Справа № 569/11936/14-а
Суддя: Діонісьєва Н.М. Н. М.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 року

м. Рівне

Рівненський міський суд в особі судді
Діонісьєвої Н.М, розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в м. Рівне про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату
пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського
міського суду з позовною заявою до
Управління пенсійного фонду України в
м. Рівне про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату
пенсії.

В обґрунтування своїх позовних вимог
вказує, що він є учасником ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС, що
стверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 31.05.1997 року та інвалідом 2
групи. Відповідно до ст. 49 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
має право на державну пенсію та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.
Згідно ст.. 50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» додаткова пенсія за шкоду
заподіяну здоров'ю особам, віднесеним
до 1 категорії, щодо інвалідів 2 групи
призначається щомісячно в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком. Однак
пенсія йому виплачується в значно
меншому розмірі ніж передбачено
законом. Покликаючись на викладені
обставини, просить позов задовольнити.

Представник відповідача подав
письмові заперечення проти позову,
позовні вимоги не визнав. Просить
відмовити в задоволенні позовних вимог
за їх безпідставністю та
необґрунтованістю.

Суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

При цьому, відповідно до положень
статті 41 КАС України технічна фіксація
судового процесу не здійснюється. З
огляду на викладене та враховуючи
достатність наявних у справі доказів,
суд вважає можливим вирішення справи в
порядку письмового провадження.

Повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх наявними в матеріалах
судової справи доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС, що стверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 31.05.1997
року та інвалідом 2 групи. У зв'язку з
цим ОСОБА_1 користується правами та
пільгами, передбаченими Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Однак розмір виплачуваної пенсії
ОСОБА_1 не відповідає вимогам
передбаченим Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 22, ст. 64
Конституції України право громадян на
соціальний захист, інші
соціально-економічні права можуть бути
обмежені, у тому числі зупиненням дії
законів, лише в умовах воєнного або
надзвичайного стану на певний період.
Тобто чинне правове положення
передбачає соціальні виплати і якщо
дотримано всі вимоги, необхідні для
цього, органи державної влади не можуть
свідомо відмовляти у цих виплатах, доки
відповідні положення є чинними.

Відповідно до ст.8 Конституції України
діє принцип верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Ст. 22 Конституції України гарантує
громадянам, що при прийнятті нових
законів або при внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу прав і свобод. Тому
Рішенням Конституційного Суду України
неодноразово визнавались
неконституційними норми Законів, які
зменшували зміст та обсяг прав
громадян на отримання пенсій та
соціальних виплат.

Враховуючи викладене, дотримуючись
вимог ч. 2 ст. 11 КАС України, суд вважає
за можливе захистити право позивача на
отримання щорічної разової грошової
допомоги на оздоровлення шляхом
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити позивачеві щорічну разову
грошову допомогу на оздоровлення у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, встановлену Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Керуючись ст. 11,71,158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задоволити.

Визнати неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України в м. Рівне
щодо відмови нарахування та виплати
ОСОБА_1 пенсії.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в м. Рівне здійснити з 01
січня 2014 року перерахунок та виплату
ОСОБА_1 державної пенсії, як особі
віднесеній до 1 категорії, інваліда 2
групи з розрахунку восьми мінімальних
пенсій за віком.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в м. Рівне здійснити з 01
січня 2014 року перерахунок та виплату
ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як особі віднесеній
до 1 категорії, інваліда 2 групи з
розрахунку 75% мінімальної пенсії за
віком.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі складення
постанови у повному обсязі, відповідно
до частини 3 статті 160 КАС України, а
також прийняття постанови в письмовому
провадженні - протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
заяву не було подано. Якщо була подана
апеляційна скарга судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Суддя Рівненського міського суду
Н.М.Діонісьєва