Справа № 807/2592/14
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2592/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцька Н.Д.

при секретарі Нагорна Л.І.

за участю:

представників позивача: Левкулич В.І.,
Співак Б.А. ,

представника відповідача: Славець В.Ф. ,

треті особи: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Закарпатського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері радника
юстиції Киричука М.Ю. в інтересах
Виноградівського міжрайонного
управління водного господарства до
Нижньостуденівської сільської ради,
треті особи ОСОБА_5, Відділ
Держземагенства в Міжгірському районі
про визнання рішення протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
19 вересня 2014 року було проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови. Повний текст постанови
виготовлено та підписано 23 вересня 2014
року.

Закарпатський міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері радник юстиці
Киричук М.Ю. в інтересах
Виноградівського міжрайонного
управління водного господарства
звернувся до Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Нижньостуденівська сільська
рада , якою просить визнати
протиправним та скасувати рішення від
23.06.2011 р. № 34 Нижньостуденівської
сільської ради 6-го скликання «Про
визначення водоохоронної зони» та
зобов'язати Нижньостуденівську
сільську раду замовити проект
землеустрою щодо встановлення меж та
впорядкування водоохоронних зон,
прибережних захисних смуг і смуг
відведення по землях, які знаходяться
на її території, який розробляється на
основі нормативно-технічної
документації у відповідності до ст. 88
Водного кодексу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Закарпатською міжрайонною
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері 07.07.2014
р. проведено перевірку в порядку
нагляду за додержанням та
застосуванням законів додержання
вимог земельного, водного та іншого
законодавства у Нижньостуденівській
сільській раді Міжгірського району.
Перевіркою встановлено, що на
території Нижньостуденівської
сільської ради мають окремі випадки
порушень вимог земельного та водного
законодавства України з питань стану
розроблення та затвердження проектів
смуг відведення та при відведенні
земель у користування в прибережних
захисних смугах. Зокрема, рішенням від
23.06.2011 р. № 34 Нижньостуденівська
сільська рада шостого скликання «Про
визначення водоохоронної зони»
визначила водоохоронну зону біля
будинку у АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_5, мешканки
АДРЕСА_2, на віддалі 6 метрів від берега
річки до огорожі будинку. Позивач
вважає рішення протиправним та таким,
що підлягає скасуванню.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю та просили суд даний
адміністративний позов задовольнити, з
підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач надав суду письмові
заперечення проти позову, де вказав, що
відповідно до Порядку визначення
розмірів і меж водоохоронних зон та
прибережних захисних смуг і режим
ведення господарської діяльності в них
водоохоронна зона має внутрішню і
зовнішню межу. Внутрішня межа чітко
встановлена в чинному законодавстві і
збігається з мінімальним рівнем води у
водному об'єкті (річка, озеро, струмок
тощо). На визначення ж зовнішньої межі
водоохоронної зони впливає чимало
чинників, визначених в п. 7-11 Порядку, і
беручи до уваги безпосередньо дану
ситуацію, то зовнішньою межею
водоохоронної зони є житловий будинок,
власником якого є ОСОБА_5

В судовому засіданні представник
відповідача заперечив проти позову з
підстав наведених у письмових
запереченнях, та просив відмовити у
його задоволенні.

Третя особа 1 - ОСОБА_5 у судове
засідання не з'явилася, однак надіслала
суду заперечення проти
адміністративного позову. Зазначила,
що при проведенні перевірки
прокуратурою не було враховано той
факт, що вона є власником земельної
ділянки загальною площею 0,1470 та для
обслуговування житлового будинку, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
Міжгірського району, Закарпатської
області на підставі Державного акта на
землю. Вважає оскаржуване рішення
прийнятим у відповідності до
законодавства та просить відмовити у
задоволенні позову.

В судове засідання третя особа 1 не
з'явилась, однак подала клопотання про
розгляд справи за її відсутності, за
наявними матеріалами у справі.

Третя особа 2 - Відділ Держземагенства
в Міжгірському районі в судове
засідання не з'явився, однак надіслав
заяву про розгляд справи без його
участі за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що треті особи,
представники яких не прибули у судове
засідання, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином та наявність в матеріалах справи
заяв про розгляд справи без участі
представників третіх осіб, суд
розглянув справу за відсутності
представників третіх осіб.

Дослідивши подані документи та
матеріали справи, заслухавши доводи та
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Закарпатським
міжрайонним прокурором з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері 07.07.2014 р.
проведено перевірку в порядку нагляду
за додержанням та застосуванням
законів додержання вимог земельного,
водного та іншого законодавства у
Нижньостуденівській сільській раді
Міжгірського району.

Перевіркою встановлено, що на
території Нижньостуденівської
сільської ради мають місце окремі
випадки порушень вимог земельного та
водного законодавства з питань
розроблення та затвердження проектів
встановлення смуг відведення та при
відведенні земель у користування в
прибережних захисних смугах.

Так, зокрема встановлено, що рішенням
від 23.06.2011 р. № 34 Нижньостуденівська
сільська рада шостого скликання «Про
визначення водоохоронної зони»
визначила водоохоронну зону біля
будинку у АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_5, мешканки
АДРЕСА_2, на віддалі 6 метрів від берега
річки до огорожі будинку.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 140 Конституції
України місцеве самоврядування
здійснюється територіальною громадою
в порядку, встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Конституційні вимоги знайшли
відображення у Законі України «Про
місцеве самоврядування в Україні» від
21.05.1997 року № 280/97-ВР, згідно вимог якого
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
та в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і
законами України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією та
законами України, актами Президента
України, Кабінету Міністрів України (п.
3 ст. 24 Закону).

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 58
Земельного кодексу України до земель
водного фонду належать землі, зайняті
прибережними захисними смугами вздовж
морів, річок та навколо водойм.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Земельного
кодексу України, для створення
сприятливого режиму водних об'єктів
уздовж морів, навколо озер, водосховищ
та інших водойм встановлюються
водоохоронні зони, розміри яких
визначаються проектами землеустрою.

Відповідно до частини 1 статті 60
Земельного кодексу України вздовж
річок, морів і навколо озер, водосховищ
та інших водойм з метою охорони
поверхневих водних об'єктів від
забруднення і засмічення та збереження
їх водності встановлюються прибережні
захисні смуги.

Згідно з ч. 1 ст. 87 Водного кодексу
України для створення сприятливого
режиму водних об'єктів, попередження їх
забруднення, засмічення і вичерпання,
знищення навколоводних рослин і
тварин, а також зменшення коливань
стоку вздовж річок, морів та навколо
озер, водосховищ і інших водойм
встановлюються водоохоронні зони.

Зовнішні межі водоохоронних зон
визначаються за спеціально
розробленими проектами.

Відповідно до частини 1 статті 88
Водного кодексу України з метою
охорони поверхневих водних об'єктів
від забруднення і засмічення та
збереження їх водності вздовж річок,
морів і навколо озер, водосховищ та
інших водойм в межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги
встановлюються по берегах річок та
навколо водойм уздовж урізу води (у
меженний період) шириною: для малих
річок, струмків і потічків, а також
ставків площею менше 3 гектарів - 25
метрів; для середніх річок, водосховищ
на них та ставків площею більше 3
гектарів - 50 метрів; для великих річок,
водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Частиною 4 вказаної статті визначено,
що у межах існуючих населених пунктів
прибережна захисна смуга
встановлюється з урахуванням
містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.05.1996 № 486 затверджений Порядок
визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режим ведення
господарської діяльності в них, який
встановлює єдиний правовий механізм
визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режим ведення
господарської діяльності в них (далі
Порядок).

Згідно вказаного Порядку водоохоронні
зони встановлюються для створення
сприятливого режиму водних об'єктів,
попередження їх забруднення,
засмічення і вичерпання, знищення
навколоводних рослин і тварин, а також
зменшення коливань стоку вздовж річок,
морів та навколо озер, водосховищ і
інших водойм.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що у
межах водоохоронних зон виділяються
землі прибережних захисних смуг та
смуги відведення з особливим режимом
їх використання відповідно до статей
88-91 Водного кодексу України.

Розміри і межі водоохоронних зон
визначаються проектом на основі
нормативно-технічної документації.

Пунктом 5 Порядку визначено, що проекти
цих зон розробляються на замовлення
фізичних та юридичних осіб,
узгоджуються з власниками землі,
землекористувачами, Мінприроди,
Держводагентством та територіальними
органами Держземагентства і
затверджуються відповідними місцевими
органами виконавчої влади або
виконавчими комітетами рад.

Відповідно до ст. 87 Водного кодексу
України виконавчі комітети сільських,
селищних, міських рад зобов'язані
доводити до відома населення, всіх
заінтересованих організацій рішення
щодо меж водоохоронних зон і
прибережних захисних смуг, а також
водоохоронного режиму, який діє на цих
територіях.

Контроль за створенням водоохоронних
зон і прибережних захисних смуг, а
також за додержанням режиму
використання їх територій
здійснюється виконавчими комітетами
сільських, селищних, міських рад і
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Як вбачається з інформації відділу
Держземагентства у Міжгірському
районі Закарпатської області, яка
викладена у листі від 08.08.2014
№10-713-0.3-1763/2/14, проекти щодо
встановлення меж водоохоронних зон на
території Міжгірського району не
розроблені та у відділі відсутні.

Відповідно до інформації
Виноградівського міжрайонного
управління водного господарства від
12.08.2014 р. № 539 проект щодо встановлення
розмірів і меж водоохоронних зон в с. Н.
Студений Міжгірського району
управлінню для узгодження не
надавався.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
Закарпатського міжрайонного прокурора
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері підтверджені
належними та допустимими доказами, а
відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву Закарпатського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері радника
юстиції Киричука М.Ю. в інтересах
Виноградівського міжрайонного
управління водного господарства до
Нижньостуденівської сільської ради,
треті особи ОСОБА_5, Відділ
Держземагенства в Міжгірському районі
про визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення від 23.06.2011 р. № 34
Нижньостуденівської сільської ради
шостого скликання "Про визначення
водоохоронної зони".

3. Зобов'язати Нижньостуденівську
сільську раду замовити проект
землеустрою щодо встановлення меж та
впорядкування водоохоронних зон,
прибережних захисних смуг і смуг
відведення по землях, які заходяться на
її території, який розробляється на
основі нормативно-технічної
документації у відповідності до ст. 88
Водного кодексу України.

4. Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.
Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
постанову. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

СуддяН.Д. Маєцька