Справа № 872/14880/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2014 рокусправа № 804/11236/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20 вересня
2013 року у справі №804/11236/13-а за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпропедзержинська
Дніпропетровської області про
визнання недійсною та скасування
вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом в якому просив визнати
недійсною та скасувати вимогу
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 06 серпня 2013 року № Ф-381 про
сплату суми недоїмки зі сплати єдиного
внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 6398,36 грн. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що вимога про сплату
недоїмки від 06 серпня 2013 року № Ф-381 не
відповідає вимогам чинного
законодавства, а саме: пункту 5 частини 1
статті 18 Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки не містить дату
набрання чинності. Крім того, позивач
вказав, що до вимоги про сплату
недоїмки від 06 серпня 2013 року № Ф-381 не
додано жодного документу із
зазначенням розрахунку стягуваної
суми.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
вересня 2013 року у задоволення
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції,Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся з
апеляційною скаргою в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просило просила скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.

Сторони, належним чином повідомлені
про день, місце і час розгляду
апеляційної скарги, доказом чого є
повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень, у
судове засідання не прибули,
відповідач у поданому до суду
клопотанні, просив проводити
апеляційний розгляд без участі його
уповноваженого представника.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 є
фізичною особою - підприємцем, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця серії НОМЕР_1 та знаходиться
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області як платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Позивач взятий
на облік в Управлінні Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, у зв'язку з переведенням із
Управління Пенсійного фонду України в
Баглійському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, в якому останній знаходився на
обліку як платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з 01 жовтня 2008
року, що підтверджується повідомленням
про взяття на облік платника єдиного
внеску від 14 листопада 2011 року № 929,
належним чином засвідчена копія якого
міститься в матеріалах справи.
Відповідно до листа Управління
Пенсійного фонду України в
Баглійському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 05 лютого 2013 року № 973/03-19
"Про передачу залишків" та картки
особового рахунку платника фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, доданої до
цього листа, у позивача була наявна
заборгованість по сплаті єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 3840,30 грн.
та борг по сплаті фінансової санкції в
сумі 170,00 грн. Враховуючи наявність
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 4010, 30 грн.,
який виник в період перебування
позивача на обліку в Управлінні
Пенсійного Фонду України в
Баглійському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області та з огляду на заборгованість
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за І та ІІ
квартал 2013 року в сумі 2388,06 грн.,
відповідач надіслав на адресу позивача
вимогу про сплату боргу від 06 серпня 2013
року № Ф-381 на суму 6398,36 грн., яка
отримана позивачем 14 серпня 2013 року
засобами поштового зв'язку.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
недоведеності позивачем незаконності
оспорюваної вимоги.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно з абз. 2 п. 1, абз. 3 п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
платниками єдиного внеску є
роботодавці: фізичні особи -
підприємці, зокрема ті, які
використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців);
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно, та фізичні особи,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту);
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

У відповідності до положень пункту 3
частини 1 статті 7 Закону єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону, які обрали
спрощену систему оподаткування, - на
суми, що визначаються такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону
платники єдиного внеску, зазначені у
пункті 4 частини першої статті 4 цього
Закону, зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний рік,
до 10 лютого наступного року, крім
фізичних осіб - підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування та
членів сімей таких осіб, які беруть
участь у провадження ними
підприємницької діяльності, які
сплачують єдиний внесок, нарахований
за календарний квартал, до 20 числа
місяця, що настає за кварталом, за який
сплачується єдиний внесок. Періодом, за
який платники єдиного внеску подають
звітність до органу доходів і зборів
(звітним періодом), є календарний
місяць, крім платників, зазначених у
пунктах 4 і 5 частини першої статті 4
цього Закону, для яких звітним періодом
є календарний рік.

Враховуючи положення частини 4 статті 25
Закону орган доходів і зборів у
порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Платник єдиного внеску
зобов'язаний протягом десяти робочих
днів з дня надходження вимоги про
сплату недоїмки сплатити суми недоїмки
та штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідно з п.п. б) п. 6.3 Інструкції органи
Пенсійного фонду надсилають платникам
вимогу про сплату недоїмки в таких
випадках платник має на кінець
звітного базового періоду недоїмку зі
сплати єдиного внеску.

У відповідності до пункту 6.8.
Інструкції у разі якщо платник, який
одержав вимогу і протягом десяти
робочих днів після її отримання не
сплатив зазначені у вимозі суми
недоїмки, штрафів та пені, не узгодив
вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в
судовому порядку або не сплатив
узгоджену суму недоїмки протягом
десяти робочих днів з дня отримання
узгодженої вимоги, орган Пенсійного
фонду надсилає в порядку,
встановленому законом, до підрозділу
державної виконавчої служби вимогу про
сплату недоїмки, у якій зазначає суму
боргу за даними карток особових
рахунків платників на дату подання.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції під час
розгляду даної адміністративної
справи зробив правильний висновок про
необґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
вересня 2013 року у справі №804/11236/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко