Справа № 816/2271/14
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2271/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кулик -
Куличок О.Л.,

представника позивача - Хоміч Л.В.,

представника відповідача - Криворучка
Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Державної екологічної
інспекції в Полтавській області до
Колективного підприємства
"Полтавський м'ясокомбінат" про
тимчасову заборону (зупинення)
діяльності, -

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2014 року Державна екологічна
інспекція в Полтавській області
звернулася до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Колективного підприємства
"Полтавський м'ясокомбінат" про
тимчасову заборону (зупинення)
діяльності відповідача в частині
експлуатації обладнання, що здійснює
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, яке знаходиться в
будівлях і використовувалося
відповідачем, а саме від джерел:
ковбасного цеху, ремонтно - будівельної
дільниці, поста ручного
електрозварювання, дільниці риби,
холодильного цеху, за адресою: м.
Полтава, вул. Харчовиків, 6, до отримання
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що перевіркою
встановлено та зафіксовано у акті
перевірки №250/01-01-14 від 27.05.2014 порушення
відповідачем вимог статті 11 Закону
України "Про охорону атмосферного
повітря" у зв'язку з відсутністю
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, тому вважає, що відповідно
до частини 5 статті 4 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" діяльність відповідача в
частині експлуатації відповідного
обладнання підлягає зупиненню за
судовим рішенням.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
просила задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд відмовити у задоволенні
позовних вимог.

У своїх письмових запереченнях
зазначав, що Державною екологічною
інспекцією в Полтавській області в
акті перевірки №250/01-01-14 від 27.05.2014 не
визначено, які забруднюючі речовини та
в якій кількості викидаються в
атмосферне повітря, яким саме
обладнанням. Натомість зауважував, що
КП "Полтавський м'ясокомбінат"
розпочато розробку та погодження
документів, що обґрунтовують обсяги
викидів для отримання дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що Колективне
підприємство "Полтавський
м'ясокомбінат" (ідентифікаційний код
00424214) є юридичною особою.

Згідно квартального плану роботи
Державної екологічної інспекції у
Полтавській області на ІІ квартал 2014
року, затвердженого першим заступником
голови Державної екологічної
інспекції України 21.03.2014, КП
"Полтавський м'ясокомбінат" включено
для проведення планової перевірки щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства /а.с. 57-58/.

Відповідно до наказу від 30.04.2014 №
229/01-03, направлення на перевірку від
30.04.2014 № 250/01-01-14 провідним спеціалістом
відділу екологічного контролю
земельних ресурсів - державним
інспектором з охорони навколишнього
природного середовища Полтавської
області Корнієнком В.В., у період з
06.05.2014 по 27.05.2014 проведено планову
перевірку Колективного підприємства
"Полтавський м'ясокомбінат" на предмет
дотримання вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів, щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами /а.с. 52, 53/

За результатами перевірки складено акт
№250/01-01-14 від 27.05.2014, в якому
зафіксовано, зокрема, порушення
відповідачем приписів статті 11 Закону
України "Про охорону атмосферного
повітря", а саме: відсутність дозволу
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами по проммайданчику КП
"Полтавський м'ясокомбінат" за адресою:
м.Полтава, вул. Харчовиків, 6, від джерел:
ковбасного цеху, ремонтно-будівельної
дільниці, поста ручного
електрозварювання, дільниці риби,
холодильного цеху, в яких на момент
натурного обстеження здійснювалась
виробнича діяльність /а.с. 10-15/.

З метою усунення порушень
природоохоронного законодавства,
виявлених під час перевірки, на
підставі акту перевірки №250/01-01-14
позивачем винесено припис № 05-21-269 від
02.06.2014, пунктом 7 якого зобов'язано
отримати дозвіл на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами: ковбасного
цеху, ремонтно-будівельної дільниці,
поста ручного електрозварювання,
дільниці риби, холодильного цеху
/а.с.62-63/.

Посилаючись на норми частини 5 статті 4
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", позивач
звернувся до суду про заборону
(зупинення0 діяльності відповідача в
частині експлуатації обладнання, що
здійснює викиди забруднюючих речовин.

Надаючи оцінку обґрунтованості
позовних вимог, суд виходить з
наступного.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю), визначені Законом України
"Про основні засади державного нагляду
контролю у сфері господарської
діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V.

Так, частиною четвертою статті 4
зазначеного Закону передбачено, що
виключно законами встановлюються
органи, уповноважені здійснювати
державний нагляд (контроль) у сфері
господарської діяльності, види
господарської діяльності, які є
предметом державного нагляду
(контролю), повноваження органів
державного нагляду (контролю) щодо
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг, вичерпний
перелік підстав для зупинення
господарської діяльності, спосіб
здійснення державного нагляду
(контролю), санкції за порушення вимог
законодавства і перелік порушень, які є
підставою для видачі органом
державного нагляду (контролю) припису,
розпорядження або іншого розпорядчого
документа.

Відповідно до частини 1 статті 28
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
від 25 червня 1991 року №1264-ХІІ державний
контроль у галузі охорони атмосферного
повітря здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику із здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, раціонального
використання, відтворення і охорони
природних ресурсів, а на території
Автономної Республіки Крим - органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань екології та
природних ресурсів, а також іншими
органами виконавчої влади.

Таким органом відповідно до
Положення про Державну екологічну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 13 квітня
2011 року №454/2011, є Державна екологічна
інспекція України, створена для
забезпечення реалізації державної
політики із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Держекоінпекція здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
свої територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, морські екологічні
інспекції (Азовська,
Азово-Чорноморська, Північно-Західного
регіону Чорного моря) (пункт 7
Положення).

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" на підставі
акта, складеного за результатами
здійснення заходу, в ході якого
виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду.

Частиною 5 статті 4 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" встановлено, що повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.

З аналізу наведених норм суд
вбачає, що орган державного нагляду
(контролю), зокрема Державна екологічна
інспекція у Полтавській області, на
підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, має право звернутися до
адміністративного суду з позовом про
повне або часткове зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг.

Перевіряючи наявність підстав для
зупинення діяльності відповідача в
частині експлуатації обладнання, що
здійснює викиди забруднюючих речовин,
суд враховує наступне.

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про охорону атмосферного повітря»
господарська чи інші види діяльності,
пов'язані з порушенням умов і вимог до
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря і рівнів впливу
фізичних та біологічних факторів на
його стан, передбачених дозволами, може
бути обмежена, тимчасово заборонена
(зупинена) або припинена відповідно до
законодавства.

Згідно частин 5, 6 статті 11 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря» викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами можуть здійснюватися після
отримання дозволу, виданого суб'єкту
господарювання, об'єкт якого належить
до другої або третьої групи, обласними,
Київською, Севастопольською міськими
державними адміністраціями, органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері санітарного та
епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами можуть здійснюватися на
підставі дозволу, виданого суб'єкту
господарювання, об'єкт якого належить
до першої групи, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, за погодженням
з центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері санітарного та епідемічного
благополуччя населення.

За визначенням, наявним у статті 1
Закону України "Про охорону
атмосферного повітря", забруднююча
речовина - це речовина хімічного або
біологічного походження, що присутня
або надходить в атмосферне повітря і
може прямо або опосередковано
справляти негативний вплив на здоров'я
людини та стан навколишнього
природного середовища

Згідно з частинами 1, 2 статті 11
Закону України "Про охорону
атмосферного повітря" для забезпечення
екологічної безпеки, створення
сприятливого середовища
життєдіяльності, запобігання
шкідливому впливу атмосферного
повітря на здоров'я людей та навколишнє
природне середовище здійснюється
регулювання викидів найбільш
поширених і небезпечних забруднюючих
речовин, перелік яких встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Перелік забруднюючих речовин
переглядається Кабінетом Міністрів
України не менше одного разу на п'ять
років за пропозицією центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, і центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони здоров'я.

Відповідно до положень статті
1Закону України "Про охорону
атмосферного повітря" джерелом викиду
є об'єкт (підприємство, цех, агрегат,
установка, транспортний засіб тощо), з
якого надходить в атмосферне повітря
забруднююча речовина або суміш таких
речовин.

У пункті 1.15.5. Інструкції про зміст та
порядок складання звіту проведення
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин на підприємстві, затвердженої
наказом Мінекобезпеки від 10.02.1995 № 7,
надано визначення стаціонарному
джерелу забруднення атмосфери, яким є
підприємство, цех, агрегат, установка
або інший нерухомий об'єкт, що зберігає
свої просторові координати протягом
певного часу і здійснює викиди
забруднюючих речовин в атмосферу.

Аналогічне визначення
міститься також у п. 14.1.230 ст.14
Податкового кодексу України.

Таким чином, з аналізу наведених
правових норм суд вбачає, що
відсутність дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря є порушенням умов і вимог до
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, що у свою чергу
може бути підставою для обмеження,
тимчасової заборони (зупинення) або
припинення господарської діяльності
відповідно до законодавства.

При цьому для констатації порушення
умов і вимог до викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря повинні
бути встановлені наступні обставини:
підприємство, цех, агрегат, установка,
транспортний засіб тощо здійснюють
викиди в атмосферне повітря
забруднюючих речовин або суміші таких
речовин; такі речовини або їх суміші
дійсно є забруднюючими (наявні у
Переліку забруднюючих речовин,
затверджених КМУ, або наявні докази, що
речовини можуть прямо або
опосередковано справляти негативний
вплив на здоров'я людини та стан
навколишнього природного середовища);
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря відбуваються без
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами.

З акту перевірки №250/01-01-14 від 27.05.2014 суд
вбачає, що державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища Полтавської області
Корнієнком В.В. зафіксовано, що під час
здійснення відповідачем виробничої
діяльності у ковбасному цеху,
ремонтно-будівельній дільниці, пості
ручного електрозварювання, дільниці
риби, холодильному цеху здійснюються
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря за відсутності
дозволів на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами.

Однак при цьому в акті перевірки не
вказано і жодним доказом не
підтверджено, які саме речовини
надходять в атмосферне повітря
внаслідок роботи цих об'єктів, чи є такі
речовини забруднюючими, в яких обсягах
здійснюються викиди забруднюючих
речовин.

Крім того, матеріали перевірки не
містять жодних даних, які б дали змогу
ідентифікувати приміщення та
обладнання, яке знаходиться в цих
приміщеннях, та, за висновком
перевірки, здійснює викиди
забруднюючих речовин.

В судовому засіданні представник
позивача також не змогла пояснити, які
приміщення КП "Полтавський
м'ясокомбінат" були обстежені, яке
обладнання в цих приміщеннях здійснює
викиди забруднюючих речовин, які саме
забруднюючі речовини надходять в
атмосферне повітря.

При цьому судом встановлено, що за
адресою м. Полтава, вул. Харчовиків, 6
знаходяться декілька виробничих
приміщень КП "Полтавський
м'ясокомбінат", які позначені
відповідними літерами (зокрема А-6, Б-2,
Д-1, Д-5, Н-1, С-2 Х-1, Я-2 тощо), що
підтверджується копіями експлікацій
приміщень до плану будинку (а.с.109-171).

При дослідженні експлікацій приміщень
судом не встановлено наявності у
відповідача приміщень із назвою
"ремонтно-будівельна дільниця", "пост
ручного електрозварювання", "дільниця
риби", "холодильний цех", експлуатацію
обладнання в яких позивач просить
тимчасово заборонити (зупинити).

Відповідно до п.п. 4.4. - 4.6. Порядку
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства, затвердженим наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від 10
вересня 2008 р. №464 і зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України від 15
січня 2009 р. за №18/16034 (далі - Порядок №464),
дія якого поширюється на інспекторів
державної екологічної інспекції, під
час проведення перевірки
перевіряються наявність та чинність
дозвільних документів, які
підтверджують право на здійснення
господарської діяльності, пов'язаної з
використанням природних ресурсів
(розміщення відходів, поводження з
відходами (крім поводження з
радіоактивними відходами),
небезпечними хімічними речовинами,
викиди в атмосферне повітря з
стаціонарних джерел, спеціальне
використання природних ресурсів),
транскордонним переміщенням об'єктів
рослинного й тваринного світу, та інших
документів, необхідних для здійснення
перевірки. Крім цього, перевірка
здійснюється на території суб'єкта
господарювання - на виробничих
майданчиках, у цехах, у місцях
розташування обладнання, земельних
ділянках, у тому числі територій та
об'єктів природно-заповідного фонду,
шляхом візуального огляду із
застосуванням, у разі необхідності,
інструментально-лабораторного,
радіаційного та інших методів
контролю. При здійсненні перевірок на
об'єктах, діяльність чи експлуатація
яких пов'язана із впливом на довкілля
шляхом викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, скидів у водні
об'єкти, розміщення відходів,
забруднення ґрунтів, проводиться
перевірка здійснення суб'єктом
господарювання
інструментально-лабораторних
вимірювань при виробничому контролі за
дотриманням встановлених нормативів, а
також, у разі необхідності, здійснення
відбору проб та
інструментально-лабораторні
вимірювання за дотриманням суб'єктами
господарювання встановлених
нормативів.

Отже, посадова особа, яка проводить
перевірку, для з'ясування певних
обставин та для підтвердження
висновків щодо наявності порушення має
право здійснювати огляд території
суб'єкта господарювання та
застосовувати методи
інструментально-лабораторного,
радіаційного та інших методів
контролю.

Згідно пункту 4.14 Порядку № 464 не
допускається включення до акта
перевірки інформації або висновків,
які не підтверджені документально,
пропозицій, а також інформації, наданої
правоохоронними органами.

Зі змісту акту перевірки та пояснень
представника позивача судом
встановлено, що в ході перевірки
відповідача
інструментально-лабораторні
вимірювання не здійснювалися, проби не
відбиралися, технічна документація на
обладнання не досліджувалася.

Таким чином під час перевірки
відповідача не встановлено вид і обсяг
забруднюючих речовин, викид яких
здійснюється обладнанням відповідача,
конкретний вид обладнання, що здійснює
викиди, його місце знаходження. В ході
розгляду справи позивачем також не
надано доказів для встановлення і
підтвердження цих обставин.

Згідно з частинами першою, шостою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. Якщо особа, яка бере
участь у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що в ході розгляду справи не
знайшли підтвердження належними і
допустимими доказами порушення
відповідачем вимог статті 11 Закону
України "Про охорону атмосферного
повітря", а відтак і підстави для
тимчасового зупинення його діяльності.

Також суд враховує, що позивачем
зазначено у позовних вимогах такий
спосіб вжиття заходів реагування, який
з огляду на відсутність точного
переліку та місця розташування
обладнання, експлуатація якого
підлягає зупиненню, може призвести до
порушення прав відповідача у зв'язку з
перешкодами здійсненню виробничої
діяльності з використанням того
обладнання, яке експлуатується
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Крім того, суд бере до уваги здійснення
відповідачем заходів, спрямованих на
виявлення наявності стаціонарних
джерел, які здійснюють викиди в
атмосферне повітря, отримання дозволів
на такі викиди, що підтверджується
укладеним з ТОВ "Профеколог" договору №
05/2014 від 08.08.2014, щодо надання ряду
послуг, кінцевим результатом яких є
оформлення відповідачу дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря /а.с. 97 - 102, 188/.

Зважаючи на вищенаведене, виходячи з
наявних матеріалів справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Державної екологічної
інспекції в Полтавській області до
Колективного підприємства
"Полтавський м'ясокомбінат" про
тимчасову заборону (зупинення)
діяльності відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови складено 19
вересня 2014 року.

Суддя
М.В. Довгопол