Справа № 688/3182/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 688/3182/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Мазур Н.В.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Шепетівської міської ради
Хмельницької області на постанову
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 14 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради Хмельницької області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

02.07.2014 року позивач - ОСОБА_2 звернувся
до Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Шепетівської міської ради
Хмельницької області провизнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії.

Шепетівський міськрайонний суд
Хмельницької області своє постановою
від 14.07.2014 року адміністративний позов
задовольнив частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 14.07.2014 року та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
09.01.2014 року Вінницький апеляційний
адміністративний суд своєю ухвалою
зобов'яза управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради здійснити перерахунок та
виплату державної допомоги по догляду
за дитиною, відповідно до ст. 43 Закону
України "Про заагальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженнм та похованням"
за період з 01.05.2011 по 14.10.2011 року.

17.02.2014 року на підставі зазначеного
рішення Шепетівським міськрайонним
судом Хмельницької області видано
виконавчий лист № 2-а-6378/2011.

05.06.2014 року позивач звернувся до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Шепетівської міської ради
Хмельницької області з заявою про
видачу розпорядження про нарахування
розміру державної допомоги по догляду
за дитиною.

20.06.2014 року позивач отримала лист -
відповідь від 17.06.2014 року №Б-120, в якому
зазначено, що відповідачем направлено
до Верховного суду України заяву про
перегляд вищевказаного рішення
Вінницького апеляційного
адміністративного суду, тому розгляд
заяви по суті вважають за доцільне
відкласти до отримання результату
перегляду.

Вважаючи зазначене рішення
відповідача позивач просить,
зобов'язати на виконання рішення
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 09.01.2014 року
у справі № 2-а-6378/2011, розглянути по суті
заяву позивача від 05.06.2014 року та видати
розпорядження про нарахування
заборгованого розміру допомоги на
дитину.

Приймаючи оскаржувану постанову суд
першої інстанції керуючись Законом
України "Про зверення громадян" дійшов
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову.

Колегія суддів апеляційної інстанції
із зазначеними висновками суду першої
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Із змісту заяви позивача слідує що ним
ставиться питання про виконання
судового рішення в адміністративній
справі .

Відповідно до ст. 257 КАС України, яка
регламентує порядок виконання судових
рішень в адміністративних справах
встановлено що судове рішення, яке
набрало законної сили або яке належить
виконати негайно, є підставою для його
виконання (ч. 2 ).

Примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України "Про виконавче провадження" від
21.04.1999 N 606-XIV (ч. 3).

Однак ні КАС України ні Законом України
"Про виконавче провадження" не
передбачено такого механізму
забезпечення виконання судового
рішення, як звернення позивача до
відповідача з вимогою його виконання.
Натомість примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи
органів Міністерства юстиції України
(ст. 2 ч. 1 Закону України "Про виконавче
провадження"). Вказаними законами також
не передбачено як повинен діяти
відповідач - суб'єкт владних
повноважень, в разі надходження такої
заяви.

Таким чином відповідач, а в подальшому
і суд першої інстанції правомірно
визначили подану позивачем заяву як
таку, що подана відповідно до Закону №
393/96-ВР.

В свою чергу статтею 15 Закону № 393/96-ВР
встановлено порядок розгляду таких
заяв. Зокрема, органи державної влади,
місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки. Рішення про відмову в
задоволенні вимог, викладених у заяві
(клопотанні), доводиться до відома
громадянина в письмовій формі з
посиланням на Закон і викладенням
мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 20 Закону № 393/96-ВР,
яка визначає терміни розгляду звернень
громадян вони розглядаються і
вирішуються у термін не більше одного
місяця від дня їх надходження, а ті, які
не потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Натомість, як слідує з спірної
відповіді відповідача, останній в
порушення вказаних норм, відклав
розгляд заяви позивача на невизначений
термін - до отримання результатів
розгляду заяви про перегляд судових
рішень. Хоча, в силу вказаних норм,
повинен був або вирішити її по суті в
межах місячного строку, або встановити
необхідний термін для її розгляду (не
більше 45 днів) за умови, що в місячний
термін вирішити порушені у зверненні
питання неможливо, про що повідомити
позивача.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
протиправність дій відповідача і
обрав правильний спосіб захисту
порушеного права позивача,
зобов'язавши відповідача розглянути
його звернення по суті.

При цьому він не позбавив відповідача
права на встановлення додаткового
терміну необхідного для розгляду
заяви, як на те посилається відповідач
в апеляційній скарзі.

Також є безпідставними посилання
апелянта на порушення судом першої
інстанції правил щодо вирішення
питання про відвід судді, оскільки
така заява позивача надійшла до суду
першої інстанції після постановлення
рішення і не містить даних, які б
свідчили про упередженість судді при
розгляді справи.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо
задоволення заявлених позовних вимог у
спосіб та межах передбачених
законодавством.

Оскільки доводи апеляційної скарги
відповідача не ґрунтуються на вимогах
законодавства та не спростовують
висновків суду першої інстанції,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування або
зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради Хмельницької області, -
залишити без задоволення, а постанову
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 14 липня 2014
року, - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Залімський І. Г.

Сушко О.О.