Справа № 569/7597/14-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Рудика
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"22" вересня 2014 р.
Справа № 569/7597/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від "18" червня 2014 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області про
перерахунок розміру пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 18.06.2014 року
задоволено позов ОСОБА_3 Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України у
місті Рівне провести перерахунок та
виплату ОСОБА_3 пенсії державного
службовця з урахуванням фактично
отриманої винагороди за вислугу років,
матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань, починаючи з 01.04.2014р.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу в якій, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від 18.06.2014 року та
ухвалити нову, якою відмовити в
задоволенні позовної заяви. Зазначає,
що суд не врахував, що чинним
законодавством не передбачено
враховувати при обчисленні пенсії
винагороду за вислугу років,
матеріальну допомогу на оздоровлення,
оскільки вони не є складовими
заробітної плати, які враховуються при
обчисленні пенсії державного
службовця.

Помилковим є твердження суду, що пенсія
державного службовця повинна
обчислюватися з будь-яких отриманих
ним виплат, якщо на них нараховувались
страхові внески.

Відповідач вважає безпідставним
посилання Рівненського міського суду
на норми статті 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до ст. ст.195, 197 КАС України,
справа розглядається в межах
апеляційної скарги, в порядку
письмового провадження.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що відсутні
підстави для її задоволення з огляду на
таке.

Матеріали справи свідчать, що 11 квітня
2014 року ОСОБА_4 звернулась до
відповідача із заявою, в якій просила
провести перерахунок раніше
призначеної їй пенсії, врахувавши
нараховані і виплачені їй суми
допомоги на оздоровлення, винагороди
за вислугу років, надбавку за високі
досягнення у праці та матеріальну
допомогу на вирішення
соціально-побутових питань.

Згідно листа Управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне від 18 квітня 2014
року за № 166/13, позивачу було
відмовлено в перерахунку пенсії з
посиланням на Закон України «Про
державну службу» та постанову Кабінету
Міністрів України від 31.05.2000 року № 865
«Про деякі питання вдосконалення
визначення розміру заробітку для
обчислення пенсії».

Згідно довідки №388/10/1716-05-33 від 10.04.2014
року інші виплати (винагорода за
вислугу років, матеріальна допомога на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань )
становлять 2866,70 грн. З цих сум
заробітку було сплачено страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідачем вищевказані виплати при
обчисленні пенсії позивача, як
державного службовця, враховано не
було.

Апеляційний суд, погоджуючись із судом
попередньої інстанції, вважає, що
вимоги позивача до управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
провести перерахунок та виплату пенсії
з урахуванням одержаних сум виплаченої
матеріальної допомоги на оздоровлення,
винагороди нагороди за вислугу років,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань на які
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, є доведеними і
обґрунтованими.

Так, на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. За
кожний повний рік роботи понад 10 років
на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати (ст. 37 Закону України
від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про
державну службу»).

Згідно статті 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається у розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України
від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про
оплату праці» встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Згідно статті 2 Закону України «Про
оплату праці» до структури заробітної
плати входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Статтею 2 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року
передбачено, що об'єктом індексації
грошових доходів населення є в тому
числі заробітна плата, підстави для
індексації грошових доходів населення
наявні у разі, коли величина індексу
споживчих цін перевищила поріг
індексації, який установлюється в
розмірі 101 відсотка, те що індексація
грошових доходів працюючого населення
проводиться за основним місцем роботи.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Наведенні положення є підставою для
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань входила до системи оплати праці
державного службовця.

Згідно частини першої статті 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція зазначена у
постанові Верховного Суду України від
20.02.2012 року у справі №21-430а11.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
при обчисленні позивачу пенсії
державного службовця Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
повинно було врахувати всі суми виплат,
з яких було фактично нараховано та
сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у тому числі й винагороди
за вислугу років, допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань.

Таким чином, висновки управління
Пенсійного фонду в місті Рівне про те,
що матеріальна допомога вирішення
соціально-побутових питань та допомога
на оздоровлення, що має систематичний
характер, надана всім або більшості
працівників, на які нараховувався збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування, однак які не включається
до складу заробітної плати державного
службовця, не враховується при
обчисленні розміру його пенсії, є
наслідком порушення правил
застосування норм права відповідачем,
надання переваги положенням Законів
України «Про державну службу» та «Про
оплату праці», які щодо спірних
відносин є загальними. У той же час
перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду і не впливають на
правильність прийнятого судового
рішення. Постанову прийнято судом
першої інстанції з додержанням вимог
матеріального та процесуального права,
підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
"18" червня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)
І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Л.В. Кузьменко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,33023

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області
вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

4-третій особі: - ,