Справа № 826/2337/13-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/2337/13-а Головуючий
у 1-й інстанції: Катющенко В.П.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 14 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві, треті особи:
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_5,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Оціночна компанія
«ВЕГА», Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»,
про визнання дій протиправними,
скасування постанови та зобов'язання
вчинити певну дію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві, треті особи : Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль», ОСОБА_5, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Оціночна
компанія «ВЕГА», Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг Групп», в якому просив
визнати протиправною та скасувати
постанову головного державного
виконавця Дубаса А.М. від 14.06.2012 про
призначення експерта для участі у
виконавчому провадженні щодо
реалізації квартири № 38 за адресою:
вул. Фрунзе, 34-38, м. Київ; визнати
неправомірними дії відповідача,
спрямовані на призначення та
проведення торгів з реалізації
вищевказаної квартири; зобов'язати
відповідача винести постанову про
повернення виконавчих листів
Подільського районного суду м. Києва
від 04.08.2011 № 2-3758/10, від 01.11.2011 № 2-570/11 та
наказу Господарського суду м. Києва від
25.01. 2011 № 30/343 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
березня 2014 року позов задоволено
частково: визнано протиправними дії
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві, спрямовані на
призначення та проведення торгів з
реалізації квартири №38 за адресою: вул.
Фрунзе, 34-38, м. Київ. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням третя особа, - Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль», - подала апеляційну скаргу,
в якій просить постанову суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на те,
що неповнолітня дитина було
зареєстрована у спірній квартирі вже
після укладення договору іпотеки та
без згоди банку, а тому така обставина
не може бути підставою до визнання дій
державного виконавця протиправними.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
між позивачем та Публічним акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль» 21
березня 2007 року було укладено договір
іпотеки.

Відповідно до пункту 1.1. цього договору,
останній забезпечує вимоги
Іпотекодержателя, що виникають з
кредитного договору № 014/9408/74/53490 від 21
березня 2007 року, за умовами якого
іпотекодавець зобов'язується перед
іпотекодержателем повернути кредит в
розмірі 505 000,00 доларів США через 240
місяців терміном з 21 березня 2007 року по
21 березня 2027 року, сплатити проценти за
його користування, комісійну
винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в
розмірі, строки та у випадках
передбачених кредитним договором, а
також виконати інші умови кредитного
договору та відшкодувати
іпотекодержателю всі можливі збитки,
понесені ним внаслідок невиконання чи
неналежного виконання умов кредитного
договору. У відповідності до даного
договору іпотекодержатель має право у
випадку невиконання іпотекодавцем
своїх зобов'язань за кредитним
договором отримати задоволення за
рахунок майна.

Відповідно до пункту 1.2 договору
іпотеки предметом іпотеки є нерухоме
майно: квартира № 8 за адресою: вул.
Фрунзе, 34-38, м. Київ.

У зв'язку з невиконанням позивачем умов
кредитного договору Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» звернулось до Подільського
районного суду м. Києва з позовами про
стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за
кредитним договором, процентів та пені,
а також про розірвання кредитного
договору, стягнення заборгованості та
звернення стягнення на майно.

За наслідками розгляду вказаного
позову Подільським районним судом
міста Києва 16 грудня 2010 року та 22 лютого
2011 року видано виконавчі листи № 2-3758/10
та № 2-570/11, на підставі яких відкриті
виконавчі провадження № 35238278 та №
35238474.

Постановою головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві Дубаса Артура Михайловича від 14
березня 2012 року відкрито виконавче
провадження ВП № 31621990 на підставі
наказу № 30/343, виданого 25 січня 2011року
господарським судом міста Києва про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 135
461,51 грн.

Також, постановами державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві Терещенка Володимира Ігоровича
від 16 листопада 2012 року відкрито
виконавчі провадження ВП № 35238278, №
35238474 та № 35238718 на підставі виконавчих
листів Подільського районного суду м.
Києва № 2-3758/10, виданого 04 серпня 2011
року, № 2-570/11 та 2-570/11, виданих 01
листопада 2011 року, про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» боргу на загальну суму 3 548 698, 33
грн.

Постановами державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві Терещенка
Володимира Ігоровича від 06 грудня 2012
року приєднано виконавчі провадження
№ 31621990, № 35238278, № 35238474, № 35238718 до
зведеного виконавчого провадження №
35568504.

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції Жовнір Юлії Олександрівни від
26 квітня 2013 року передано в рахунок
погашення боргу трикімнатну квартиру
за адресою: АДРЕСА_1, що є власністю
ОСОБА_4, оціночною вартістю 1 597 561, 00 грн.
стягувачеві, а саме АТ «Райффайзен Банк
Аваль», оскільки 28 січня 2013 року та 08
квітня 2013 року прилюдні торги не
відбулися у зв'язку з відсутністю
покупців.

Водночас, згідно довідки Комунального
підприємства «Центральний» № 58 від 11
січня 2013 року за формою № 3 у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 (власник
квартири) з 26 жовтня 2010 року, ОСОБА_9
(сестра) з 24 квітня 2010 року та ОСОБА_10
(племінниця) з 24 квітня 2010 року.

Вважаючи дії відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві неправомірними позивач
звернувся до суду із зазначеним
позовом.

Частково задовольняючи
адміністративний позов, суд першої
інстанції дійшов висновку про
протиправність дій відповідача,
спрямованих на призначення та
проведення торгів з реалізації
означеної квартири, позаяк
відповідачем не вчинено жодних дій,
визначених пунктом 4.5.9. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень. В решті ж позовних вимог дійшов
висновку про їх необґрунтованість.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Таким чином, перегляду в апеляційному
порядку підлягає лише та частина
позовних вимог, які були задоволенні
судом першої інстанції та стали
підставою до звернення апелянта зі
скаргою.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Частиною першою статті 11 зазначеного
Закону встановлено, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом (ч.
2 ст. 11 Закону).

Згідно статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 54
Закону України «Про виконавче
провадження» звернення стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно, або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна (ч. 4 ст. 54 Закону).

Реалізація заставленого майна
здійснюється в порядку, встановленому
цим Законом (ч. 5 ст. 54 Закону).

Примусове звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень Закону України «Про іпотеку»
(ч. 8 ст. 54 Закону).

Водночас, пунктом 4.5.9 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5, (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин та на момент прилюдних
торгів) встановлено, що у разі передачі
на реалізацію нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким мають неповнолітні,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону. Якщо такий дозвіл
відсутній, державний виконавець
звертається до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання. Якщо судом не
встановлено (змінено) спосіб і порядок
виконання, державний виконавець
продовжує виконання рішення за рахунок
іншого майна боржника, а в разі
відсутності такого майна повертає
виконавчий документ стягувачеві з
підстави, передбаченої пунктом 2
частини першої статті 47 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
державний виконавець під час вчинення
дій, спрямованих на призначення та
проведення торгів з реалізації
квартири №38 за адресою: вул. Фрунзе, 34-38,
м.Київ до органів опіки та піклування
не звертався, так само як і не звертався
до суду із заявою про встановлення або
зміну способу і порядку виконання
рішення суду.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність підстав для
визнання протиправними дій відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві, спрямованих на
призначення та проведення торгів з
реалізації означеної квартири, позаяк
відповідачем не вчинено обовязкових
дій, визначених пунктом 4.5.9. Інструкції
з організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції
порушень норм матеріального та
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не виявлено, суд повно
і правильно встановив фактичні
обставини справи, правильно визначив
правовідносини, що склалися між
сторонами, і дав їм належну правову
оцінку, - з огляду на що підстави до
скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 167, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 березня 2014 року, - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

.

Головуючий суддя
Желтобрюх І.Л.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.