Справа № 753/9619/14-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/9619/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Куренкова
Суддя-доповідач: Оксененко
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва на ухвалу
Дарницького районного суду м. Києва від
11 липня 2014 року про зміну способу і
порядку виконання судового рішення у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду
України в Дарницькому районі м. Києва
про визнання дій протиправними та про
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії та додаткової пенсії,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 09 лютого 2012 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено, визнано
протиправною відмову управління
пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м. Києва щодо проведення
перерахунку та виплати пенсії та
додаткової пенсії ОСОБА_2, зобов'язано
провести перерахунок та виплату
пенсії, додаткової пенсії у розмірах,
визначених ст.ст.50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за періоди
з 01.07.2006 року по 13.06.2007 року та з 13.06.2007
року по 15.02.2009 року відповідно.

26 травня 2014 року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві
Григорян О.Г. звернулася до Дарницького
районного суду м. Києва з поданням про
зміну способу та порядку виконання
постанови суду від 09 лютого 2012 року по
адміністративній справі №02/2а-31/11.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 11 липня 2014 року подання було
задоволено. Змінено спосіб і порядок
виконання постанови Дарницького
районного суду м. Києва від 09 лютого 2012
року по адміністративній справі
№02/2а-31/11 за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Дарницькому районі м. Києві
про визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії та додаткової пенсії
відповідно до якого: стягнути з
управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києві на користь
ОСОБА_2 кошти в сумі47437 гривень 66
копійок, які нараховані управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м. Києві.

Не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням, управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м. Києва подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Дарницького районного суду м. Києва від
11 липня 2014 року як таку, що постановлена
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нову,
якою відмовити в задоволенні подання
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві Григорян О.Г. про зміну
способу та порядку виконання постанови
суду від 09 лютого 2012 року по
адміністративній справі №02/2а-31/11.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах
справи достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Приймаючи рішення про
задоволення подання про зміну способу
і порядку виконання рішення суду, суд
першої інстанції виходив з того, що
воно є законним, обґрунтованим та
підлягає задоволенню.

Проте, колегія суддів не
погоджується із зазначеним висновком
суду першої інстанції, з огляду на
наступне.

Статтею 14 КАС України
встановлено, що судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до п.2. ч.4. ст. 105 КАС
України, адміністративний позов може
містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. Згідно з п.2. ч.2 ст. 162
КАС України, в разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що зобов'язання
покладенні на відповідача судом першої
інстанції, являються обраним судом
видом захисту порушених прав позивача,
які були задоволені.

За таких обставин суд першої
інстанції вирішив змінити не спосіб та
порядок виконання судового рішення, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду даної справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 263 КАС
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Підставою для застосування
правил цієї норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в адміністративній
справі: ускладнюють його виконання або
роблять неможливим. Для відстрочення
або розстрочення виконання судового
рішення такою обставиною може бути
відсутність коштів на рахунку, а для
зміни способу та порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення, тощо.

Отже, для відстрочення або
розстрочення виконання рішення це
обставини, що ускладнюють його
виконання, а для зміни способу та
порядку виконання це обставини, які
роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається,
що виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійсненна за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Таким чином, виконання постанови
суду фактично можливе, хоча й за певних
умов, а тому колегія суддів дійшла
висновку про відсутність підстав для
зміни способу виконання рішення суду
першої інстанції.

Водночас, колегія суддів
зазначає, що «захист порушеного права у
судовому рішенні» і «спосіб виконання
судового рішення» не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення
суду першої інстанції свідчить про те,
що суд першої інстанції, змінюючи
спосіб виконання постанови суду,
фактично змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення
коштів як заборгованості невиплаченої
пенсії, яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 12 лютого 2014 року у справі №
К/800/598/14.

Враховуючи викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що судом
першої інстанції при ухваленні
спірного судового рішення було неповно
з'ясовано фактичні обставини справи та
порушено норми процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання.

Відповідно до статті 202 КАС
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
зокрема, є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справ
та порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199, 202,
205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м. Києва - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 11 липня 2014 року -
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою в задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві Григорян О.Г. про зміну
способу та порядку виконання постанови
суду від 09 лютого 2012 року по
адміністративній справі №02/2а-31/11 -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Ю.А. Ісаєнко

І.В. Федотов

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.