенсії по інвалідності з 14.07.2010
року згідно з Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Такі дії відповідача та
його відмову у задоволенні його
обґрунтованих вимог він вважає
незаконними та такими, що суперечать
чинному законодавству України та
порушують його законне право на
отримання пенсії по інвалідності у
порядку та розмірі, визначеному
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», гарантованому державою.
Тому просив позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі, суду
дав покази аналогічні викладеним у
позовній заяві.

Представник відповідача заявлені
позовні вимоги не визнав в повному
обсязі, суду пояснив, що як вбачається з
адміністративного позову, позивач
оскаржує дії відповідача щодо
неправомірності переведення його з
пенсії по інвалідності яка начеб то
була призначена на підставі рішення
Славутицького міського суду Київської
області від 13 липня 2010 року у справі за
№2-323/2010 за позовом ОСОБА_1 до УПФУ у
м.Славутичі про визнання незаконними
дій, на пенсію по інвалідності яка
призначена та обрахована за норами
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення». Крім цього, позивач
просить визнати протиправною відмову
Відповідача у задоволені заяви про
перерахунок пенсії по інвалідності
відповідно до вимог статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 796, з 14 липня 2010 року і разом з цим
перевести на пенсії по інвалідності за
Законом «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 796. Позивач з 01.03.2007 перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України у м.Славутичі Київської
області як одержувач пенсії по
інвалідності, призначеної на підставі
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058 року, відповідно до
якого розмір пенсії при первинному
призначенні становила 1131,28грн. Позивач
має другу групу інвалідності, є
ліквідатором аварії на ЧАЕС -
посвідчення 1 категорії. Відповідно до
статті 33 Закону«Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058, розмір пенсії по
інвалідності призначається зокрема
для інвалідів другої групи - 90
відсотків пенсії за віком. Всі
розрахунки розміру пенсії
відповідають даним нормам. Щодо межи
виконання рішення Славутицького
міського суду Київської області від 13
липня 2010 року у справі № 2-323/2010,
звертаємо на таке, що у резолютивній
частині вищевказаного рішення
зазначено «Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області перерахувати з 17
березня 2010 року основну пенсію у
розмірі не меншому, ніж передбачено ч.4
ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
встановленого законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року
перерахувати додаткову пенсію за шкоду
заподіяну здоров,ю у розмірі,
передбаченому ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру встановленого законом
прожиткового мінімуму для осіб які
втратили працездатність і виплатити
перераховану суму основної та
додаткової пенсії. У задоволені іншої
частини позову відмовити». Апеляційний
суд Київської області ухвалою від 16
листопада 2011 року залишив без змін
рішення Славутицького міського суду
Київської області від 13 липня 2010 року.
Абзац другий резолютивної частини
вищезгаданого рішення чітко
встановлює рамки виконання рішення в
частині перерахунку основного розміру
державної пенсії та здійснити виплату.
З огляду на таке формулювання
резолютивної частини, перерахунок та
виплата основної державної пенсії та
додаткової пенсії за цим рішенням має
разовий характер, та дія не продовжена
у часі. У вищевказаному рішенні
відсутні будь-яке зобов,язання УПФ
України в м. Славутичі перевести
ОСОБА_1, на пенсію по інвалідності за
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Позивач безпідставно
вважає, що його було переведено на
пенсії відповідно до норм Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»№ 796. Крім того відповідачі
вважають, що в даному випадку є
безпідставні вимоги щодо переведення
Позивача на пенсію по інвалідності
відповідно до приписів статей 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та проведення перерахунку
на підставі заяви від 17.03.2014 року.
Оскільки відповідно до положень ч.1 ст.5
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», цей закон регулює
відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування. Дія
інших нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону. Статтею 45 Закону Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058, встановлено, що
переведення з одного виду пенсії на
інший здійснюється з дня подання заяви
на підставі документів про страховий
стаж, заробітну плату (дохід) та інших
документів, що знаходяться на час
переведення з одного виду пенсії на
інший в пенсійній справі, а також
додаткових документів, одержаних
органами Пенсійного фонду. Із змісту
даної статті вбачається, що Орган, який
призначає пенсію не має право
переводити з одного виду пенсії на
інший з минулого часу, тобто вимога про
переведення за пенсії по інвалідності
з 14 липня 2010 року є безпідставною.
Також звернули увагу суду на те, що у
пенсійній справі Позивач міститься
постанова Славутицького міського суду
Київської області від 14 жовтня 2011 року
(справа № 2а-5442/11/1023 - суддя Орел А.С.)
яким УПФУ у м. Славутичі зобов'язано
провести перерахунок основної та
додаткової пенсії відповідно до статей
50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»№796 починаючи з 01.09.2010 року
до припинення правових підстав. Як
вбачається із рішення, однією з
позовних вимог є зобов'язання провести
перерахунок основної та додаткової
пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№796 але з 14.07.2010 року. Вимога за цим
позовом майже дублює період за який вже
є рішення суду. Тому просили відмовити
в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Славутицького міського суду
Київської області від 09 вересня 2014
року, яка не набрала законної сили,
позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Славутичі: - за ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
14.07.2010 року по 02.01.2014 року залишити без
розгляду у зв,язку з пропуском строку
звернення; - за ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 14.07.2010
року по 31.08.2010 року і з 23.07.2011 року по
02.01.2014 року залишити без розгляду у
зв,язку з пропуском строку звернення.
Крім цього закрито провадження в
частині позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління пенсійного Фонду України в
м. Славутичі за ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в частині
перерахунку і виплати пенсії за
періоду 01.09.2010 року по 22.07.2011 року -
оскільки є рішення яке набрало
законної сили з того самого спору і між
тими самими сторонами.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до пенсійної справи № 107885,
позивач з 01.03.2007 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у
м. Славутичі Київської області як
одержувач пенсії по інвалідності,
призначеної на підставі Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058 року,
відповідно до якого розмір пенсії при
первинному призначенні становила 1131,28
грн. Відповідно наданого посвідчення,
позивач має другу групу інвалідності
(довідка сер.КИЩ-1№233906), є ліквідатором
аварії на ЧАЕС - посвідчення 1 категорії
(серії НОМЕР_1). Пенсія по інвалідності
згідно Закону «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
позивачу була призначена на підставі
особистої заяви, яка міститься у
пенсійній справі.

24.02.2010 року Позивач звернувся до УПФУ у
м. Славутичі із завою про переведення
на пенсію по інвалідності згідно
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». За наслідками розгляду
відповідної заяви, Позивачу відмовлено
у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що
розмір пенсії зменшується, що
підтверджується повідомленням про
відмову від 24.02.2010 № 390/3. На момент
звернення Позивача із заявою про
переведення на пенсію інвалідності
згідно Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розмір його пенсії по
інвалідності призначеної відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» складав 2038,46 (що дорівнює
90% від пенсії за віком, тобто 2264,96- 90%). У
разі задоволення заяви, то розмір
пенсії зменшувався і складав би станом
на 17.03.2010 року - 934,60 грн., про що було
повідомлено Позивача листом від 18.03.2010
року № 73/Г-З, на звернення від 17.03.2010.

Із пенсійної справи № 107885 також
вбачається, що ОСОБА_1, звертався до
Славутицького міського суду Київської
області:

- 06.05.2010 року з позовною заявою - про
визнання протиправними дій УПФ України
в м. Славутичі щодо нарахування та
виплати основної та додаткової пенсії
відповідно до ст.ст.50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (справа №
2-323/2010 року). Рішенням Славутицького
міського суду від 13.07.2010 року позовні
вимоги ОСОБА_1, задоволені частково.
Визнано незаконним дії Управління
Пенсійного Фонду України у м. Славутичі
Київської області щодо відмови у
проведенні перерахунку ОСОБА_1
основної та додаткової пенсії.
Зобов,язано УПФ України в м. Славутичі
перерахувати з 17.03.2010 року основну
пенсію у розмірі не меншому, ніж
передбачено ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи з
розміру встановленого законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з 09 липня 2007
року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року
перерахувати додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров,ю у розмірі,
передбаченому ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру встановленого законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність і виплатити
перераховану суму основної та
додаткової пенсії. У задоволенні іншої
частини позову відмовити. Ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області від 16.11.2011 року
рішення Славутицького міського суду
від 13.07.2010 року залишено без змін.

-16.03.2011 року з позовною заявою - про
визнання дій УПФ України в м. Славутичі
незаконними, зобов,язання перерахувати
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров,ю та сплатити її відповідно до
зробленого перерахунку відповідно до
ст.50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.09.2010 року (справа
№2-а-5442/11/1023). Постановою Славутицького
міського від 11.10.2011 року зобов'язано
управління Пенсійного фонду України у
м. Славутичі Київської області
провести з 01.09.2010 року перерахунок та
виплачувати ОСОБА_1 додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком до припинення правових
підстав. Із розпорядження №107885 від
09.02.2012 року видно, що перерахунок
проведено з 01.09.2010 по 22.07.2011 року.
Кінцевою датою перерахунку є 22.07.2011,
відповідно п.4,п.7 Прикінцевих положень
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" яким виплати
проводяться відповідно до постанови
КМУ.

Крім того в пенсійній справі є
звернення (заява) ОСОБА_1, від 27.05.2014
року, яка за формою та змістом
відповідає заяві звернення громадян, в
той же час про переведення з одного
виду пенсії на інший, відповідної
встановленої форми немає.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши наявні докази та оглянувши
матеріали пенсійної справи позивача,
суд вважає за необхідне
адміністративний позов задовольнити
частково з наступних підстав.

Вирішуючи публічно-правовий спір
відповідно до встановлених обставин
справи та відповідних їм
правовідносин, суд виходить з
наступного.

Згідно ч.1 ст.8 Конституції України в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Згідно ч.2 цієї статті
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язати діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 49 Закону України від 28
лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»(далі Закон № 796-ХІІ) пенсії
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а)державної
пенсії; б)додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію;

Особам, які віднесені до категорії 1,
державні пенсії призначаються
відповідно до ст. 54 Закону № 796-ХІІ, це
пенсія по інвалідності та пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ч.4 ст.54 Закону № 796-ХІІ у її
базовій редакції, чинність якої була
відновлена з 22 травня 2008 року у зв'язку
з визнанням рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 неконституційними положень
Закону України від 28 грудня 2007 року №
107-VI «Про Державний бюджет України на 2008
рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими ст.
54 Закону № 796-ХІІ була викладена в іншій
редакції, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими,
зокрема, по II групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком;

Відповідно до ст. 50 Закону № 796-ХІІ у її
базовій редакції, чинність якої була
відновлена з 22 травня 2008 року у зв'язку
з визнанням рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 неконституційними положень
Закону України від 28 грудня 2007 року №
107-VI «Про Державний бюджет України на 2008
рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими ст.
50 Закону № 796-ХІІ була викладена в іншій
редакції, особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, зокрема, інвалідам II групи - 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно частини першої статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, на 2012-2014
роки встановлювався законами України
про Державний бюджет України на
відповідний рік.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» установлено, що 2012 році норми
і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48,
50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік. Такі ж
положення зазначені і в п.4 Прикінцевих
Положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік».

Із аналізу наведених норм випливає, що
визначення порядку та розмірів пенсії
по інвалідності, додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, підвищення
до пенсії зазначеним категоріям
громадян делеговано Кабінету
Міністрів України.

23 листопада 2011 року Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
№ 1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
якою затверджено Порядок обчислення
пенсій, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи з 01 січня 2012
року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції,
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню, то
підлягає застосуванню та норма закону,
що прийнята пізніше. У розглядуваному
випадку пізніше прийняті норми Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» та Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік».

Відповідно до п/п і п.11 постанови КМУ
від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
мінімальний розмір пенсії становить
для учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема,
II групи інвалідності - 160 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність;

Як зазначено у п/п 1 п.13 даної постанови
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплачується у таких
розмірах до прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність:
особам, що належать до категорії 1 з
числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема,
інвалідам II групи - 40 відсотків;

Як вбачається з матеріалів пенсійної
справи, позивачу виплачували пенсію по
інвалідності, додаткову пенсію за
шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірах,
передбачених постановою КМУ від 23
листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Виходячи
із положень Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»,
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік», Рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012, суд приходить до
висновку, що підстав для визнання дій
управління Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області по
переведення і нарахування пенсії по
інвалідності позивачу, додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за
період до 31 грудня 2013 року
неправомірними немає.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
16.03.2012 року №4 «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
судам варто враховувати Рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції,
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України. Ураховуючи
особливості дії в часі закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік, нормативно-правовий
акт Кабінету Міністрів України,
виданий на його виконання, також діє у
межах бюджетного року.

Слід зазначити, що Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» до
03.08.2014 року не встановлено обмежень для
застосування норм і положень статей 39,
50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Даним Законом у період з
01.01.2014 року по 02.08.2014 року не надано
право Кабінету Міністрів України
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, мінімальної пенсії за віком. Не
використано таке право відповідно до
вказаного Рішення Конституційного
Суду України від 25 січня 2012 року №
3-рп/2012 і Кабінетом Міністрів України
щодо прийняття в 2014 році
нормативно-правового акту для
визначення розмірів вказаних
соціальних виплат. В той же час
починаючи з 03.08.2014 року Законом України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» від 31.07.2914 року, внесені зміни
якими передбачено, установлено, що у
нормах і положеннях актів
законодавства, які стосуються інших
державних соціальних стандартів та
гарантій, в тому числі і статей 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2014
рік.

За загальними засадами пріоритету
законів над підзаконними актами при
визначенні позивачу державної пенсії,
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю, з 03 січня 2014 року по 03.08.2014 року
застосуванню підлягали статті 50, 54
Закону № 796-ХІІ, а не положення
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», які
істотно звужують обсяг встановлених
законом прав. При здійсненні
розрахунку пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, згідно з вимогами зазначених
норм Закону № 796-ХІІ та з врахуванням
положень частини першої статті 28
Закону України від 09 липня 2003 року №
1058-ІУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», які
визначають мінімальний розмір пенсій
за віком, застосуванню підлягав розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, установлений
у Законі України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік».

За таких обставин суд прийшов до
висновку, що заявлені позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню за
період з 03.01.2014 року до закінчення
правових підстав в даному випадку до
03.08.2014 року, до дня вступу в законну силу
внесених змін до Закону України Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
інші позовні вимоги не підлягають
задоволенню оскільки не ґрунтується на
положеннях закону.

При вирішенні питання про судові
витрати суд враховує, що відповідно до
п. 18 ст. 5 Закону України «Про судовий
збір» органи Пенсійного фонду України
звільнені від оплати судового збору.

При вирішенні питання про звернення
судового рішення до виконання, суд
виходить з положень ст. 256 КАС України,
відповідно до п.1 ч.1 якої негайно
виконуються постанови суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 160, 161 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в м. Славутичі Київської
області щодо переведення, нарахування
та виплати ОСОБА_1 пенсії по
інвалідності у розмірі, що не
відповідає ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року № 796-ХІІ; додаткової пенсії за
шкоду, заподіяної здоров'ю, як особі,
яка віднесена до категорії 1 та є
інвалідом II групи, у розмірі, що не
відповідає ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року № 796-ХІІ, з 03 січня 2014 року
протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Славутичі Київської
області перевести ОСОБА_1 на пенсію по
інвалідності у відповідності до
ст.сит.50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ з
03.01.2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Славутичі Київської
області обчислити ОСОБА_1 пенсію по
інвалідності у розмірі, визначеному ч.4
ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, не
меншому за вісім мінімальних пенсій за
віком, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та виплачувати пенсію у
перерахованому розмірі, починаючи з
03.01.2014 року до припинення правових
підстав до 03.08.2014 року, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Славутичі Київської
області провести перерахунок ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, яка віднесена до
категорії 1, інваліду II групи, на
підставі ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року № 796-ХІІ у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком, встановленої на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 03.01.2014 року до
припинення правових підстав до 03.08.2014
року, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Допустити негайне виконання постанови
у межах суми стягнення за один місяць.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня її оголошення, а в разі складення
постанови в повному обсязі, протягом
десяти днів після одержання копії
постанови, до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Славутицький міський суд Київської
області.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя
Т. О.
Малишенко