Справа № 607/3406/14-а
Суддя: Процько Я. В.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2014 Справа №607/3406/14-а Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Костиник О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Тернополі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області, Управління
Служби безпеки України в
Тернопільській області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до відповідачів Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області (далі - ГУПФУ в
Тернопільській області), Управління
Служби безпеки України в
Тернопільській області (далі - УСБУ в
Тернопільській області) про: визнання
неправомірними дій ГУПФУ в
Тернопільській області та УСБУ в
Тернопільській області щодо відмови у
здійсненні перерахунку надбавки за
вислугу років та розміру пенсії
відносно суми грошового забезпечення;
встановлення того, що на дату його
звільнення та на даний час при
розрахунку пенсії надбавка за вислугу
років відносно сум грошового
забезпечення становить 40%, а розмір
пенсії становить 90% відносно суми
грошового забезпечення; зобов'язання
УСБУ в Тернопільській області видати
ГУПФУ в Тернопільській області довідку
про процентну надбавку за вислугу
років у розмірі 40% відносно суми
грошового забезпечення для здійснення
перерахунку пенсії з 01 жовтня 2008 року;
зобов'язання ГУПФУ в Тернопільській
області здійснити йому перерахунок та
виплату пенсії з 01 жовтня 2008 року із
врахуванням надбавки за вислугу років
у розмірі 40% відносно суми грошового
забезпечення та розміру пенсії 90%
відносно суми грошового забезпечення.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що
постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 03 червня 2011 року, котра
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року залишена без змін, його
адміністративний позов було
задоволено і зобов'язано ГУПФУ в
Тернопільській області здійснити
перерахунок та виплату йому з 01 жовтня
2008 року із зарахуванням до вислуги
років періоду роботи з 04 квітня 1974 року
по 03 лютого 1993 року, відповідно до п. «и»
ст. 17 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» та здійснити виплату йому
недоплачених сум пенсії відповідно до
проведеного перерахунку та з
врахуванням виплачених сум. Однак це
рішення суду відповідачі виконали
частково і це призвело до того, що на
даний момент йому виплачується пенсія
в розмірі 80% від сум грошового
забезпечення замість 90% та 30% надбавок
за вислугу років замість 40%.

У судовому засіданні позивач вказані
вимоги підтримав з мотивів, викладених
у позовній заяві, та просив їх
задовольнити.

Представник ГУПФУ в Тернопільській
області у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечив надавши
письмові пояснення в яких зазначає, що
01 жовтня 2011 року набрав чинності Закон
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» і ним внесено зміни до ч. 2 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб». Максимальний розмір пенсії,
обчислений відповідно до цієї статті,
не повинен перевищувати 80% відповідних
сум грошового забезпечення (до
вказаних змін цей розмір був 90%). Саме
цією редакцією закону ГУПФУ в
Тернопільській області керувалось при
визначенні розміру пенсії позивача,
оскільки постанова Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області хоч і була ухвалена 03 червня 2011
року (тоді коли діяла редакція
вказаного Закону якою передбачався 90% -
вий максимальний розмір пенсійного
забезпечення), однак набрала законної
сили лише 27 серпня 2013 року, з моменту
залишення її без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду, а тоді уже
діяли зазначені зміни і максимальний
розмір пенсії був обмежений до 80%.

Представник УСБУ в Тернопільській
області у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечив та
пояснив, що на час звільнення з
військової служби позивача, діяв Наказ
Голови Служби безпеки України №371/ДСК
від 01 вересня 2003 «Про затвердження
Інструкції про порядок обчислення
вислуги років військовослужбовцям
Служби безпеки України і виплати їм
процентної надбавки за вислугу років»
(втратив чинність у 2008 році). Пунктами
2-2.6 цього Наказу передбачені вичерпні
періоди (час) служби та робіт, які
зараховуються до вислуги років
військовослужбовців для виплати їм
надбавки за вислугу років. За
результатами розгляду матеріалів
особової справи та розрахунку вислуги
років на пенсію від 30 листопада 2006 року,
встановлено, що військова вислуга
років ОСОБА_1 для виплати йому
«надбавки за вислугу років» становить
15 років 11 місяців 17 днів, а період
роботи з 04 квітня 1974 по 03 лютого 1993 на
посадах техніка, електромеханіка та
старшого електромеханіка зв'язку
Управління КДБ по Тернопільській
області та Управління СБУ в
Тернопільській області не підпадає під
жодний із видів служби та час,
зазначений у вказаному вище Наказі.
Таким чином, враховуючи, що позивачем
не надано жодних додаткових
документів, які дають право на
підвищення надбавки за вислугу років
до 40%, то такий розмір виплат правомірно
складає 30%.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судово розгляду, дослідивши матеріали
справи, прийшов до переконання, що
позов слід задовольнити частково з
огляду на таке.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 03 червня 2011 року, ухваленою
у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУПФУ в
Тернопільській області, третя особа -
Служба безпеки України в
Тернопільській області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, котра
залишена без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 серпня 2013 року, зобов'язано ГУПФУ
в Тернопільській області здійснити
перерахунок та виплату пенсії позивачу
з 01 жовтня 2008 року із зарахуванням до
вислуги років період його роботи з 04
квітня 1974 року по 03 лютого 1993 року.

Позивач звільнений з військової служби
30 грудня 2006 року. Дана обставина, в силу
ч. 3 ст. 72 КАС України, доказуванню не
підлягає.

Щодо максимального розміру пенсійного
забезпечення позивача Спір між
сторонами, в частині розміру пенсії
позивача, фактично виник на підставні
неоднакового підходу до визначення її
максимального розміру.

При вирішенні питання стосовно
максимального розміру пенсійного
забезпечення позивача, з чого фактично
і витікає частина спору, суд виходив з
наступного.

Частиною 3 та 5 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства (далі -
КАС України) передбачено, що у разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Отож рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 03 червня 2011 року дійсно
набрало законної сили 27 серпня 2013 року,
з моменту постановлення ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року, однак це жодним чином не змінює
процедури його виконання в частині
застосування редакцій законів, що були
використані при його ухваленні. А
спірні правовідносини, котрі вирішені
вказаною постановою, регулюються
законодавством, що діяло на момент
звільнення позивача з служби та
набуття ним права на отримання пенсії,
тобто 30 грудня 2006 року.

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» (у редакції від 04 квітня 2006 року,
котра діяла на момент звільнення
позивача з військової служби)
встановлено, що максимальний розмір
пенсії, обчислений відповідно до цієї
статті, не повинен перевищувати 90
процентів відповідних сум грошового
забезпечення…

Отож саме вказаною редакціє Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» слід керуватись
при визначенні максимального розміру
пенсії на момент її призначення
позивачу і він складає 90 %, а не 80 % як
зазначає представник ГУПФУ в
Тернопільській області.

Щож до об'єму надбавки за вислугу років,
котра повинна виплачуватись ОСОБА_1 то
тут суд вважає за необхідне зазначити
таке.

Відповідно до витягу з пенсійної
справи № N/А774 - СБУ (пенсія за вислугу
років перерахована з 01 квітня 2014 року)
та письмових пояснень представника
Головного управління Пенсійного фонду
України в Тернопільській області,
вислуга років ОСОБА_1 становить 34 роки.

Як вбачається з архівного витягу
додатку до наказу Голови Служби
безпеки України від 01 вересня 2003 року №
371/ДСК, наданого представником УСБУ в
Тернопільській області, що діяв на
момент звільнення позивача з служби,
при вислузі від 25 і більше років розмір
процентної надбавки за вислугу років
повинен становити 40 %.

Представник УСБУ в Тернопільській
області, зазначаючи про те, що розмір
такої надбавки повинен становити 30%, а
не 40% посилається на відсутність у
вказаному наказі Голови Служби безпеки
України переліку посад котрі ОСОБА_1
обіймав з 04 квітня 1974 по 03 лютого 1993
року як таких, котрі дають право на
отримання цих виплат. Однак такі його
твердження є безпідставними, оскільки
вказані ним пункти 2 - 2.6 наказу № 371/ДСК
від 01 вересня 2003 року перелічують
періоди в календарному обчисленні які
зараховуються військовослужбовцям до
вислуги років та надають прав на
отримання надбавки за вислугу років, а
така вислуга уже встановлена (34 роки) і
не заперечується представником ГУПФУ в
Тернопільській області.

У частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо
визнання незаконними дій Управління
Служби безпеки в Тернопільській
області щодо відмови у здійсненні
перерахунку надбавки за вислугу років
та розміру пенсії відносно суми
грошового забезпечення слід відмовити,
оскільки вказаний орган не є та не може
бути суб'єктом здійснення таких дій, а
тому і відмовити у їх вчиненні
неспроможний.

Безпідставними та такими, що не
підлягають до задоволення є і вимоги
позивача про встановлення того, що на
дату його звільнення та на даний час
при розрахунку пенсії надбавка за
вислугу років відносно сум грошового
забезпечення становить 40%, а розмір
пенсії становить 90% відносно суми
грошового забезпечення і зобов'язання
УСБУ в Тернопільській області видати
ГУПФУ в Тернопільській області довідку
про процентну надбавку за вислугу
років у розмірі 40% відносно суми
грошового забезпечення для здійснення
перерахунку пенсії з 01 жовтня 2008 року.

Керуючись ст.ст. 18, 17, 71, 72, 86, 158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, Законом України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
та деяких інших осіб», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області про відмову у
здійсненні перерахунку надбавки за
вислугу років та розміру пенсії
відносно суми грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
за період з 01 жовтня 2008 року по 01 жовтня
2011 року в розмірі 90% від нарахованих сум
грошового забезпечення та виплатити
недораховані суми за виключенням сум,
виплачених по рішенню Тернопільського
міськрайонного суду від 03 червня 2011
року.

Щодо заявлених позовних вимог ОСОБА_1
до Управління Служби безпеки України в
Тернопільській області - відмовити.

На винесену постанову може бути подана
апеляційна скарга до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Тернопільський міськрайонний
суд протягом 10 діб.

Головуючий суддяЯ. В. Процько