Справа № 826/7200/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 серпня 2014 року №
826/7200/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва, у складі колегії суддів:
Головуючого Судді Добрянської Я.І.,
Суддів: Головань О.В., Кротюка О.В,
розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України в порядку письмового
провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1 до
відповідача-1Головного спеціаліста
Печерського РВ ГУ ДМС України в м. Києві
Проскуріної Галини Олексіївни до
відповідача-2Начальника Печерського РВ
ГУ ДМС України в м. Києві Берікашвілі
Кахабера Важаєвича до
відповідача-3Державної міграційної
служби Українитретя особаМіністерство
юстиції Українипровстановлення
відсутності повноважень на вчинення
певних дій та заборону вчиняти певні
дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Окружний
адміністративний суд м. Києва з позовом
до відповідачів: Головного спеціаліста
Печерського РВ ГУ ДМС України в м. Києві
Проскуріної Галини Олександрівни;
Начальника Печерського РВ ГУ ДМС
України в м. Києві Берікашвілі Кахабера
Важаєвича; Державної міграційної
служби України, про визнання дій
протиправними та заборону вчиняти
певні дії.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28.05.2014 р. позовна
заява ОСОБА_1 була залишена без руху.

Зважаючи на усунення позивачем у
визначені судом строки недоліків
позовної заяви, ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
11.06.2014 р. Головуючим суддею Добрянською
Я.І. було відкрито провадження в
адміністративній справі № 826/7200/14, що
має розглядатися по суті колегією
суддів, та призначено справу до
попереднього судового розгляду на
26.06.2014 р.

В судовому засіданні 26.06.2014 р. позивачем
було надано суду письмові клопотання
про уточнення ім'я по-батькові
відповідача-1, а саме Олексіївна
замість Олександрівна, та про
залучення до участі у справі № 826/7200/14 в
якості третіх осіб: Міністерства
юстиції України та Міністерство
внутрішніх справ України.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26.06.2014 р. було
задоволено клопотання позивача про
уточнення ім'я по-батькові
відповідача-1 (Олексіївна замість
Олександрівна), та частково задоволено
клопотання позивача про залучення до
участі у справі № 826/7200/14 третіх осіб, а
саме: залучено до розгляду
адміністративної справи № 826/7200/14 в
якості третьої особи Міністерство
юстиції України.

11.07.2014 р. позивачем до канцелярії суду
було подано клопотання про зміну
позовних вимог, відповідно до якого
ОСОБА_1 просить суд:

- встановити відсутність станом на
22.05.2014 р. повноважень у Проскуріної Г.О.
на складання протоколу по справі про
адміністративне правопорушення;

- встановити відсутність станом на
22.05.2014 р. повноважень у Берікашвілі К.В.
на винесення постанови по справі про
адміністративне правопорушення;

- встановити відсутність повноважень у
територіальних органів ДМС України на
складання протоколів та на винесення
постанов у справах про адміністративні
правопорушення;

- заборонити територіальним органам
ДМС України (та всім їх посадовим
особам) складати протоколи та виносити
постанови у справах про
адміністративні правопорушення.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24.07.2014 р.
головуючим суддею Добрянською Я.І. було
закінчено підготовче провадження та
призначено справу № 826/7200/14 до судового
розгляду на 19.08.2014 р. колегією суддів у
складі: Головуючого Судді Добрянської
Я.І., Суддів: Головань О.В., Кротюка О.В.

У судовому засіданні 19.08.2014 р. позивач
уточнені позовні вимоги від 11.07.2014 р.
підтримав повністю та просив суд їх
задовольнити з тих підстав, що
відповідачі 1 та 2, працюючи у
територіальному органі відповідача 3
та вчиняючи 22.05.2014 р. певні дії зі
складення протоколу та винесення
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, не діяли на підставі, у
межах повноважень, та у спосіб
передбачений діючим законодавством,
оскільки законом на останніх не
покладено відповідних повноважень, а
відтак суду слід визнати відсутність
повноважень відповідачів на вчинення
відповідних дій, що оскаржуються, а
територіальним органам відповідача 3
(всім їх посадовим особам) заборонити
вчиняти дії, повноважень на вчинення
яких, законом їм не надано, в даному
випадку: щодо складення протоколів та
винесення постанов у справах про
адміністративні правопорушення

Відповідачем-2 та відповідачем-3 до
матеріалів справи були подані письмові
заперечення проти позову, в яких
останні зазначають про
необґрунтованість та безпідставність
позовних вимог позивача, оскільки, в
даному випадку, 22.05.2014 р. при складенні
протоколу та на винесенні постанови у
справі про адміністративні
правопорушення відносно позивача
ОСОБА_1, Головний спеціаліст
Печерського РВ ГУ ДМС України в м. Києві
Проскуріна Галина Олексіївна та
Начальник Печерського РВ ГУ ДМС
України в м. Києві Берікашвілі Кахабер
Важаєвич діяли на підставі, у межах
повноважень, та у спосіб передбачений
діючим законодавством, а саме: статті
222-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення;
підпункту 25 пункту 4 Положення про
Держану міграційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року № 405; та
пункту 2.1 Інструкції з оформлення
матеріалів про адміністративні
правопорушення Державною міграційною
службою України, затвердженої Наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 28.08.2013 р. № 825, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 25.09.2013 р.
за № 1654/24186.

У судовому засіданні 19.08.2014 р.
представник відповідача-3 проти
задоволення позову також заперечив
повністю, та просив суд відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог,
з підстав, наведених у письмовому
запереченні.

В свою чергу, відповідач-1 та
відповідач-2, а також третя особа у
судове засідання 19.08.2014 р. не прибули та
не скерували своїх представників, хоча
останні належним чином були
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, докази чого
містяться в матеріалах справи.

Відповідач-1 заперечував проти
задоволення позовних вимог позивача у
попередньому судовому засіданні 26.06.2014
р. з мотивів їх необґрунтованості,
безпідставності та невідповідності
положенням чинного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Зважаючи на викладене, а саме не
прибуття всіх сторін (осіб) по справі (в
даному випадку відповідача-1,
відповідача-2 та третьої особи) в судове
засідання 19.08.2014 р., що були повідомлені
належним чином про слухання справи, суд
ухвалив продовжити розгляд даної
адміністративної справи № 826/7200/14 в
порядку письмового провадження, без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, проти чого не
заперечили позивач та представник
відповідача-3.

Отже, розглянувши надані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення позивача та представника
відповідача-3 (відповідача-1 в
попередньому судовому засіданні),
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, а також вивчивши норми чинного
законодавства з приводу даного спору,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, 22.05.2014 року до Печерського РВ ГУ
ДМС України в м. Києві звернувся
позивач ОСОБА_1 з вимогою щодо
реєстрації місця проживання його
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, позивач зазначив, що його
донька проживає за адресою: АДРЕСА_1 без
реєстрації місця проживання з моменту
народження.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»,
громадянин України, а також іноземець
чи особа без громадянства, які
постійно або тимчасово проживають в
Україні, зобов'язані протягом десяти
днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу
України, мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою.

Враховуючи зазначені обставини та
норми наведеного законодавства,
позивача ОСОБА_1 начальником
Печерського РВ ГУ ДМС України в м. Києві
(відповідачем-2) було направлено на
оформлення протоколу про
адміністративне правопорушення
передбачене ст. 199 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
(КУПАП), а саме: за допущення проживання
без реєстрації місця проживання
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі зазначеного, Головним
спеціалістом Печерського РВ ГУ ДМС
України в м. Києві Проскуріною Галиною
Олексіївною (відповідачем-1) відносно
позивача ОСОБА_1 було складено протокол
про адміністративне правопорушення
серії ПР МКМ № 029866 від 22.05.2014 р., за
наслідками чого Начальником
Печерського РВ ГУ ДМС України в м. Києві
Берікашвілі Кахабером Важаєвичем
(відповідачем-2) відносно позивача
ОСОБА_1 було винесено постанову (у
справі про адміністративне
правопорушення) серії ПН МКМ № 029866 від
22.05.2014 р. про накладення
адміністративного штрафу у розмірі 51
грн.

Однак, не погоджуючись із зазначеними
діями відповідача-1 та відповідача-2
щодо складення протоколу та винесення
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, оскільки останні, на
думку позивача, не діяли на підставі, у
межах повноважень, та у спосіб
передбачений діючим законодавством, з
тих підстав, що законом на відповідача-1
та відповідача-2 не покладено
відповідних повноважень, позивач
звернувся за захистом своїх порушених,
на його думку, прав у судовому порядку
до Окружного адміністративного суду м.
Києва, та з урахуванням змінених
позовних вимог просив суд:

- встановити відсутність станом на
22.05.2014 р. повноважень у Проскуріної Г.О.
на складання протоколу по справі про
адміністративне правопорушення;

- встановити відсутність станом на
22.05.2014 р. повноважень у Берікашвілі К.В.
на винесення постанови по справі про
адміністративне правопорушення;

- встановити відсутність повноважень у
територіальних органів ДМС України на
складання протоколів та на винесення
постанов у справах про адміністративні
правопорушення;

- заборонити територіальним органам
ДМС України (та всім їх посадовим
особам) складати протоколи та виносити
постанови у справах про
адміністративні правопорушення.

Проаналізувавши наявні матеріали
справи, дослідивши всі необхідні
докази у справі, та заслухавши
пояснення сторін (їх представників), а
також вивчивши норми чинного
законодавства з приводу даного спору,
суд прийшов до висновку про те, що
позовні вимоги позивача не підлягають
задоволенню, зважаючи зокрема на
наступне.

Відповідно до Конституції України
визначено, що Україна є суверенна і
незалежна, демократична, соціальна,
правова держава (стаття 1). Органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України (частина
2 статті 6). Органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України (частина друга статті
19).

Частиною першою статті 222-2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення передбачено, що
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сферах
міграції (імміграції та еміграції), у
тому числі протидії нелегальній
(незаконній) міграції, громадянства,
реєстрації фізичних осіб, розглядає
справи про адміністративні
правопорушення, пов'язані з порушенням
законодавства про паспорт громадянина
України, паспорт громадянина України
для виїзду за кордон, законодавства про
перебування в Україні іноземців та
осіб без громадянства, про транзитний
проїзд через територію України, а також
питання щодо реєстрації місця
проживання (статті 197-201, частина перша
статті 203, статті 204, 205, 206).

Від імені центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сферах міграції (імміграції
та еміграції), у тому числі протидії
нелегальній (незаконній) міграції,
громадянства, реєстрації фізичних
осіб, розглядати справи про
адміністративні правопорушення і
накладати адміністративні стягнення
мають право керівник, заступники
керівника центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сферах міграції (імміграції
та еміграції), у тому числі протидії
нелегальній (незаконній) міграції,
громадянства, реєстрації фізичних
осіб, інші уповноважені керівником
посадові особи цього органу (частина
перша статті 222-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення).

Пунктом 1 Положення про Державну
міграційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року № 405/2011
(далі - Положення), визначено, що ДМС
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра внутрішніх справ України
(далі - Міністр). ДМС України входить до
системи органів виконавчої влади та
утворюється для реалізації державної
політики у сферах міграції (імміграції
та еміграції), у тому числі протидії
нелегальній (незаконній) міграції,
громадянства, реєстрації фізичних
осіб, біженців та інших визначених
законодавством категорій мігрантів.

ДМС України у своїй діяльності
керується Конституцією та законами
України, актами Президента України і
Кабінету Міністрів України, наказами
Міністерства внутрішніх справ України,
іншими актами законодавства України,
дорученнями Президента України та
Міністра внутрішніх справ України, а
також цим Положенням (пункт 2
Положення).

Згідно із підпунктом 25 пункту 4
Положення, ДМС України відповідно до
покладених на неї завдань:

- здійснює відповідно до закону
державний контроль за дотриманням
законодавства у сфері міграції
(імміграції та еміграції), у тому числі
протидії нелегальній (незаконній)
міграції, громадянства, реєстрації
фізичних осіб, біженців та інших
визначених законодавством категорій
мігрантів, у випадках, передбачених
законодавством, притягає порушників до
адміністративної відповідальності.

ДМС України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через головні
управління (управління) міграційної
служби в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
управління, відділи (сектори)
міграційної служби в районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономна
Республіка Крим) значення (пункт 7
Положення).

Відповідно до статті 222-2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, підпункту 25 пункту 4
Положення, з метою забезпечення
належного виконання посадовими
особами ДМС України законодавства при
здійсненні провадження у справах про
адміністративні правопорушення,
наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 28.08.2013 р. № 825,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 25.09.2013 р. за № 1654/24186,
затверджено Інструкцію з оформлення
матеріалів про адміністративні
правопорушення Державною міграційною
службою України (далі - Інструкція).

Інструкція встановлює порядок
оформлення, розгляду та обліку
матеріалів про адміністративні
правопорушення посадовими особами
апарату ДМС України, головних
управлінь (управлінь) міграційної
служби в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
управлінь (відділів, секторів)
міграційної служби у районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення, які мають
право складати протоколи, розглядати
справи про адміністративні
правопорушення і накладати
адміністративні стягнення (пункт 1.2
Інструкції).

Згідно із пунктом 2.1 Інструкції,
уповноваженими посадовими особами, які
мають право складати протоколи про
адміністративні правопорушення, є
працівники апарату ДМС України,
головних управлінь (управлінь)
міграційної служби в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, управлінь (відділів,
секторів) міграційної служби у районах,
районах у містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення, які є
державними службовцями.

Розглядати справи про адміністративне
правопорушення у сферах міграції
(імміграції та еміграції), у тому числі
протидії нелегальній (незаконній)
міграції, громадянства, реєстрації
фізичних осіб, та накладати
адміністративне стягнення відповідно
до статті 222-2 КУПАП мають право
керівники (перші заступники,
заступники керівників) головних
управлінь (управлінь) міграційної
служби в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
управлінь (відділів, секторів)
міграційної служби у районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення за місцем
вчинення правопорушення, а у разі
відсутності уповноваженої посадової
особи, яка розглядає справи про
адміністративне правопорушення та
накладає адміністративне стягнення, -
особа, яка виконує її обов'язки (пункт 3.1
Інструкції).

Таким чином, наявні матеріали справи
(докази у справі) та норми наведеного
законодавства свідчать про
необґрунтованість та безпідставність
позовних вимог позивача, оскільки, в
даному випадку, 22.05.2014 р. при складенні
протоколу та на винесенні постанови у
справі про адміністративні
правопорушення відносно позивача
ОСОБА_1, Головний спеціаліст
Печерського РВ ГУ ДМС України в м. Києві
Проскуріна Галина Олексіївна та
Начальник Печерського РВ ГУ ДМС
України в м. Києві Берікашвілі Кахабер
Важаєвич діяли на підставі, у межах
повноважень, та у спосіб передбачений
діючим законодавством, а саме: статті
222-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення;
підпункту 25 пункту 4 Положення про
Держану міграційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року № 405; та
пункту 2.1 Інструкції з оформлення
матеріалів про адміністративні
правопорушення Державною міграційною
службою України, затвердженої Наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 28.08.2013 р. № 825, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 25.09.2013 р.
за № 1654/24186.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, позивач не довів суду
обґрунтованості заявлених ним
позовних вимог, що були спростовані
відповідачем-1, відповідачем-2 та
відповідачем-3, як суб'єктами владних
повноважень, зважаючи на що, суд дійшов
до висновку про наявність підстав для
відмови в адміністративному позові.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В адміністративному позові
відмовити.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий Суддя
Я.І. Добрянська

Судді
О.В. Головань

О.В. Кротюк

Дата складання та підписання в повному
обсязі постанови - 22.08.2014 р.