Справа № 826/11945/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва в складі головуючого судді
Качура І.А., при секретарі судового
засідання Хрімлі К.О, за участю
представників сторін:
від позивача: Ляшенко А.В. (дов.
від 26.08.2014р. №26-С)
від відповідача: Яковлєвої М.О.
(дов. від 25.04.2014р. №1321/9/26-59-10-19)
розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«САНТЕХРЕСУРС» до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити дії.
На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні 23.09.2014 року в 10год. 16
хв. проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено,
про що повідомлено сторін після
проголошення вступної та резолютивної
частини постанови в судовому засіданні
з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю
«САНТЕХРЕСУРС» (далі по тексту також -
позивач) з позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві (надалі також - відповідач), в
- визнати протиправними дії ДПІ
у Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві щодо
складання Акту від 31.07.2014р. №
1472/26-59-22-08/34751291 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «САНТЕХРЕСУРС» (код
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.06.2014 по 30.06.2014
- зобов'язати ДПІ у Шевченківському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві вилучити з Бази даних
Податковий блок - «Аналітична система.
Перегляд результатів співставлення.
Дані результатів перевірок» дані, які
вносились за результатами складання
звірки згідно Акту від 31.07.2014 р.
№1472/26-59-22-08/34751291 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «САНТЕХРЕСУРС» (код
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.06.2014 по 30.06.2014
В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що відповідачем допущено
порушення положень Податкового
кодексу України (надалі - ПК України),
Порядку проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №1232 від 27.12.2010 р.
(надалі - Порядок №1232), Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджених наказом Державної
податкової адміністрації України №236
від 22.04.2011 р. (надалі - Методичні
рекомендації №236) під час складання
акту від 31.07.2014 року №1472/26-59-22-08/34751291, а
саме протиправно зафіксовані висновки
про відсутність реальних
господарських операцій під час
проведення зустрічної звірки.
Відповідач проти задоволення позову
заперечував, вважав його
необґрунтованим та безпідставним,
позаяк складений акт від 31.07.2014р.
№1472/26-59-22-08/34751291 не породжує щодо
позивача жодних правових наслідків, і
не є обов'язковим для платника
податків, з огляду про що у задоволенні
позову просив відмовити.
Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов задоволенню підлягає з огляду
Матеріалами справи встановлено,
що 31.07.2014р. відповідачем вчинено заходи
щодо проведення зустрічної звірки
позивача, за результатами яких
складено акт №1472/26-59-22-08/34751291 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період з 01.06.2014 по 30.06.2014 року».
Зі змісту акту №1472/26-59-22-08/34751291
вбачається, що відповідач дійшов до
висновку про нереальність здійснення
позивачем операцій, а саме: -
відсутність руху активів, зобов'язань
чи власного капіталу у процесі
здійснення господарської операції; -
відсутність фізичних, технічних та
технологічних можливостей до вчинення
задекларованих господарських
операцій; - відсутність основних
фондів; не знаходження за
місцезнаходженням. З огляду на
вищевикладене відповідачем
встановлено порушення позивачем вимог
п.п. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16, п. 45.2 ст. 45
Податкового кодексу України, ст. 93
Цивільного кодексу України, ст. 1, ст. 9,
ст. 19 Закону України від «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців», п. 187.1 ст. 187, п.198.1 ст.
198 Податкового кодексу України, у
зв'язку з тим, що задекларовані
податкові зобов'язання та податковий
кредит за червень 2014р. підтвердити
Позивач категорично не
погоджується з відповідністю дій
відповідача при здійсненні заходів
скерованих на проведення зустрічних
звірок імперативним приписам
податкового законодавства, оскільки
відповідачем порушено процедуру
проведення зустрічних звірок; а
висновки, викладені в актах на
переконання позивача є такими, що не
відповідають фактичним обставинам
справи, що у свою чергу призводить до
порушення прав та законних інтересів
позивача як суб'єкта господарювання. З
огляду на вищевикладене позивач
оскаржив дії щодо складання акту
№1472/26-59-22-08/34751291 до Окружного
адміністративного суду міста Києва.
Вирішуючи спір по суті, суд
виходив із наступного.
Підставою для складання акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки позивача зазначено
незнаходження ТОВ «САНТЕХРЕСУРС» за
Суд критично ставиться до таких
висновків відповідача, з огляду про
В межах розгляду справи
підтверджено, що юридичною адресою
Промислова, будинок - 4-А, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи випискою з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців по ТОВ
«САНТЕХРЕСУРС» станом на 06.08.2014 року.
При цьому, суд записів щодо відсутності
позивача за місцезнаходженням чи про
повідомлення про відсутність за
місцезнаходженням, Єдиний державний
Відповідно до ч.1 ст.16 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних та фізичних
осіб-підприємців» Єдиний державний
реєстр створюється з метою
забезпечення органів державної влади,
а також учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
Єдиного державного реєстру.
Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
Таким чином, суд приходить до
висновку, що твердження відповідача
про неможливість провести зустрічну
звірку позивача з посиланням на
відсутність позивача за
місцезнаходженням, є безпідставним.
Крім того, суд звертає увагу на те,
що припущення про неможливість
реального виконання правочину через
відсутність контрагента за його
місцезнаходженням із посиланням на акт
про неможливість проведення
зустрічної перевірки не є підставою
для позбавлення платника податку права
на податковий кредит з ПДВ, у разі коли
останній виконав усі передбачені
законом умови стосовно отримання
такого права та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.
Аналізуючи правомірність дій
вчинених на проведення зустрічної
звірки позивача суд виходив із
Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України, який,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.
Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21
Податкового кодексу України, посадові
особи контролюючих органів
зобов'язані, крім іншого: дотримуватися
Конституції України та діяти виключно
у відповідності з цим Кодексом та
іншими законами України, іншими
нормативними актами; забезпечувати
сумління виконання покладених н
контролюючі органи функцій; не
допускати порушень прав та
охоронюваний законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право,
зокрема, проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.
Згідно п.73.5. ст.73 Податкового
кодексу України, з метою отримання
податкової інформації контролюючі
органи мають право проводити зустрічні
звірки даних суб'єктів господарювання
щодо платника податків.
Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.
Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.
За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
Механізм проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок визначений Порядком
проведення органами державної
податкової служби зустрічних
звірок, який затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2010 р. № 1232 (далі - Порядок).
Пунктом 2 вказаного Порядку
передбачено, що зустрічні звірки
проводяться у суб'єктів господарювання
щодо здійснення операцій з якими під
час перевірки платника податків та
зборів виникають сумніви стосовно
факту здійснення таких операцій або
якщо існують розбіжності
задекларованих у деклараціях з податку
на додану вартість показників
податкового кредиту та податкових
Відповідно до пункту 3 Порядку
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок, з
метою проведення зустрічної звірки
орган державної податкової служби
(ініціатор) надсилає органу державної
податкової служби (виконавцю), на
обліку в якому перебуває суб'єкт
господарювання, запит про проведення
зустрічної звірки для підтвердження
отриманих від платника податків та
Зустрічна звірка може бути
проведена органом державної
податкової служби ініціатором)
самостійно у разі, коли суб'єкт
господарювання перебуває на обліку в
тому ж органі податкової служби, в
якому перебуває платник податків, або в
межах одного населеного пункту.
В силу положень пункту 4 Порядку
проведення органами державної
податкової служби звірок, орган
державної податкової служби
(виконавець), який проводить зустрічну
звірку, складає довідку за наявності
інформації, для отримання якої
надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження. У разі
відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням,
податковою адресою) рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
чи особисто вручає суб'єкту
господарювання або його законному чи
уповноваженому представникові під
Водночас, у випадку проведення
зустрічної звірки органом державної
податкової служби (ініціатором),
відповідно до положень пункту 3.3
Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.04.2011 року №
236, обов'язок здійснення відповідних
заходів (направлення запитів,
повторних запитів, здійснення
моніторингу відповідей, що надходять,
тощо) з метою забезпечення своєчасного
та у повному обсязі проведення
зустрічних звірок, у тому числі і по
ланцюгу проходження ТМЦ (робіт, пінних
паперів, нематеріальних активів тощо)
покладається на орган ДПС - ініціатора.
При ньому, обов'язок направлення запиту
на адресу суб'єкта господарювання та
забезпечення проведення зустрічної
звірки покладається на орган ДПС -
виконавця, в якому такий суб'єкт
господарювання перебуває на обліку
(крім випадків, визначених у абзаці
шостому п. 3.1 Методичних рекомендацій).
Таким чином, Порядком проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, передбачено
надіслання податковим органом запиту
про подання інформації та її
документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) у разі відсутності
запитуваної органом державної
податкової служби (ініціатором)
Крім того, суд звертає увагу на те,
що складання податковим органом
довідки про проведення зустрічної
звірки (у разі отримання від платника
податків інформації, визначеної у
запиті, та її документального
підтвердження) або акта про
неможливість проведення зустрічної
звірки (у разі неподання платником
податків інформації, визначеної у
запиті, та її документального
підтвердження, у тому числі внаслідок
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою адресою)
здійснюється виключно у разі
дотримання податковим органом
законодавчо визначеної процедури
інформування такого платника податків
про необхідність подання інформації та
її документального підтвердження
шляхом надіслання рекомендованим
поштовим відправленням, яке відповідає
вимогам законодавства, або вручення
під розписку відповідного запиту.
Суд звертає увагу на те, що
відповідачем не надано суду доказів
направлення рекомендованими листами з
повідомленням про вручення
відповідних запитів позивачу про
надання інформації та її
документального підтвердження, як того
вимагають норми чинного податкового
законодавства. Також не надані докази,
що такі запити вручалися позивачу
шляхом їх вручення під розписку його
уповноваженому представнику.
Разом з тим, відповідач зазначає,
що як результат проведення такого
специфічного декларування сум
податкового кредиту, податковий кредит
сформований таким чином, що не тягне за
собою виникнення розбіжностей з ПДВ в
базах даних Міндоходів України по
кожному з вказаних контрагентів
«псевдо постачальників», оскільки в
їхній звітності контрагент-покупець
ТОВ «САНТЕХРЕСУРС» не зазначений.
Суд не приймає такі аргументи
відповідача, з огляду про наступне.
Чинне законодавство України не
зобов'язує платника податків
перевіряти безпосередніх контрагентів
на предмет виконання ними вимог
податкового законодавства перед тим,
як відносити відповідні суми податку
на додану вартість до податкового
Так, відповідно до ч.2 ст.61 Конституції
України межі юридичної
відповідальності мають індивідуальний
характер, поширюються на діяння, що
визнаються законом протиправними та
були вчинені саме цим платником.
Притягнення суб'єкта права до
юридичної відповідальності за діяння,
що було вчинено іншою особою, згідно з
законом є неможливим.
Таким чином, позивач не зобов'язаний
нести відповідальність за порушення
податкового законодавства його
При цьому, висновки відповідача про
нереальний характер здійснюваних
позивачем операцій є такими, що не
носять правого підґрунтя, з огляду про
При встановленні факту
здійснення господарської операції
дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належать складати
залежно від певного виду господарської
операції - договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо. Перевірці
підлягають фізичні, технічні та
технологічні можливості певної особи
до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, зокрема: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі засобів для
перевезення, приміщень для зберігання
товарів тощо, можливість здійснення
операцій з відповідною кількістю
певного товару у відповідності строки
з урахуванням терміну його
придатності, доступності на ринку тощо;
наявність відповідних ліцензій та
інших дозвільних документів, що
необхідні для ведення певного виду
господарської діяльності.
Як встановлено статтею 1 Закону
України від 16.07.1999 № 996-XІV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
Встановлено, що відповідач, до
позивача із запитом про надання
первинних бухгалтерських документів
не звертався, а відтак доводи суб'єкта
владних повноважень про нереальність
господарських операцій є такими, що не
відповідають фактичних обставинам
справи та суперечать приписам
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 234
Цивільного кодексу України фіктивний
правочин визнається судом недійсним.
Згідно ч. 1 статті 204 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України)
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаним судом
недійсним (презумпція правомірності).
Таким чином, головною
підставою вважати правочин нікчемним
являється її недійсність, встановлена
Крім того, згідно постанови
пленуму Верховного Суду України № 9
від 06.11.2009 року, вимога про встановлення
нікчемності правочину підлягає
розгляду у разі наявності відповідної
суперечки. Такий позов може
пред'являтися окремо, без застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину. В цьому випадку в
резолютивній частині судового рішення
суд вказує про нікчемність правочину
або відмову н цьому. Вимога про
застосування наслідків недійсності
правочину може бути заявлена як
одночасно з вимогою про визнання
оспорюваного правочину недійсним, так
і у вигляді самостійної вимоги у разі
нікчемності правочину і наявності
рішення суду про визнання правочину
недійсним. Наслідком визнання
правочину (договору) недійсним не може
бути його розірвання, оскільки це
взаємовиключні вимоги. Якщо позивач
посилається ні нікчемність правочину
для обґрунтування іншої заявленої
вимоги, суд не має права посилатися па
відсутність судового рішення про
встановлення нікчемності правочину і
повинен дати оцінку таким аргументам
позивача. Відповідно до статей 215 і 216 ЦК
Україні вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним і про
застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемною правочину можуть бути
заявлені як однією із сторін правочину,
так і іншою зацікавленою особою, права
і законні інтереси якої порушені
здійсненням правочину.

Таким чином, навіть за наявності
ознак нікчемності правочину податкові
органи мають право лише звертатися до
судів з позовами про стягнення в доход
держави коштів, отриманих по
правочинах, здійснених з метою, що
свідомо суперечить інтересам держави і
суспільства посилаючись на їх
нікчемність.

Фактичні обставини справи
свідчать про те, що відповідачем не
прийнято до увагу принцип презумпції
правомірності правочину, визначеного
на законодавчому рівні ст. 204 ЦК
України.

Крім того, в силу положень ч.3 ст.228
Цивільного кодексу України питання
недійсності правочину у разі
недодержання вимоги щодо його
відповідності інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам
вирішується виключно судом.

Відповідного рішення суду про
визнання недійсними правочинів,
укладених між позивачем та його
контрагентами, матеріали справи не
містять.

У свою чергу органи державної
податкової служби не наділені
повноваженнями визнавати нікчемними
правочини, укладені між суб'єктами
господарювання та роботи відповідні
висновки в актах перевірок.

Виходячи із вищевикладених
правових нормам та аналізуючи дані
акту, суд прийшов до висновку, що
складений відповідачем акт є
необґрунтованим.

Також суд звертає увагу на те, що
на час звернення до суду із
адміністративним позовом, чинними є
Методичні рекомендації щодо
організації та проведення камеральних
перевірок податкової звітності
платників податків, крім перевірок
податкової декларації про майновий
стан і доходи та податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця, затверджені наказом
Міністерства доходів і зборів України
№165 від 14. 06. 2013 р. (надалі - Методичні
рекомендації №165).

Вказані Методичні рекомендації
№165 були запроваджені в органах
Міністерства доходів і зборів України
з метою поліпшення адміністрування
податків, повноти декларування
податкових зобов'язань в умовах
впровадження спеціального програмного
забезпечення для удосконалення діючих
процедур проведення камеральних
перевірок, що покращить якість
матеріалів перевірок та сприятиме
зменшенню термінів їх проведення.

В п.1.3 Методичних рекомендацій №165
визначено, що під час реалізації
Методичних рекомендацій
використовуються такі програмні
продукти: підсистеми інформаційної
системи «Податковий блок» -
«Реєстрація ПП», «Обробка податкової
звітності та платежів», «Податковий
аудит», «Аналітична система», «Облік
платежів»; єдиний реєстр податкових
накладних; АРМ «Митниця»; підсистема
«Реєстрація та облік РРО та книг обліку
розрахункових операцій АІС «Реєстри
платників податків».

Єдина система «Податковий блок»
та її підсистеми є програмними
продуктами, створеними для
використання органами Державної
податкової служби для обробки зібраної
інформації в автоматичному режимі.

Крім того, суд звертає увага на те, що
процес зіставлення даних податкової
звітності з ПДВ у розрізі контрагентів
є формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальної перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджується податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних нарахуванням і сплатою
податку.

Системний аналіз норм чинного
податкового законодавства свідчить, що
єдиною підставою для внесення змін до
АІС «Податковий блок», якими
коригуються задекларовані показники, є
наявність грошових зобов'язань, які
визначені податковим
повідомленням-рішенням на підставі
висновків акту перевірки про порушення
платником податків податкового
законодавства.

Вищевикладене свідчить про те, що у
відповідача не було правових підстав
для коригування Товариства з обмеженою
відповідальністю «САНТЕХРЕСУРС»
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань.

З урахуванням того, що висновки,
викладені у акті № 1472/26-59-22-08/34751291 від
31.07.2014р. не може бути підставою для
внесення змін до податкової звітності
з податку на додану вартість та
враховуючи помилковість висновків
вказаного акту, суд приходить до
висновку, що дії відповідача щодо
внесення інформації, відображеної в
акті до автоматизованої системи є
протиправними.

Разом з тим, оскільки, доводи,
викладені відповідачем у акті від
31.07.2014р. 1472/26-59-22-08/34751291 не знайшли свого
документального підтвердження, були
спростовані фактичними обставинами
справи та імперативними приписами
чинного законодавства, а збереження
внесених даних та їх використання у
подальшому може призвести до визнання
нікчемними угод, укладеними за
ланцюгами постачання, до визнання
відсутньою бази об'єкта оподаткування
податком на додану вартість і
негативно відобразиться на
взаємовідносинах з контрагентами
позивача та державою, позовна вимога
про зобов'язання ДПІ у Шевченківському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві вилучити з Бази даних
Податковий блок - «Аналітична система.
Перегляд результатів співставлення.
Дані результатів перевірок» дані, які
вносились за результатами складання
звірки згідно Акту від 31.07.2014 р.
№1472/26-59-22-08/34751291 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «САНТЕХРЕСУРС» (код
за ) щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.06.2014р. по 30.06.2014
року», підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
оспорюваних дій.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ДПІ у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві щодо
складання Акту від 31.07.2014р. №
1472/26-59-22-08/34751291 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «САНТЕХРЕСУРС» (код
за ) щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.06.2014 по 30.06.2014
року».

Зобов'язати ДПІ у Шевченківському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві вилучити з Бази даних
Податковий блок - «Аналітична система.
Перегляд результатів співставлення.
Дані результатів перевірок» дані, які
вносились за результатами складання
звірки згідно Акту від 31.07.2014 р.
№1472/26-59-22-08/34751291 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «САНТЕХРЕСУРС» (код
за ) щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.06.2014 по 30.06.2014
року».

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.А. Качур