Справа № 132/4757/13-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 132/4757/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Каращук О.Г.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області на постанову Калинівського
районного суду Вінницької області від
11 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області про призначення пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2013 року позивач звернувся до
Калинівського районного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України у Калинівському районі
Вінницької області про визнання
незаконною та протиправною відмови
управління Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області щодо призначення позивачу
пенсії за вислугу років; зобов'язання
відповідача призначити позивачу
пенсію за вислугу років як
педагогічному працівнику відповідно
до п. "е" ст. 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з дати його
звернення з 16 вересня 2013 року.

Постановою Калинівського районного
суду Вінницької області від 11 квітня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Калинівського районного суду
Вінницької області від 11 квітня 2014 року
та прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, повноважних представників
до суду не направили, хоча про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується матеріалами справи. До
початку судового розгляду справи
позивач подав до суду заяву, в якій
просить розглядати справу без
присутності його представника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Так, як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 16 вересня 2013 року
позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області із заявою про призначення
пенсії за вислугу років на підставі п.
"е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (а.с. 7).

Листом №681/06-44/02 від 10.12.2013 року
управління Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області відмовило позивачу у
призначенні йому пенсії за вислугу
років (а.с. 7).

Не погодившись з отриманою відмовою,
позивач звернувся з адміністративним
позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
з наявних в матеріалах справи доказів є
всі підстави для зобов'язання
управління Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області призначити ОСОБА_2 пенсію за
вислугу років на підставі ст. 55 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років; б)
соціальні пенсії.

В силу вимог ст. 7 цього Закону пенсії за
віком і по інвалідності призначаються
незалежно від того, припинено роботу на
час звернення за пенсією чи вона
продовжується. Пенсії за вислугу років
призначаються при залишенні роботи,
яка дає право на цю пенсію.

З матеріалів справи встановлено, що
27.08.2013 року позивач був звільнений з ПТУ
№ 21 м. Калинівки у зв'язку з виходом на
пенсію.

16.09.2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про призначення
пенсії за вислугу років.

Згідно зі ст. 52 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" право на пенсію
за вислугу років мають, зокрема,
працівники освіти, охорони здоров'я, а
також соціального забезпечення, які в
будинках-інтернатах для престарілих та
інвалідів і спеціальних службах
безпосередньо зайняті обслуговуванням
пенсіонерів та інвалідів, відповідно
до пункту "е" статті 55.

Відповідно до п. "е" ст. 55 зазначеного
Закону право на пенсію за вислугу років
мають працівники освіти, охорони
здоров'я та соціального забезпечення
при наявності спеціального стажу
роботи від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Переліком закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 4 листопада 1993 р.
№ 909 встановлено, що право на пенсію за
вислугу років у Вищих навчальних
закладах I - II рівнів акредитації,
професійно-технічних навчальних
закладах мають директори, їх
заступники з навчально-виховної
(навчальної, виховної,
навчально-виробничої) роботи, старші
майстри виробничого навчання, майстри
виробничого навчання, викладачі,
педагоги професійного навчання,
практичні психологи, соціальні
педагоги, керівники гуртків, секцій,
студій та інших форм гурткової роботи.

Згідно зі ст. 62 вищезазначеного Закону
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Як встановлено з матеріалів справи,
зокрема, із трудової книжки, 01.12.1986 року
позивача було прийнято на посаду
керівника фізичного виховання у
Новогребельське СПТУ № 43 на підставі
наказу № 779 від 01.12.1986 року. 31.08.1988 року
позивач звільнився з
Новогребельського СПТУ № 43 за власним
бажанням.

12.09.1988 року позивач був прийнятий на
посаду фізичного керівника у
Новогребельське СПТУ № 43 на підставі
наказу № 80 від 10.09.1988 року, до
пропрацював до 30.08.1997 року та був
звільнений у зв'язку з ліквідацією
підприємства.

01.09.1997 року ОСОБА_2 прийнятий на посаду
викладача у зв'язку з переведенням з
Новогребельського ПТУ № 43 на підставі
наказу № 29 від 29.08.1997 року, та 27.08.2013
року був звільнений у зв'язку із
виходом на пенсію.

Зазначене підтверджується записами у
трудовій книжці (а.с. 5-6).

Проте, колегія суддів звертає увагу, що
у трудовій книжці позивача було
зроблено ряд виправлень, відповідно до
яких слово "керівник" було змінено
словом "викладач".

Крім того, внесення виправлень до
трудової книжки підтверджується
пояснювальною запискою інспектора по
кадрам Ткаченко Г. М. (а.с. 10), в якій вона
зазначає, що виправлення, внесені нею
до трудової книжки позивача, здійснені
на підставі вимог чинного на той момент
законодавства, а також на підставі
журналів з теоретичного навчання з
1986-1987 по 1996-1997 навчальних років включно.

Відповідно до п. п. 2.6, 2.7, 2.8, 2.9
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29 липня
1993 р. № 58, у разі виявлення
неправильного або неточного запису
відомостей про роботу, переведення, а
також про нагородження та заохочення
тощо, виправлення виконується
власником або уповноваженим ним
органом, де було зроблено відповідний
запис. Власник або уповноважений ним
орган за новим місцем роботи
зобов'язаний надати працівнику в цьому
необхідну допомогу.

У разі необхідності власник або
уповноважений ним орган видає
працівникам на їх прохання завірені
виписки з трудових книжок відомостей
про роботу.

Якщо підприємство, яке зробило
неправильний або неточний запис,
ліквідоване, відповідний запис
робиться правонаступником і
засвідчується печаткою, а в разі його
відсутності - вищестоящою
організацією, якій було підпорядковане
підприємство, а в разі його відсутності
- облархівом, держархівом м. Києва,
держархівом м. Севастополя і
держархівом при Раді Міністрів Криму.

Виправлені відомості про роботу, про
переведення на іншу роботу, про
нагородження та заохочення та ін. мають
повністю відповідати оригіналу наказу
або розпорядження.

У разі втрати наказу чи розпорядження
або невідповідності їх фактично
виконуваній роботі виправлення
відомостей про роботу здійснюється на
основі інших документів, що
підтверджують виконання робіт, не
зазначених у трудовій книжці.

Показання свідків не можуть бути
підставою для виправлення занесених
раніше записів.

Таким чином, доводи апелянта стосовно
того, що виправлення в трудовій книжці
мають повністю відповідати оригіналу
наказу чи розпорядження, які в даному
випадку втрачені, спростовуються
вимогами чинного законодавства,
відповідно до якого такі виправлення
можуть здійснюватися і на підставі
інших документів, що підтверджують
виконання робіт, не зазначених у
трудовій книжці.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
звертає увагу, що відповідно до п. 3
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №
637, за відсутності трудової книжки, а
також у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

З наявної в матеріалах справи довідки,
виданої ПТУ № 21 м. Калинівка від 17.12.2013
року № 03-12/453 (а.с. 8), ОСОБА_2 дійсно в
періоди з 01.12.1986 року по 31.08.1988 року, з
12.09.1988 року по 30.08.1997 року, з 01.09.1997 року
по 27.08.2013 року працював на посаді
викладача спочатку в
Новогребельському СПТУ № 43, а потім у
Калинівському ПТУ № 21.

Таким чином, стаж позивача на посаді
викладача становить понад 26 років.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що відповідач протиправно
відмовив позивачу у призначенні пенсії
за вислугу років, оскільки у позивача є
усі, передбачені чинним законодавством
України, підстави для призначення
цього виду пенсії.

Крім того, відповідно до ст. 83 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
пенсії призначаються з дня звернення
за пенсією, крім таких випадків, коли
пенсії призначаються з більш раннього
строку: а) пенсії за віком та по
інвалідності призначаються з дня
досягнення пенсійного віку або
відповідно встановлення інвалідності
органами медико-соціальної експертизи,
якщо звернення за пенсією надійшло не
пізніше 3 місяців з дня досягнення
пенсійного віку або встановлення
інвалідності; б) пенсії у разі втрати
годувальника призначаються з дня
виникнення права на пенсію, але не
більш як за 12 місяців перед зверненням
за пенсією.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
обґрунтовано зобов'язав відповідача
призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу
років на підставі ст. 55 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" з 16 вересня
2013 року, тобто з дня звернення за
пенсією до управління Пенсійного фонду
України у Калинівському районі
Вінницької області.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Калинівського районного
суду Вінницької області від 11 квітня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.