Справа № 826/4253/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/4253/14
у 1-й інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.

За участю секретаря судового
засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та
Прокуратури м. Києва на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 10.07.14р. у справі №826/4253/14 за
позовом ОСОБА_2 до Прокуратури м.
Києва про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом
про визнання дій відповідача щодо
перенаправлення скарги про закриття
кримінального провадження у
Святошинську районну прокуратуру м.
Києва, дії якої оскаржуються такими, що
суперечать ст. 12 Закону України «Про
прокуратуру»; визнання бездіяльності
співробітників Прокуратури м. Києва,
порушення ними ст. 12, 21, 23 (п. 5) Закону
України «Про прокуратуру», ст. 7 Закону
України «Про звернення громадян»,
застосування норм відповідальності ст.
46-2 Закону України «Про прокуратуру»,
примусити розслідувати факти,
викладені у заявах та винести
відповідний вердикт; стягнення 7 000
гривень за відшкодування шкоди,
заподіяною бездіяльністю Прокуратури
м. Києва.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.07.14р. адміністративний позов
задоволено частково: визнано
протиправними дії Прокуратури м. Києва
щодо перенаправлення скарги ОСОБА_2 від
11.04.13р. до Прокуратури Святошинського
району м. Києва; зобов'язано
Прокуратуру м. Києва розглянути скаргу
ОСОБА_2 від 11.04.2013 р.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою
в частині позовних вимог, у задоволенні
яких судом відмовлено, позивач подала
апеляційну скаргу, у якій просить суд
скасувати в цій частині постанову,
мотивуючи тим, що судом першої
інстанції безпідставно не враховано,
що відповідачем не розглянуто скаргу
позивача від 10.02.2014 року саме про
закриття кримінального провадження та
протиправно перенаправлено скаргу до
органу, дії якого оскаржуються.

Не погоджуючись з вказаною постановою
у частині задоволених позовних вимог,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати у цій
частині постанову з мотивів порушення
судом норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт-2 мотивує тим, що
прокуратурою у межах та у спосіб
повноважень, визначених законом були
розглянуті звернення позивача.

Заслухавши суддю-доповідача,
апелянтів, розглянувши матеріали
справи та апеляційні скарги сторін,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга позивача підлягає частковому
задоволенню, тоді як апеляційна скарга
відповідача задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Задовольняючи адміністративний позов
в частині, суд першої інстанції виходив
з того, що відповідачем протиправно
направлено заяву позивача до органу,
який приймав рішення з оскаржуваних
питань. При цьому, суд першої інстанції
з метою повного захисту прав позивача
вийшов за межі позовних вимог,
зобов'язавши відповідача розглянути
скаргу ОСОБА_2 від 11.04.13р., мотивуючи тим,
що вказана скарга не була належним
чином розглянута відповідачем.

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині стягнення на користь позивача
шкоди, суд першої інстанції виходив з
того, що заявлений розмір шкоди не
підтверджений відповідними та
належними доказами.

Колегія суддів частково погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як встановлено колегією суддів, за
зверненням ОСОБА_2 Святошинським РУ ГУ
МВС України в м. Києві 11.07.2013 до ЄРДР
внесено матеріали досудового
розслідування за № 0008809 за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190
КК України. У подальшому слідчим СВ
Святошинського РУ ГУ Бездушною О.М.
28.11.2013 закрито кримінальне провадження,
у зв'язку з відсутністю події
кримінального правопорушення.

Позивач 10.02.14р. звернулась до
прокуратури міста Києва зі скаргою
щодо неналежного проведення
досудового розслідування у вказаному
кримінальному провадженні та з інших
питань, у якому, зокрема, оскаржувала
рішення про закриття кримінального
провадження, яке розслідувалось
слідчим відділом Святошинського РУ
ГУМВС та вказала на те, що нею було
оскаржене вказане рішення прокурору
Святошинського району м. Києва Якобі
К.В., однак обґрунтованої відповіді з
цього приводу надано не було.

Скаргу позивача від 10.02.14р.
Прокуратурою м. Києва перенаправлено
до Прокуратури Святошинського району
м. Києва (супровідні листи від 12.02.14р. №
04/2/2-р-14, від 28.02.14р. № 04/2/2-р-14) із
вказівкою повідомити заявника про
результати розгляду звернення та
проведеної перевірки.

Відповідь за результатами розгляду
скарги позивача була надана
Прокуратурою Святошинського району м.
Києва за підписом прокурора району
Томіна Е.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про звернення громадян» від 02.10.96р. №
393/96-ВР (надалі - Закон № 393/96-ВР),
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

В розумінні Закону № 393/96-ВР, скарга це -
звернення з вимогою про поновлення
прав і захист законних інтересів
громадян, порушених діями
(бездіяльністю), рішеннями державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, об'єднань громадян,
посадових осіб (ст. 3).

Відповідно до п. 6 ч. 1 с.19 № 393/96-ВР,
органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані
письмово повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення.

Статтею 12 Закону України «Про
прокуратуру» від 05.11.91р. № 1789-XII (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), прокурор
розглядає заяви і скарги про порушення
прав громадян та юридичних осіб, крім
скарг, розгляд яких віднесено до
компетенції суду.

Порядок розгляду і вирішення звернень
та особистого прийому в органах
прокуратури України передбачений
Інструкцією, затвердженою наказом
Генеральної прокуратури України від
21.06.11р. «Про організацію роботи з
розгляду і вирішення звернень та
особистого прийому в органах
прокуратури України».

Пунктом 3.1 вказаної Інструкції
передбачено, що відповідальність за
своєчасний і якісний розгляд звернень
(скарг) покладається на керівників
структурних підрозділів Генеральної
прокуратури України, прокуратур
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва і Севастополя, військових
прокуратур регіонів та
Військово-Морських Сил України,
Дніпровської екологічної прокуратури,
міських, районних, міжрайонних і
прирівняних до них прокурорів.

Згідно п. 3.11 Інструкції звернення
(скарги) громадян та юридичних осіб, які
надійшли до Генеральної прокуратури
України вперше і за ними не приймалися
рішення прокурорами обласного рівня
(первинні звернення), передаються до
управління розгляду звернень та
прийому громадян для розгляду і
надсилання до підпорядкованих
прокуратур (відповідних відомств) для
вирішення. Оперативними працівниками
зазначеного управління повертаються
письмові звернення, оформлені без
додержання вимог ст. 5 Закону України
«Про звернення громадян», заявникові з
відповідним роз`ясненням.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України
«Про звернення громадян»
забороняється направляти скарги
громадян для розгляду тим органам або
посадовим особам, дії чи рішення яких
оскаржуються.

Аналогічні положення передбачені і в п.
4.4 Інструкції, зокрема направлення
звернень прокурорам, що не мають
повноважень на їх розгляд або які
раніше приймали рішення з оскаржуваних
питань, а також прокурорам, дії яких
оскаржуються, забороняється. Не
допускається прийняття рішень по
зверненнях за висновками
підпорядкованих прокурорів, чиї дії
оскаржуються.

За наведених обставин та правових норм,
колегія суддів приходить до висновку,
що Прокуратурою м. Києва не були
дотримані вимоги Закону України «Про
звернення громадян» та Інструкції під
час розгляду скарги ОСОБА_2 щодо
закриття кримінального провадження,
яке розслідувалось слідчим відділом
Святошинського РУ ГУМВС та надання
обґрунтованої відповіді за
результатами перевірки викладених у
скарзі питань, а відтак позовні вимоги
про визнання протиправними дій
відповідача щодо перенаправлення
скарги про закриття кримінального
провадження та визнання бездіяльності
відповідача є обґрунтованими.

Аналогічні дії були вчинені
відповідачем також відносно скарги
№1650-П від 11.04.13р., щодо якої суд першої
інстанції обґрунтовано вийшов за межі
заявлених позовних вимог та визнав
протиправними дії Прокуратури м. Києва
щодо перенаправлення скарги ОСОБА_2 від
11.04.13р. до Прокуратури Святошинського
району м. Києва та зобов'язав
Прокуратуру м. Києва розглянути скаргу
ОСОБА_2 від 11.04.2013 р.

З огляду на викладене, вимоги
апеляційної скарги позивача у
наведеній частині підлягають
задоволенню, тоді як відсутні підстави
для задоволення вимог апелянта
відповідача.

Разом з тим, не підлягають задоволенню
позовні вимоги про стягнення на
користь позивача 7 000 грн. шкоди,
заподіяної бездіяльністю Прокуратури
м. Києва, виходячи з наствного.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Зокрема при вирішенні питання про
відшкодування моральної шкоди
підлягає з'ясуванню факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди визначається
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.

Позивачем не доведено та надано суду
відповідні докази завдання їй
моральної шкоди як і не наведено, з яких
міркувань позивач виходила при
визначені розміру шкоди.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність правових
підстав для відшкодування шкоди.

Приймаючи до уваги те, що у постанові
суду першої інстанції помилковими є
лише деякі з його висновків, а інші
висновки є законними і обґрунтованими,
колегія суддів апеляційної інстанції
дійшла висновку про скасування
судового рішення у частині (щодо
неправильно вирішеної частини
позовних вимог) та ухвалення у цій
частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 196, 202, 205, 207 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

П О С Т А Н
О В И В:

апеляційну скаргу Прокуратури м. Києва
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.07.14р. у справі №826/4253/14 - залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 10.07.14р. у справі №826/4253/14 -
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 10.07.14р. у справі
№826/4253/14 в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
визнання протиправними дій
Прокуратури м. Києва щодо
перенаправлення скарги ОСОБА_2 про
закриття кримінального провадження до
Прокуратури Святошинського району м.
Києва та визнання бездіяльності
Прокуратури м. Києва щодо не розгляду
скарги ОСОБА_2 та зобов'язання
розглянути скаргу - скасувати та у цій
частині прийняти нову постанову, якою
задовольнити позов у цій частині.

Визнати протиправними дії Прокуратури
м. Києва щодо перенаправлення скарги
від 10.02.2014р. ОСОБА_2 про закриття
кримінального провадження до
Прокуратури Святошинського району м.
Києва.

Визнати протиправною бездіяльність
Прокуратури м. Києва щодо не розгляду
скарги від 10.02.2014р. ОСОБА_2 та
зобов'язати Прокуратуру м. Києва
розглянути скаргу від 10.02.2014р. про
закриття кримінального провадження.

У іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.07.14р. у справі №826/4253/14 - залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.

Повний текст постанови складений:
30.09.14р.

Головуючий суддя

Шелест С.Б.

Судді:

Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.