Справа № 813/4801/14
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2014 року
Справа № 813/4801/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючий суддя
секретар судового засідання
представника позивача
представника відповідача
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України у м. Бориславі Львівської
області про стягнення заборгованості з
товариства з додатковою
відповідальністю «Бориславський
експериментальний ливарно-механічний
Суть справи.
До Львівського окружного
адміністративного суду звернулося
Управління Пенсійного фонду України у
м. Бориславі Львівської області (далі -
позивач, УПФ України у м. Бориславі) з
адміністративним позовом до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Бориславський
експериментальний ливарно-механічний
завод» (далі - відповідач, ТДВ «БЕЛМЗ»),
в якому просить стягнути з відповідача
призначених відповідно до п.п. «б» - «з»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на користь позивача.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на
виконання вимог п. 6.4 Інструкції про
порядок обчислення та сплати
страхувальниками внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, відповідачу направлено
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій за
травень-червень 2014 року за Списком № 2.
В результаті недотримання порядку
відшкодування витрат Пенсійному фонду
України на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
заборгованість відповідача за
грн. На підставі вищевикладеного, УПФ
України в м. Бориславі просить суд
стягнути з відповідача вказану суму
Ухвалою від 09.07.2014 року відкрито
скорочене провадження у даній справі
та надано відповідачу строк для
подання заперечення проти позову або
заяви про визнання позову, роз'яснено
наслідки такого неподання.
На адресу Львівського окружного
адміністративного суду 24.07.2014 року за
позовну заяву, зі змісту яких
встановлено, що відповідач заперечує
проти розгляду справи у порядку
скороченого провадження.
Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов
висновку про неможливість ухвалення
законного і обґрунтованого судового
рішення без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі, а тому, відповідно до ч.
4 ст. 183-2 КАС України, та ухвалою від
25.07.2014 року призначив таку до розгляду у
загальному порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві, просив позов
задовольнити.

Відповідач явки уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, про дату, час і місце
судових засідань повідомлений
належним чином. Проти позову заперечив
у повному обсязі із підстав, що
викладені у письмовому запереченні від
24.07.2014 року за вх. № 26267 /а.с.14/. Просив у
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

У судовому засіданні 23.09.2014 року, на яке
відповідач не з'явився, суд прийняв до
уваги думку представника позивача щодо
можливості почати судовий розгляд за
даною явкою, а також зважив на
дозволені законом строки розгляду
справи, ухвалив на підставі ст. ст. 71, 128
Кодексу адміністративного судочинства
України розглянути справу на підставі
наявних у ній доказів без участі
відповідача.

Суд заслухав пояснення представника
позивача, з'ясував обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги і
заперечення та ті, які мають інше
значення для вирішення справи, повно,
всебічно та об'єктивно дослідив докази
у справі, та -

в с т а н о в и в :

ВАТ «БЕЛМЗ» (ТДВ «БЕЛМЗ» з 14.03.2012 року -
правонаступник) зареєстроване
юридичною особою 25.06.1997 року з
присвоєнням ідентифікаційного коду
юридичної особи 00136863 /а.с.21-25/ та
перебуває на обліку в УПФ України в м.
Бориславі та є платником внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч.1 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Суб'єкти владних повноважень мають
право звернутися до адміністративного
суду у випадках передбачених
Конституцією та законами України,
згідно ч. 3 ст. 6 КАС України.

Згідно з п. 1 Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого Указом
Президента України від 06.04.2011 р. № 384/2011
(далі - Положення), Пенсійний фонд
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
віце-прем'єр-міністра - міністра
соціальної політики України.

У п. 3 Положення викладено основні
завдання Пенсійного фонду України,
одним з яких є реалізація державної
політики з питань пенсійного
забезпечення та збору, ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску;
призначення (перерахунок) пенсій,
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці та
підготовка документів для їх виплати;
забезпечення своєчасного та в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, інших виплат,
які згідно з законодавством
здійснюються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України та інших
джерел, визначених законодавством;
ефективне та цільове використання
коштів.

Відповідно до п. 7 Положення Пенсійний
фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
територіальні органи.

Відповідності до ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" (далі -
Закон №1788), право на призначення пенсій
на пільгових умовах та розмірах
здобули особи, які зазначені в
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Для платників, зазначених у п. 1 ст. 14
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" розмір страхових внесків
становить 100 відсотків фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень цього Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списками № 1 і
№ 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

У відповідності до пункту 6.10
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України
19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 р. за № 64/8663, у разі призначення
пенсій на пільгових умовах особам, які
мають необхідний стаж роботи не за
місцем призначення цієї пенсії, орган
Пенсійного фонду за місцем призначення
пенсії надсилає повідомлення згідно з
додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї
Інструкції для зазначених підприємств,
у двох примірниках через орган
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
цього підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 55
років і при стажі роботи не менше 25
років, з них не менше 12 років 6 місяців
на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Відповідно до положень статті 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
право на пенсію за віком мають:

- чоловіки - після досягнення 60 років і
при стажі роботи не менше 25 років;

- жінки - після досягнення 55 років і при
стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до положень ст. 100 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Згідно п.6.4 Інструкції, розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених
(перерахованих) пенсій.

У відповідності до п.6.8 зазначеної вище
Інструкції, підприємства щомісячно до
25 числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомлені місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. В разі зміни розміру
пенсії або настання обставин, що
впливають на суму відшкодування,
органи Пенсійного Фонду повідомляють
про це підприємства у місячний термін з
моменту виникнення цих обставин.

За період роботи на ВАТ «БЕЛМЗ» право
на призначення пільгової пенсії за
Списком № 2 здобули ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_2,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, що
підтверджується відповідною довідкою
про наявність трудового стажу на
отримання пільгової пенсії та
протоколом призначення пільгової
пенсії /а.с.26-75/.

Позивачем вручено відповідачу
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в частині пенсій,
призначених відповідно до п. «б»-«з» ст.
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за травень - червень 2014
року /а.с.5-7, 8/.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Вміщений у ч. 2 цієї ж статті принцип
диспозитивності визначає, що суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідного до цього Кодексу, і не
може виходити за межі позовних вимог.
Суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу
адміністративного судочинства
України, предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

З огляду на зміст викладених норм
процесуального права та зважаючи на те,
що вимогами заявленого позову є
стягнення фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, предметом
доказування у даній справі є обставини,
які свідчать про наявність підстав, з
якими закон пов'язує можливість
стягнення виплачених пільгових пенсій
у судовому порядку, обґрунтованість їх
розміру, встановлення факту їх сплати у
добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту
тощо.

Згідно розрахунку суми боргу по
відшкодуванню пільгових пенсій станом
на 25.06.2013 року /а.с.4/ за Списком № 2,
заборгованість ТДВ «Бориславський
експериментальний ливарно-механічний
завод» перед УПФ України в м. Бориславі
з відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період травень-червень 2014 року
виплачених вищепереліченим особам,
становить 42063,74 грн.

Слід зазначити, що доказів оскарження
відповідачем рішення про призначення
пільгових пенсій вказаним особам, як і
розрахунки сум фактично відшкодованих
пенсій таким особам відповідачем не
оскаржувалися, докази протилежного в
матеріалах справи відсутні.

З врахуванням того, що відповідач не
виконав вимог ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", а саме: не
відшкодував в повному обсязі понесені
позивачем фактичні витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій
працівникам ВАТ «БЕЛМЗ» за
травень-червень 2014 року, доказів, на
спростування доводів позивача, не
надав, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що належить
задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7-14, 17-20, 69-71, 86, 94,
158-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Бориславський
експериментальний ливарно-механічний
завод» (Львівська область, м. Борислав,
пров. Губицький, 1; ) на
користь управління Пенсійного фонду
України у м. Бориславі Львівської
області (Львівська область, м. Борислав,
вул. В. Чорновола, 2; )
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій в сумі 42063
(сорок дві тисячі шістдесят три) грн. 74
коп.

3. Судові витрати зі сторін не
стягувати.

Постанова може бути оскаржена, згідно
зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з
дня її проголошення чи отримання копії
постанови, шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили,
згідно зі ст. 254 КАС України, після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано о 14.30 год. 26.09.2014 року.

Суддя
Кравців О.Р.