Справа № 2-а-153/11/0226
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-153/11/0226
Головуючий у 1-й інстанції: Береговий
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сторчак В. Ю.

судді: Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко
Ж. М.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області на постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
11 лютого 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії.

Постановою Тульчинського районного
суду Вінницької області від 11 лютого
2011 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати
незаконне, на його думку, судове
рішення. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційної інстанції знаходить, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 4
категорії та постійно проживає в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю. Крім того позивач має статус
дитини війни.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до статті 49 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до категорії 2 складає 30 % мінімальної
пенсії за віком, особам, віднесеним до
категорії 3 - 25 % мінімальної пенсії за
віком, а особам, віднесеним до
категорії 4 - 15 % мінімальної пенсії за
віком.

Згідно зі статтею 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
непрацюючим пенсіонерам, які постійно
проживають на території зони
гарантованого добровільного
відселення, проводиться доплата до
пенсії в розмірі двох мінімальних
заробітних плат. На підставі цієї ж
норми непрацюючим пенсіонерам, які
постійно проживають на території зони
посиленого радіологічного контролю,
проводиться доплата до пенсії в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати.

Нарахування позивачу пенсії
відповідно до положень статтей 39, 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
відповідачем не здійснено, у зв'язку з
чим він звернувся до суду за захистом
своїх прав.

Всупереч вимог статтей 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою КМУ №
836 від 26.07.1996 року та Постановою КМУ № 530
від 28.05.2008 року, а не в кратному
відношенні до мінімальної заробітної
плати, як того вимагають вказані
Закони.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та Закон України "Про
соціальний захист дітей війни"має вищу
юридичну силу в порівняні з
вищевказаними Постановами КМУ,
відповідач неправомірно виплачував
додаткову пенсію в меншому розмірі ніж
це передбачено зазначеними Законами.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області, -залишити без задоволення, а
постанову Тульчинського районного
суду Вінницької області від 11 лютого 2011
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.