Справа № 2а-13/11
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 вересня 2014 року м.
Київ В/800/4201/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Кравцова О.В.,

Зайця В.С.,

Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

Шведа Е.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 10
липня 2014 року Верховним Судом України у
справі за її позовом до виконавчого
комітету Бердянської міської ради,
комунального підприємства по
технічній інвентаризації Бердянської
міської ради, третя особа - ТОВ
«Бердянськбудтрест», про скасування
рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області,
комунального підприємства з технічної
інвентаризації Бердянської міської
ради, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - ТОВ «Бердянськбудтрест», в
якому, з урахуванням уточнення
позовних вимог, просила скасувати
рішення виконавчого комітету
Бердянської міської ради Запорізької
області «Про погашення
правоустановчих документів на
домобудування» № 232 від 28 березня 2002
року в частині погашення Бердянським
комунальним підприємством з технічної
інвентаризації правоустановчих
документів на домоволодіння № 20
(колишній № 8) по вул. Первомайській в м.
Бердянську Запорізької області;
визнати протиправними (незаконними)
дії Бердянського комунального
підприємства з технічної
інвентаризації по погашенню договору
дарування, укладеного в м. Бердянську 12
липня 1973 року між ОСОБА_7 (матір'ю
позивачки) та ОСОБА_8, посвідченого 12
липня 1973 року нотаріусом Мягченко С.Г.
Бердянської державної нотаріальної
контори за реєстром № 4049; зобов'язати
комунальне підприємство з технічної
інвентаризації Бердянської міської
ради поновити запис № 5205, додаток 2
стор. 203 про реєстрацію договору
дарування, укладеного в м. Бердянську 12
липня 1973 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
шляхом внесення до Реєстру прав
власності на нерухоме майно запису про
реєстрацію вказаного договору
дарування.

Постановою Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 жовтня 2011 року позовні
вимоги задоволено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16 квітня 2013 року постанову
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 24 жовтня 2011
року скасовано та ухвалено нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 10 липня 2014 року
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16 квітня 2013 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
касаційної інстанції, позивачка
звернулась до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України із заявою про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 10 липня 2014 року у зв'язку з
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

В заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали суду касаційної
інстанції від 10 липня 2014 року позивачка
посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права, у подібних
правовідносинах, а саме: Закону України
«Про власність», статей 26, 59, 74 Закону
України «Про місцеве самоврядування».

Як приклад неоднакового застосування
одних і тих самих правових норм,
заявниця надала ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 20
листопада 2013 року у справі № К/9991/68332/12.

Вивчивши заяву ОСОБА_6 та додані до неї
матеріали, суд не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України з огляду на
наступне.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) заява про
перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів, зокрема,
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України встановлено, що заява про
перегляд рішення суду касаційної
інстанції з мотивів неоднакового
правозастосування може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права;
ухвалення різних за змістом судових
рішень; спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Конкретизуючи зміст цих складових,
Пленум Вищого адміністративного суду
України у своїй постанові "Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України" від 13 грудня 2010 року № 2
роз`яснив, що подібність правовідносин
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
(суди) касаційної інстанції у розгляді
двох чи більше справ за тотожних
предметів спору, підстав позову та за
аналогічних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

В ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 20 листопада 2013, на яку
послалась заявниця на підтвердження
неоднакового правозастосування,
касаційний суд скасував рішення
попередніх судів, а справу направлено
до суду першої інстанції на новий
розгляд, що вказує на незакінченість
розгляду цієї справи.

Ухвали судів касаційних інстанцій про
скасування ухвалених у справі судами
попередніх інстанцій рішень та
направлення справи на новий розгляд не
розв'язують спір по суті.

Оскільки в зазначеній ухвалі не
відбулося застосування норм
матеріального права для розв'язання
спору по суті, у зв'язку зі скасуванням
прийнятих у справі рішень та
направленням справи на новий розгляд,
то, відповідно, ця ухвала не є підставою
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для допуску справи до
провадження у Верховному Суді України.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до виконавчого комітету
Бердянської міської ради, Комунального
підприємства по технічній
інвентаризації Бердянської міської
ради, третя особа - ТОВ
«Бердянськбудтрест», про скасування
рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Судді
Кравцов О.В.

Заяць В.С.

Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.

Швед Е.Ю.