Справа № 816/4493/13-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 р.Справа № 816/4493/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в м.
Полтаві на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
14.07.2014р. по справі № 816/4493/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Завод Лтава"

до Управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в м.
Полтаві

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Завод "Лтава" (далі - ПАТ
"Завод "Лтава"), звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до УПФУ
Октябрського району в м. Полтаві, в
якому, з урахуванням заяви про зміну
позовних вимог, просив визнати
нечинним та скасувати "Розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини другої
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" за
січень-травень 2013 року в частині
включення до зазначеного розрахунку
громадянина ОСОБА_2, зобов'язати
відповідача виключити з "Розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини другої
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення"" за
січень-травень 2013 року ОСОБА_2

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.07.2014р. по
справі № 816/4493/13-а позов задоволено
частково.

Визнано протиправними та скасовано
"Розрахунки фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення"" за
січень-травень 2013 року в частині
включення до зазначених розрахунків
відомостей про громадянина ОСОБА_2. У
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з судовим
рішенням, та подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.07.2014р. та
прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
02.09.2014 року за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що ПАТ "Завод "Лтава"
зареєстроване як юридична особа, , перебуває на обліку в УПФУ
Октябрського району в м. Полтаві як
платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Вказані обставини сторонами
визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС
України не доказуються перед судом.

Відповідачем протягом січня-травня 2013
року надіслано ПАТ "Завод "Лтава"
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій
призначених відповідно до пунктів "б-з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за січень-травень 2013 року
(а.с. 57-61, т. 1).

До вказаних розрахунків, в тому числі,
включено суму фактичних витрат
Пенсійного фонду на виплату і доставку
пільгових пенсій гр. ОСОБА_2, що стало
підставою для звернення позивача до
суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, які покладені
суб'єктом владних повноважень в основу
спірних розрахунків на відповідність
вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія
суддів виходить з наступного.

Спірні відносини стосуються наявності
у позивача обов'язку з відшкодування
витрат Пенсійного фонду України на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах (за списком №2) гр.
ОСОБА_2.

Так з матеріалів справи слідує, що
постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2012
року у справі №1622/2а-349/11 частково
задоволено позов ОСОБА_2 до ГУПФУ у
Полтавській області, комісії при ГУПФУ
у Полтавській області, УПФУ
Октябрського району в м. Полтаві, за
участю третьої особи - ПАТ "Завод "Лтава"
(а.с. 140-148 т. 1).

Визнано протиправними дії
відповідачів щодо відмови в
призначенні, нарахуванні та виплаті
ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових
умовах; скасовано рішення комісії при
ГУПФУ у Полтавській області від 06
грудня 2010 року №249 про результати
розгляду заяви ОСОБА_2 щодо відсутності
достатніх підстав для вирішення
питання про підтвердження його роботи
з 01 червня 1981 року по 22 серпня 1993 року,
передбаченої пунктом "б" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення"; зобов'язано ГУПФУ у
Полтавській області підтвердити стаж
роботи ОСОБА_2 з 01 червня 1981 року по 22
серпня 1993 року, як такий, що дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах за
Списком №2 "Виробництв, робіт, професій
посад та показників на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах" та згідно із пунктом
"б" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення"; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві
призначити, нарахувати та виплачувати
ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових
умовах за Списком №2 "Виробництв, робіт,
професій посад і показників на роботах
із шкідливими і важкими у мовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає прав на пенсію за віком на
пільгових умовах" та згідно із пунктом
"б" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", починаючи з 28
вересня 2010 року.

Вказане судове рішення набуло законної
сили, і на його виконання ОСОБА_2 з 28
вересня 2010 року призначено пенсію за
віком на пільгових умовах.

До пільгового стажу гр. ОСОБА_2, на
підставі архівної довідки виконавчого
комітету Полтавської міської ради від
18 лютого 2010 року №М-01-07-17/84, зараховано
період роботи останнього на заводі
"Комплект" виробничого об'єднання
"Лтава" з 01 червня 1981 року по 22 серпня 1993
року на посаді шліфувальника
абразивними кругами сухим способом по
металу та інструменту,
інструментальної дільниці №40 (а.с. 98,
170-173, т.1).

При складанні розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
відповідач виходив з того, що ПАТ "Завод
"Лтава" має відшкодовувати Пенсійному
фонду України витрати на виплату і
доставку пільгової пенсій гр. ОСОБА_2

В обґрунтування свої доводів
відповідач посилається на те, що завод
"Комплект" є філією Полтавського
електромеханічного заводу,
правонаступником якого стало ВАТ
"Лтава" та, в подальшому - ПАТ "Завод
"Лтава".

Позивач зазначені доводи заперечує,
посилаючись на те, що виробниче
об'єднання "Лтава", до складу якого
входив завод "Комплект", ліквідовано у
2006 році без визначення
правонаступника.

Перевіряючи вказані доводи сторін у
справі та надані ними докази, колегія
суддів виходить з наступного.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
визначено розділом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного Фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19 грудня 2003 року №21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за №64/8663.

Згідно з пунктом 6.1 вказаної Інструкції
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій (п. 6.4 Інструкції).

У разі зміни розміру пенсії або
настання обставин, які впливають на
суму відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин (абз. 2
п. 6.8 Інструкції).

При цьому, як встановлено пунктом 6.3
зазначеної вище Інструкції, у разі
ліквідації або зміни власника
підприємства суми зазначених витрат
Пенсійному фонду вносять
правонаступники.

Також за правилами абз. 2 п. 6.9
Інструкції у разі ліквідації
підприємства без правонаступників
повідомлення для відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, органу Пенсійного
фонду України за місцезнаходженням
ліквідованого підприємства не
направляється.

Так, з матеріалів пенсійної справи гр.
ОСОБА_2 слідує, що 25 травня 1979 року гр.
ОСОБА_2 прийнятий на роботу учнем
фрезерувальника в інструментальний
цех філії Полтавського
електромеханічного заводу (а.с. 101 т.1).

На підставі наказу Міністерства
машинобудування,
військово-промислового комплексу і
конверсії України від 26 жовтня 1994 року
№1384а на базі Полтавського
електромеханічного заводу створено
ВАТ "Лтава" (а.с. 67 т.2).

Відповідно до пункту 3.3. Статуту ВАТ
"Лтава", затвердженого першим
заступником Міністра машинобудування,
військово-промислового комплексу і
конверсії України 25 жовтня 1994 року та
зареєстрованого розпорядженням
виконавчого комітету міської ради
народних депутатів м. Полтаві від 29
листопада 1994 року №989-р, ВАТ «Лтава» є
правонаступником державного
підприємства "Полтавський
електромеханічний завод", (а.с. 68-75, т.2).

При цьому, з трудової книжки ОСОБА_2
вбачається, що його 01 вересня 1979 року
переведено на роботу на Полтавський
завод "Комплект" виробничого об'єднання
"Лтава" та того ж дня прийнято в порядку
переведення учнем фрезерувальника в
інструментальний цех ( а.с. 84, т.2).

Всі подальші записи, занесені до
трудової книжки гр. ОСОБА_2 у період з 01
вересня 1979 року по 22 вересня (серпня) 1993
року, виконано від імені Заводу
"Комплект" Виробничого об'єднання
"Лтава" ( а.с. 84-85, т.2).

Запис від 22 вересня 1993 року №17 про
звільнення гр. ОСОБА_2 за власним
бажанням на підставі статті 38 Кодексу
законів про працю України скріплено
печаткою заводу "Комплект" виробничого
об'єднання "Лтава" (а.с. 85, т.2).

До розрахунку стажу гр. ОСОБА_2, що надає
право на пенсію на пільгових умовах,
зараховано саме період роботи
останнього на заводі "Комплект"
виробничого об'єднання "Лтава" з 01
червня 1981 року по 22 серпня 1993 року та
саме даний період враховано до
відшкодування позивачем у спірних
Розрахунках фактичних витрат.

Згідно копії наказу виробничого
об'єднання "Лтава" від 29 серпня 1979 року
№758"а" "О преобразовании филиала ПЭМЗ в
завод "Комплект" (а.с. 191, т.1), з 01 серпня
1979 року філію Полтавського
електромеханічного заводу
перейменовано на Полтавський завод
"Комплект" виробничого об'єднання
"Лтава". Даний наказ підписано
генеральним директором виробничого
об'єднання "Лтава".

Аналізуючи зміст даного наказу,
колегія суддів звертає увагу на
приписи Положення про виробниче
об'єднання (комбінат), затвердженого
постановою Ради Міністрів СРСР від 27
березня 1974 року №212, яким було
врегульовано питання діяльності
виробничого об'єднання в СРСР та
союзних республіках.

Так, відповідно до пункту 1 вказаного
Положення виробниче об'єднання
(комбінат) являє собою єдиний
виробничо-господарський комплекс, до
складу якого входять фабрики, заводи,
науково-дослідні, конструкторські,
проектно-конструкторські,
технологічні організації та інші
виробничі одиниці.

Виробничі одиниці, що входять до складу
виробничого об'єднання (комбінату), не є
юридичними особами і на них не
поширюється дія Положення про
соціалістичне державне виробниче
підприємство.

Виробнича одиниця має своє
найменування, в якому повинно бути
вказано і найменування виробничого
об'єднання (комбінату), до складу якого
вона входить /пункт 10 Положення про
виробниче об'єднання (комбінат)/.

Таким чином, завод "Комплект" входив до
складу виробничого об'єднання "Лтава"
на правах виробничої одиниці та був
підпорядкований саме виробничому
об'єднанню "Лтава", а не державному
підприємству "Полтавський
електромеханічний завод".

Крім того, до матеріалів справи
залучено копії документів з кадрових
та виробничих питань діяльності заводу
"Комплект", що надані архівним відділом
Полтавської міської ради.

Зокрема, у матеріалах справи наявна
копія наказу заводу "Комплект"
виробничого об'єднання "Лтава" від 02
червня 1981 року "Про переведення на іншу
роботу", за змістом якого гр. ОСОБА_2,
робітника 40 цеху, з 01 червня 1981 року
переведено на роботу за професією
шліфувальник абразивними кругами
сухим способом по металу та
інструменту (а.с. 187, т.1).

Як підтверджено копією особової картки
ОСОБА_2, останній працював на вказаній
посаді у період з 01 червня 1981 року по 22
вересня 1993 року (а.с. 190, т.1).

Наказом по заводу "Комплект"
виробничого об'єднання "Лтава" від 25
грудня 1991 року №446 "По кадрам" ОСОБА_2
присвоєно 5-й розряд шліфувальника
металевих виробів та інструменту
абразивними кругами сухим способом
(а.с. 183-185, т.1).

Наказом по заводу "Комплект"
виробничого об'єднання "Лтава" від 22
вересня 1993 року №261 гр. ОСОБА_2
звільнено з роботи за власним бажанням
( а.с. 186, т.1).

Окрім того, наказом по заводу "Комплект"
виробничого об'єднання "Лтава" від 26
червня 1994 року №104 "Про результати
проведення атестації робочих місць"
затверджено "Виписку із переліку
виробництв, робіт, професій, посад, які
дають право на пільгове пенсійне
забезпечення" (а.с. 192-193, т.1).

Відповідно до зазначеної виписки право
на пільгове пенсійне забезпечення
мають особи, зайняті на роботах, що
пов'язані з шліфуванням металевих
виробів та інструментів абразивними
кругами сухим способом (а.с. 194-196, т.1).

З досліджених документів, судом
встановлено, що ОСОБА_2 працював на
заводі "Комплект", який був виробничою
одиницею виробничого об'єднання "Лтава"
без статуту юридичної особи, як те
передбачено пунктом 1 Положення про
виробниче об'єднання (комбінат),
затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР від 27 березня 1974 року
№212.

Дійсно, згідно зі статтею 23 ЦК
Української РСР року юридичними
особами визнаються організації, які
мають відокремлене майно, можуть від
свого імені набувати майнових і
особистих немайнових прав і нести
обов'язки, бути позивачами і
відповідачами в суді, арбітражі або в
третейському суді.

Статтею 31 ЦК Української РСР
встановлено, що юридична особа може
відкривати філіали і представництва в
порядку, встановленому законодавством
Союзу РСР або Української РСР.

Керівник філіалу або представництва
діє на підставі довіреності, одержаної
від відповідної юридичної особи.

У системному зв'язку з наведеними
нормами Цивільного кодексу
Української РСР, колегія суддів
враховує приписи пункту 38 Положення
про виробниче об'єднання (комбінат),
відповідно до якого майно виробничого
об'єднання (комбінату) складається з
основних і оборотних коштів, що
утворюють його статутний фонд, а також
з фондів та іншого майна, закріпленого
за об'єднанням.

Майно, закріплене за об'єднанням,
відображається на його самостійному
балансі.

Зазначене вище є підставою для
висновку про те, що згідно цивільного
законодавства СРСР, зокрема
Української РСР, виробниче об'єднання
мало статус юридичної особи.

Отже, виробниче об'єднання "Лтава" було
юридичною особою, а завод "Комплект"
входив до даного об'єднання як
відокремлена виробнича одиниця.

Також, до матеріалів справи залучено
копію розпорядження виконавчого
комітету Полтавської міської ради
народних депутатів від 27 лютого 1992 року
№149-р "Про державну реєстрацію
Полтавського державного виробничого
об'єднання "Лтава" ( а.с. 57, т.2).

За змістом пункту 1.2. Статуту
Полтавського виробничого об'єднання
"Лтава", затвердженого Головою
Державного комітету України по
оборонній промисловості і
машинобудуванню 19 листопада 1991 року,
об'єднання є виробничим комплексом
підприємств, яке здійснює спільну
діяльність на основі централізації
делегованих йому учасниками об'єднання
функцій науково-технічного і
виробничого розвитку, а також
інвестиційної, зовнішньоекономічної і
іншої діяльності (а.с. 58-62, т.2).

Пунктом 1.4. Статуту Полтавського
виробничого об'єднання "Лтава"
визначено, що до складу об'єднання за
рішенням трудових колективів входять:
Полтавський електромеханічний завод -
головне самостійне підприємство;
Завод "Комплект" м. Полтава (без права
юридичної особи); Завод "Сектор" м.
Жмеринка Вінницької області; СКБ при
Полтавському електромеханічному
заводі; Зіньківська філія Полтавського
електромеханічного заводу, м. Зіньків
Полтавської області;
Техніко-торгівельний центр
"Електроніка", м. Полтава. Вказані
підприємства наділені правами
юридичної особи (а.с. 60, т.2).

Таким чином, Завод "Комплект" у 1992 році
ввійшов до складу Полтавського
виробничого об'єднання "Лтава" на
правах самостійної організаційної
одиниці, хоча і без права юридичної
особи.

При цьому, колегія суддів враховує, що
відповідно до пункту 1.1. Статуту ПАТ
"Завод "Лтава", останнє є
правонаступником всіх прав та
обов'язків ВАТ "Лтава", заснованого на
виконання наказу Мінмашпрому України
від 26 жовтня 1994 року №1384а та на
підставі Указу Президента України від
15 червня 1993 року №210/93 "Про
корпоратизацію державних підприємств"
шляхом перетворення ДП "Полтавський
електромеханічний завод" у ВАТ "Лтава"
та перейменовано в ПАТ "Завод "Лтава" на
виконання вимог Закону України "Про
акціонерні товариства" від 17 вересня 2008
року (а.с. 216-218, т.1).

Відповідно до наказу Міністерства
машинобудування,
військово-промислового комплексу і
конверсії України від 26 жовтня 1994 року
№1384а та Статуту ВАТ "Лтава", останнє
засновано шляхом перетворення ДП
"Полтавський електромеханічний завод"
у відкрите акціонерне товариство та є
правонаступником ДП "Полтавський
електромеханічний завод" (а.с. 67-75).

При цьому, зазначені документи не
містять жодних посилань на те, що на
момент створення ВАТ "Лтава" до складу
державного підприємства "Полтавський
електромеханічний завод" входив завод
"Комплект" виробничого об'єднання
"Лтава".

Також у штатному розписі ВАТ "Лтава" на
1995 рік відомості про завод "Комплект"
(інструментальний цех №40) відсутні (а.с.
77, т.2).

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про те, що завод
"Комплект" на праві виробничої одиниці
входив до складу виробничого
об'єднання "Лтава" як головної
юридичної особи.

За змістом архівної довідки від 18
лютого 2010 року №М-01-07-17/84 ОСОБА_2
працював на заводі "Комплект"
виробничого об'єднання "Лтава" (а.с. 170,
т.1), а завод "Комплект" у спірний період
являвся виробничою одиницею
виробничого об'єднання "Лтава".

У 1992 році завод "Комплект" ввійшов до
складу Полтавського державного
виробничого об'єднання "Лтава". У свою
чергу, на базі державного підприємства
"Полтавський електромеханічний завод"
у 1994 році створено ВАТ "Лтава", що стало
правонаступником Полтавського
електромеханічного заводу.

Полтавське державне виробниче
об'єднання "Лтава" припинено за судовим
рішенням від 30 березня 2006 року без
визначення правонаступників, що
підтверджено наявною в матеріалах
справи копією витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (а.с. 25-26, т.1),
а ВАТ "Лтава" у 2011 році перейменовано на
ПАТ "Завод "Лтава".

Отже, ПАТ "Завод "Лтава" не є
правонаступником заводу "Комплект",
адже останній, будучи відокремленою
виробничою одиницею без права
юридичної особи, припинив свою
діяльність разом з припиненням
Полтавського державного виробничого
об'єднання "Лтава" 30 березня 2006 року.

Таким чином, у позивача відсутній
обов'язок щодо відшкодування витрат
Пенсійного фонду України на виплату і
доставку пільгових пенсій гр. ОСОБА_2,
до пільгового стажу якого зараховано,
окрім іншого, період роботи з 01 червня
1981 року по 22 серпня 1993 року на заводі
"Комплект" виробничого об'єднання
"Лтава".

Колегія суддів також не приймає до
уваги посилання відповідача на архівну
довідку від 18 лютого 2010 року №М-01-07-17/84,
як на підставу для врахування у
Розрахунках фактичних витрат на
виплату і доставку пільгової пенсії гр.
ОСОБА_2 оскільки в ній зазначено, що
ОСОБА_2 працював на заводі "Комплект"
виробничого об'єднання "Лтава".

Враховуючи викладене, колегія суддів
відзначає, що суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м. Полтаві залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.07.2014р. по
справі № 816/4493/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Григоров А.М. Подобайло З.Г.