Справа № 2а/2470/628/12
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/10301/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Державної
податкової служби у Чернівецькій
області про стягнення коштів,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Державної
податкової служби у Чернівецькій
області на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 13
вересня 2012 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 24 січня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Державної податкової
служби України в Чернівецькій області
про визнання неправомірними дій,
часткове скасування пункту наказу та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24 січня 2013
року, позов задоволено. Скасовано пункт
2 наказу ДПА в Чернівецькій області №40-0
від 30 січня 2012 року в частині виплати
ОСОБА_3 вислуги років для виплати
грошової допомоги та загальної вислуги
років; зобов'язано Державну податкову
службу в Чернівецькій області
врахувати попередній період служби
позивача в Збройних Силах - 01 рік 11
місяців 25 днів, в органах внутрішніх
справ - 07 років 00 місяців 21 день,
податкової міліції 12 років 11 місяців 03
дня при обчисленні періоду за який
виплачується одноразова грошова
допомога, тобто за 21 повний календарний
рік.

Зобов'язано Державну податкову службу
в Чернівецькій області нарахувати та
сплатити ОСОБА_3 невиплачену частину
одноразової грошової допомоги в
розмірі 32 507, 68 грн.; зобов'язано
Державну податкову службу в
Чернівецькій області внести зміни до
наказу ДПА в Чернівецькій області від 30
січня 2012 року №40-0 і включити до вислуги
років в пільговому обчисленні час
служби позивача в підрозділах карного
розшуку ОВС з розрахунку 1 місяць
служби за 1, 5 місяці.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Державна податкова служба у
Чернівецькій області звернулася з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати та ухвалити нову
постанову, якою відмовити позивачу у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що наказом Державної
податкової адміністрації України від 30
січня 2012 року №40-о позивача звільнено з
податкової міліції відповідно
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29 липня 1991 року №
114, у відставку за пунктом 64 підпунктом
"г" (через скорочення штатів).

Згідно з пунктом 2 вказаного вище
наказу вислуга років позивача станом
на 30 січня 2012 року в календарному
обчисленні становить 24 роки 05 місяців 19
діб.

Відповідно до пункту 10 постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня
1992 року №393 «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей» вислуга років позивача
становить 12 повних календарних років
служби.

Не погоджуючись з пунктом 2 наказу ДПА в
Чернівецькій області №40-о, позивачем 13
лютого 2012 року подана скарга на ім'я
Голови комісії по спірних питаннях ДПС
в Чернівецькій області щодо перегляду
наказу в частині обчислення позивачу
вислуги років для виплати грошової
допомоги.

Листом від 14 березня 2012 року за
№1033/10/04-018 позивачу повідомлено про
відмову в задоволенні вимог зазначених
у скарзі.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що законодавством України не
встановлено обмежень щодо зарахування
строку служби при розрахунку грошової
допомоги у разі повторного звільнення.
При вирішенні спору суди дійшли
висновку, що для розрахунку розміру
вихідної грошової допомоги позивачу
при звільненні до уваги необхідно
брати повний строк служби, у зв'язку з
чим заявлені позивачем вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком судів попередніх інстанцій з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб»
військовослужбовцям, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, які
звільняються зі служби, членам сімей
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та
пенсіонерам з їх числа, які втратили
годувальника, виплачується допомога в
порядку і розмірах, що визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 10 постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року
№393 «Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей»
передбачено, що військовослужбовцям
(крім військовослужбовців строкової
служби), особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ при звільненні з військової
служби або з органів внутрішніх справ
виплачується грошова допомога у
розмірі 5-місячного грошового
забезпечення.

Пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» право на пенсію
за вислугу років мали особи
офіцерського складу, прапорщики і
мічмани, військовослужбовці
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особи
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, які мають на
день звільнення зі служби вислугу на
військовій службі або на службі в
органах внутрішніх справ 20 років і
більше.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, на день звільнення позивача
з органів внутрішніх справ ОСОБА_3 не
набув права на пенсію в порядку та на
умовах, встановлених Законом України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» та вихідна грошова
допомога не нараховувалась та не
виплачувалась у зв'язку з тим, що
останній не набув права на її виплату.

Відповідно до п.п. 1, 2 постанови
Кабінету Міністрів України №393 «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей»
встановлено, що для призначення пенсій
за вислугу років відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ до вислуги
років зараховуються /в т. ч./: дійсна
військова служба у Військово-Морському
Флоті; служба в органах внутрішніх
справ України на посадах
начальницького і рядового складу з дня
призначення на відповідну посаду;
додатково зараховується час їхнього
навчання (у тому числі заочно) у
цивільних вищих навчальних закладах, а
також у інших навчальних закладах,
після закінчення яких присвоюється
офіцерське звання, до вступу на
військову службу або призначення на
відповідну посаду в межах до п'яти
років із розрахунку один рік за шість
місяців.

Згідно частини 1 статті 9 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» та пункту 10 Порядку
особам, які мають право на пенсію
згідно з цими нормативно-правовими
актами та звільняються зі служби за
віком, виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, для виплати позивачу
одноразової грошової допомоги
врахований лише період проходження
служби в органах податкової міліції,
який в календарному обчисленні
становить 12 повних календарних років
служби.

До призначення на посаду в органи
державної податкової служби вислуга
років позивача становила 07 років 00
місяців 21день; вислуга років позивача
на службі в органах податкової міліції
склала 12 років 11 місяців 03 днів. Таким
чином, загальна вислуга років ОСОБА_3 на
день його звільнення становить 24 років
05 місяців 19 днів.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що одноразову
грошову допомогу при звільненні з
попереднього місця служби позивач не
отримував, а виходячи із встановленого
чинним законодавством порядку виплати
одноразової грошової допомоги при
звільненні на пенсію розмір такої
допомоги позивачу повинен бути
обчислений з урахуванням повного
строку його вислуги років.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної податкової
служби у Чернівецькій області залишити
без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 24 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: