Справа № 653/284/14-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 653/284/14-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Крапівіна О.П.

Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду, у
складі:

головуючого -
Яковлєва О.В.,

суддів - Бойко
А.В., Танасогло Т.М.,

за участю секретаря -
Іленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в режимі відеоконференції,
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Генічеського районного суду
Херсонської області від 31 березня 2014
року, у справі за позовом ОСОБА_2 до
Генічеської міської ради, за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, Відділу
Держземагенства у Генічеському районі
Херсонської області, про скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Генічеського районного
суду Херсонської області від 31 березня
2014 року частково задоволено позов та
скасовано рішення відповідача №736 від
27.08.2013 року, в частині визначення
орієнтованої площі земельної ділянки
0,0535 га, щодо якої надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою для
відведення безоплатно у спільну
сумісну власність.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням ОСОБА_1 подано
апеляційну скаргу, з якої вбачається
про порушення судом норм матеріального
та процесуального права, а тому просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою в задоволені позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що висновок суду
першої інстанції не відповідає
встановленим обставинам у справі, так
як відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, що приймає рішення про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою для відведення земельної
ділянки, дотримано встановленої
законом процедури та у своєму рішенні
вірно визначено орієнтовний розмір
земельної ділянки щодо якої
розробляється документація, а тому
відсутні підстави для скасування
оскаржуваного рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а судове рішення -
скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що рішенням Генічеської
міської ради №736 від 27.08.2013 року надано
дозвіл ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3
на розробку проекту землеустрою для
відведення безоплатно у спільну
сумісну власність земельної ділянки,
орієнтованою площею 0,0535 га, за адресою:
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

Позивачем оскаржено дане рішення
до суду, а частині визначення
орієнтованої площі земельної ділянки,
оскільки при відведенні земельної
ділянки, дані особи отримають й частину
двору спільного користування на якій
розташовані комунікації.

За наслідком встановлених
обставин судом першої інстанції
зроблено висновок щодо необхідності
скасування оскаржуваного рішення, в
частині визначення орієнтованої площі
земельної ділянки, з чим не
погоджується судова колегія, з огляду
на наступне.

Згідно положень ч.2 ст.19
Конституції України - органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи,
зобов'язані діяти лише на підставі та в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України -
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ст.40 Земельного кодексу
України - громадянам України за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування
можуть передаватися безоплатно у
власність або надаватися в оренду
земельні ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і гаражного
будівництва в межах норм, визначених
цим Кодексом. Понад норму безоплатної
передачі громадяни можуть набувати у
власність земельні ділянки для
зазначених потреб за
цивільно-правовими угодами.

Відповідно до ч.1, ч.6 та ч.7 ст.118 ЗК
України - громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
суб'єктами господарювання, що є
виконавцями робіт із землеустрою
згідно із законом, у строки, що
обумовлюються угодою сторін.

Судовою колегією встановлено, що
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є
співласниками квартири №5, за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджено свідоцтвом
про право власності на житло від 04.09.2000
року.

У серпні 2013 року даними особами
подано заяву до Генічеської міської
ради про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
безоплатно у спільну сумісну власність
земельної ділянки, орієнтованою площею
0,0535 га. за вищевказаною адресою (а.с.23)
та на обґрунтування заяви додано
відповідні документи, а саме свідоцтво
про право власності на житловий
будинок, технічний паспорт на об'єкт
нерухомості та графічний план
земельної ділянки.

27.08.2013 року відповідачем прийнято
рішення №736 про надання відповідного
дозволу на розробку проекту
землеустрою.

За результатом встановлених
обставин колегія суддів приходить до
висновку, що вказаним рішенням міської
ради жодним чином не порушено земельні
права позивача, оскільки суб'єктом
владних повноважень лише надано дозвіл
на розробку проекту землеустрою із
зазначенням орієнтованої площі
земельної ділянки, тобто її кінцевий
розмір, фактичні межі та
співвідношення із земельною ділянкою
позивача будуть встановлені саме під
час розробки проектної документації.
Крім того, правомірність визначення
меж та порядок користування спільною
інфраструктурою перевіряється
конкретними службами з якими
вищевказані особи повинні погодити
даний проект, а тому посилання позивача
щодо порушення його меж - є передчасним
та суб'єктивним.

Висновок суду першої інстанції
щодо задоволення позовних вимог в
частині визначення розміру земельного
ділянки є помилковим, так як
протирічить висновку суду щодо права
особи на отримання такої земельної
ділянки, а визнавши протиправний
розмір ділянки не надав цьому факту
правової оцінки, а тому таке рішення
може ускладнити його виконання.

Також, у відповідності до
вищезазначених норм особа, яка
звертається за наданням земельної
ділянки, зобов'язана вказати
орієнтовний розмір такої ділянки і в
рішенні органу місцевого
самоврядування такий орієнтовний
розмір визначається.

З огляду на вищевикладене судова
колегія вважає, що у суб'єкта владних
повноважень відсутні підстави для
відмови вищевказаним особам у надані
дозволу на розробку проекту
землеустрою для приватизацію
земельної ділянки, на якій знаходиться
їх житловий будинок, а тому оскаржуване
рішення є обґрунтованим та не підлягає
скасуванню.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що судом першої
інстанції, при вирішенні справи,
допущено порушення норм матеріального
і процесуального права, а тому це є
підставою для скасування
оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 122-1, 185, 195, 196, 198, 202,
205, 207, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А
Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Генічеського районного
суду Херсонської області від 31 березня
2014 року - скасувати та прийняти по
справі нову постанову, якою в
задоволені позову ОСОБА_2 до
Генічеської міської ради, за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про скасування
рішення - відмовити.

Судові витрати по справі покласти
на позивача.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
О.В. Яковлєв

Судді:
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло