Справа № 2а-1670/3530/11
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/69031/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції у Полтавській
області

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 08 червня 2011
року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 жовтня 2011
року

у справі № 2а-1670/3530/11

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції у Полтавській
області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач) звернулась до суду з
позовом до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції у
Полтавській області (далі - відповідач)
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 22 лютого 2011
року № /0/270 .

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 08 червня 2011
року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Кременчуцької
ОДПІ у Полтавській області від 22 лютого
2011 року № /0/270. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 3,40 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 жовтня 2011
року постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 08 червня 2011
року залишено без змін.

В касаційній скарзі Кременчуцька ОДПІ
у Полтавській області, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 08
червня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 жовтня 2011 року і ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

У запереченні на касаційну скаргу
фізична особа - підприємець ОСОБА_1,
посилаючись на те, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 08 червня 2011
року та ухвала Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 жовтня 2011 року є законними та
обґрунтованими, а положення касаційної
скарги жодним чином це не спростовують,
просить відмовити в задоволенні
касаційної скарги та залишити без змін
рішення судів попередніх інстанцій.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Кременчуцька ОДПІ у Полтавській
області провела камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість суб'єкта господарської
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 по
питанню правомірності формування
податкового кредиту по контрагенту ПП
«Нафта-Капітал» за листопад 2010 року, за
результатами якої був складений акт №
462/17-118/НОМЕР_1 02 лютого 2011 року.

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені вимоги пункту
1.7 статті 1, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4
статті 7, пункту 7.5 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», в результаті чого завищено
податковий кредит та, відповідно,
занижено суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість за
листопад 2010 року на суму 26680,00 грн.

Зокрема, в акті перевірки було вказано,
що позивач неправомірно сформував
податковий кредит листопада 2010 року по
господарській операції з придбання
товару (проволоки оцинкованої) у ПП
«Нафта-Капітал» згідно договору від 08
листопада 2010 року № 0811, оскільки:
згідно акту Кременчуцької ОДПІ у
Полтавській області № 8 від 19 січня 2011
року вказаному товариству було
зменшено податкові зобов'язання
листопада 2010 року на 7564487,00 грн. та
податковий кредит листопада 2010 року на
7564487,00 грн.; у ПП «Нафта-Капітал»
відсутні трудові ресурси, виробниче
обладнання, транспортне та торговельне
обладнання, сировина, матеріали для
здійснення основного виду діяльності,
визначеного згідно довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України; згідно акту
обстеження від 17 січня 2011 року ПП
«Нафта-Капітал» не знаходиться за
юридичною адресою, з огляду на що 20
січня 2011 року до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців було внесено запис
про відсутність за місцезнаходженням;
рішенням Кременчуцької ОДПІ у
Полтавській області № 9 від 20січня 2011
року було анульовано реєстрацію
платника податку на додану вартість ПП
«Нафта-Капітал».

22 лютого 2011 року Кременчуцька ОДПІ у
Полтавській області на підставі
вказаного акту перевірки прийняла
податкове повідомлення-рішення №
/0/270, яким згідно з підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54, абзацом 1 підпункту
123.1 статті 123 Податкового кодексу
України збільшила ОСОБА_1 суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість на 33350,00 грн.,
у тому числі: 26680,00 грн. - за основним
платежем, 6670,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що позивач правомірно
включив до складу податкового кредиту
листопада 2010 року податок на додану
вартість, сплачений у складі вартості
придбаних у ПП «Нафта-Капітал» товарів,
оскільки: реальність господарських
операцій між позивачем та казаним
суб'єктом господарювання підтверджена
належним чином оформленими первинними
бухгалтерськими документами, виданими
належним чином зареєстрованою
юридичною особою та платником податку
на додану вартість; запис про внесення
інформації щодо відсутності юридичної
особи за місцезнаходженням був
внесений до єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців 20 січня 2011 року, тобто
після виконання сторонами
господарських зобов'язань один перед
одним, з урахуванням того, що 03 лютого
2011 року до єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців був внесений запис про
підтвердження відомостей про юридичну
особу, а 11 лютого 2011 року - про зміну
місцезнаходження товариства;
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість ПП
«Нафта-Капітал» відбулось після
виконання сторонами господарських
зобов'язань один перед одним; за
наслідками перевірки ПП
«Нафта-Капітал», результати якої
оформлені актом Кременчуцької ОДПІ у
Полтавській області № 8 від 19 січня 2011
року, не приймались податкові
повідомлення-рішення, з урахуванням
того, що згідно даних зворотного боку
картки особового рахунку ПП
«Нафта-Капітал» змін в обліку суми
податкового зобов'язання,
задекларованого товариством у
листопаді 2010 року у сумі 7564487,00 грн., не
відбулося.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8 1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з підпунктом 7.4.4 пункту 7.4 статті
7 Закону України «Про податок на додану
вартість» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) якщо
платник податку придбаває (виготовляє)
матеріальні та нематеріальні активи
(послуги), які не призначаються для їх
використання в господарській
діяльності такого платника, то сума
податку, сплаченого у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
включається до складу податкового
кредиту.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Виходячи з аналізу наведених положень
Закону України «Про податок на додану
вартість» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
підставою для формування податкового
кредиту є наявність у платника податку
- покупця належно оформленої
податкової накладної, яка видається
платником податку, що поставляє товари
(роботи, послуги), на підтвердження
здійснення такої поставки.

Тобто, Закон України «Про податок на
додану вартість» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) пов'язує виникнення у
платника податків права на включення
сплачених ним у складі вартості
придбаних товарів сум податку до
складу податкового кредиту із
фактичною поставкою товарів, у ціні
яких цей податок сплачений.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, реальність
господарських операцій з придбання
позивачем у ПП «Нафта-Капітал» товару
(проволоки оцинкованої)
підтверджується: податковою накладною,
видатковою накладною,
рахунком-фактурою, банківськими
виписками, товарно-транспортною
накладною, витягом з книги обліку
довіреностей за 2010 - 2011 роки (арк. справи
19, 41-46).

Також, матеріали справи містять
довідку з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, з якої вбачається, що
запис про внесення інформації щодо
відсутності ПП «Нафта-Капітал» за
місцезнаходженням був внесений до
цього реєстру лише 20 січня 2011 року,
тобто після виконання сторонами
господарських зобов'язань один перед
одним, з урахуванням того, що 03 лютого
2011 року до єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців був внесений запис про
підтвердження відомостей про юридичну
особу, а 11 лютого 2011 року - про зміну
місцезнаходження товариства (арк.
справи 141-144).

При цьому, в акті Кременчуцькою ОДПІ у
Полтавській області № 8 від 19 січня 2011
року, вказано, що у роз шифровці
податкових зобов'язань та податкового
кредиту за листопад 2010 року ПП
«Нафта-Капітал» задекларувало свої
податкові зобов'язання по
господарських операціях з фізичною
особою - підприємем ОСОБА_1 у розмірі
26680,00 грн. (арк. справи 49-54), з урахуванням
того, що судами було встановлено, що
податковим органом не приймались
податкові повідомлення-рішення про
зменшення позивачу податкових
зобов'язань податку на додану вартість
на підставі вказаного акту, а також
зважаючи на те, що згідно даних
зворотного боку картки особового
рахунку ПП «Нафта-Капітал» змін в
обліку суми податкового зобов'язання,
задекларованого товариством у
листопаді 2010 року у сумі 7564487,00 грн., не
відбулося (арк. справи 146).

Крім іншого, анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість ПП
«Нафта-Капітал» відбулось після
виконання сторонами господарських
зобов'язань один перед одним.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій про
неправомірність оспорюваного
податкового повідомлення-рішення та
наявність підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга Кременчуцької ОДПІ у
Полтавській області підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 08 червня 2011
року та ухвала Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 жовтня 2011 року підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції у Полтавській області
залишити без задоволення, а постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 08 червня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна