Справа № 872/10675/13
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2014 рокусправа № 808/4102/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Олефіренко Н.А.

суддів: Головко О.В.
Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Розівському
районі Запорізької області на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року у справі № 808/4102/13-а за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в Розівському
районі Запорізької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Куйбишевському
районі про стягнення заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку щомісячної адресної допомоги,
-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Розівському районі Запорізької
області звернулось до Запорізького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України у
Куйбишевському районі Запорізької
області, в якому просило зобов'язати
відповідача прийняти до заліку
державну адресну допомогу за грудень
2012 року та стягнути з відповідача
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату щомісячної державної
адресної допомоги у розмірі 8275,69 грн. та
витрати на її доставку у розмірі 65,02
грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що відповідно до
приписів ст. 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та постанови Кабінету
Міністрів України №265 від 26 березня 2008
року, відповідач має прийняти до заліку
суму щомісячної державної адресної
допомоги на поховання, виплаченої УПФУ
в Розівському районі Запорізької
області у грудні 2012 року.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в Розівському районі
Запорізької області відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення про
задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, станом
на початок грудня 2012 року на обліку в
Управління пенсійного фонду України в
Розівському районі Запорізької
області перебувало 13 пенсіонерів, які
мають інвалідність в наслідок
трудового каліцтва на виробництві та
отримують пенсії, відповідно пунктів
«а», «в», «г» статті 26 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до постанови Кабінету
міністрів України №265 від 26 березня 2008
року «Про деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» позивачем
проведено перерахунок пенсій особам,
які є інвалідами внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання з врахуванням державної
адресної допомоги, що не вистачає до
розміру мінімального прожиткового
мінімуму непрацездатних осіб, а саме
пенсії були перераховані наступним
пенсіонерам-інвалідам: ОСОБА_1, ОСОБА_2.
ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
про що були складені розрахунки
заборгованості Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Куйбишевському
районі.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що адресна
допомога, як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно постанови правління ПФУ та
правління Фонду від 04.03.2003 року № 5-4/4
затверджено Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003
року за № 376/7697; далі - Порядок), яким
визначено механізм відшкодування
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій,
призначених відповідно до Закону
України від 23.09.1999 року № 1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV).
Статтею 21 вказаного Закону не
передбачено можливості відшкодування
Фондом витрат з виплати державної
адресної допомоги. Така адресна
допомога не передбачена ані в переліку
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом відповідно до ст.21 Закону №
1105-XIV, ані у встановленому пунктом 4
Порядку переліку виплат, передбачених
до відшкодування Фондом ПФУ.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений ст.21 Закону №
1105-XIV.

Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

На підставі аналізу цього положення
постанови Кабінету Міністрів України
від 26.03.2008 року №265 «Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян» (зі
змінами), якою передбачено надання
щомісячної державної адресної
допомоги, колегія суддів вважає, що
така допомога як окремий вид
соціальної допомоги не входить до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 4 цієї постанови встановлено,
що виплата щомісячної державної
адресної допомоги здійснюється за
рахунок коштів, з яких виплачується
пенсія або державна соціальна
допомога.

Вирішуючи питання чи здійснюються ці
виплати за рахунок коштів Фонду,
необхідно враховувати те, що
страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним із основних принципів
страхування від нещасного випадку є
цільове використання коштів.
Відповідно до ст.46 Закону № 1105-XIV кошти
на здійснення страхування від
нещасного випадку не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги.

Отже, висновок суду першої інстанції
про безпідставність вимог управління
ПФУ ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального права,
тобто, судом першої інстанції
обґрунтовано відмовлено в задоволені
позовних вимог позивача.

На підставі вище викладеного, колегія
суду вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, постанову суду
слід залишити без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Розівському
районі Запорізької області - залишити
без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року у справі № 808/4102/13-а - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до статті 212
та частини 5 статті 254 КАС.

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров