Справа № 161/5655/14а,2а-161/253/14
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 р.
м.Львів
Справа № 876/5697/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Коваля Р.Й.,

суддів:
Судової-Хомюк Н.М., Святецького В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області на постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 13.05.2014 року в
адміністративній справі № 161/5655/14а,
2а-161/253/14 за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку Волинської області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Луцького міськрайонного суду із цим
позовом, у якому вказувала, що після
звільнення з державної служби з 28.02.2014
року їй призначена пенсія по
інвалідності згідно зі ст.37 Закону
України «Про державну службу», без
урахування матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, премій до
державних, професійних свят та
ювілейних дат та індексації заробітної
плати.

На її звернення до управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області (далі - УПФУ в
м.Луцьку) про перерахунок пенсії
остаттій своїм листом від 24.03.2014 року за
№ 112/П-01 у задоволенні такого відмовив.

Вважаючи такі дії відповідача
незаконними, позивач звернулася до
суду.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 13.05.2014 р.
позов задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність УПФУ в
м.Луцьку щодо відмови у перерахунку
призначеної у відповідності до вимог
ст.37 Закону України «Про державну
службу» ОСОБА_1 пенсії державного
службовця із включенням індексації
заробітної плати на суму 5289,20 грн,
матеріальної допомоги на оздоровлення
на суму 2712,00 грн, матеріальної допомоги
на соціально-побутові потреби на суму
2712,00 грн. Зобов'язано УПФУ в м.Луцьку з
28.02.2014 року перерахувати та виплатити
позивачу пенсію державного службовця у
відповідності до вимог ст.37 Закону
України «Про державну службу» з
урахуванням індексації заробітної
плати на суму 5289,90 грн, матеріальної
допомоги на оздоровлення на суму 2712,00
грн, матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби на суму 2712,00
грн. У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав,
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі в судове засідання не прибули,
хоча належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду, у
відповідності до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судами встановлено, що позивачу після
звільнення з державної служби
відповідачем з 28.02.2014 року призначена
пенсія по інвалідності ІІ групи згідно
зі ст.37 Закону України «Про державну
службу».

Оскільки пенсія призначена без
урахування матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, премій до
державних, професійних свят та
ювілейних дат та індексації заробітної
плати, позивач у березні 2014 року
звернувся до відповідача із заявою про
перерахунок пенсії.

Листом від 24.03.2014 року № 112/П-01 у
задоволенні заяви позивачу відмовлено,
що стало підставою звернення до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним
відносинам суд враховує наступне.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

З наведеного видно, що суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивачу в 2012 - 2014 роках
нараховувалась та виплачувалась
матеріальна допомога на оздоровлення
та соціально-побутові потреби, а також
з нарахованих та виплачених сум
матеріальної допомоги нараховані та
утримані внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.
Індексація за даний період становить
5289,90 грн.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що УПФУ в м.Луцьку
неправомірно не врахувало ОСОБА_1 при
призначенні пенсії матеріальну
допомогу на оздоровлення, допомогу для
вирішення соціально-побутових питань
та індексацію доходів.

Частиною першою статті 200 КАС України
передбачено, що суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного судова
колегія приходить до переконання, що
доводи апеляційної скарги є
безпідставними і необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
залишити без задоволення, а постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 13.05.2014 року а
адміністративній справі № 161/5655/14а,
2а-161/253/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
Р.Й. Коваль

Судді:
Н.М. Судова-Хомюк

В.В. Святецький