Справа № 804/5340/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2014 рокусправа № 804/5340/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання: Горшкові В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу Дніпропетровської
міської ради на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року у справі №804/5340/14 за позовом
Дніпропетровської міської ради до
ОСОБА_1 ОСОБА_3, третя особа:
Департамент житлово-комунального
господарства та капітального
будівництва Дніпропетровської міської
ради про зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14 травня 2014р. у задоволенні позову
Дніпропетровської міської ради до
ОСОБА_1 ОСОБА_3, третя особа:
Департамент житлово-комунального
господарства та капітального
будівництва Дніпропетровської міської
ради про примусове відчуження об'єкту
та примусове забезпечення жилим
приміщенням, зобов'язання звільнити
земельну ділянку та житловий будинок
відмовлено.

Постанова суду вмотивована тим, що
власник домоволодіння змінився
(відповідно договору дарування), щодо
якого не вживались заходи щодо
компенсації частини домоволодіння, як
наслідок, згода або відмова власника на
викуп відповідного майна в порядку
Закону України "Про відчуження
земельних ділянок, інших об'єктів
нерухомого майна, що на них розміщені,
які перебувають у приватній власності,
для суспільних потреб чи з мотивів
суспільної необхідності" від ОСОБА_3
отримані не були.

Позивач не погодившись з рішенням суду
подав апеляційну скаргу в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права
просить скасувати рішення та прийняти
нове, яким задовольнити позов. Зокрема
скарга обґрунтована тим, що судом
першої інстанції безпідставно
застосовані норми Закону України "Про
відчуження земельних ділянок, інших
об'єктів нерухомого майна, що на них
розміщені, які перебувають у приватній
власності, для суспільних потреб чи з
мотивів суспільної необхідності",
оскільки земельна ділянка не належить
відповідачам на праві приватної
власності, а належить державі, а
позивачем заявлені вимоги з
урахуванням норм ЦК України та ЖК
України.

В судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу підтримав,
просив її задовольнити з підстав в ній
викладених.

Відповідачі щодо задоволення скарги
просили відмовити.

Представники третіх осіб вважають, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Вислухавши сторін, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно матеріалам справи,
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 27.07.2006
року прийнято рішення № 2606 про
проектування та будівництво дороги на
ділянці від вул. Кайдацький шлях до
автодороги Київ - Луганськ - Ізварине у
м. Дніпропетровську.

Рішенням Дніпропетровської міської
ради № 61/11 від 21.03.2007 року погоджено
управлінню капітального будівництва
міської ради місця розташування
магістральної дороги у м.
Дніпропетровську на ділянці від вул.
Кайдацький шлях до автомобільної
дороги загального користування від
вул. Кайдацький шлях до вул. Київської
(Ленінський район) та затверджено
містобудівне обґрунтування
розташування магістральної дороги у м.
Дніпропетровську на вищевказаній
ділянці, крім того, затверджено список
№2 громадян, яким виплачуються кошти за
викуп у них домоволодінь та
фруктово-ягідних насаджень.

Дніпропетровською міською радою
рішенням від 06.08.2008 року № 5/35 надано
дозвіл управлінню капітального
будівництва Дніпропетровської міської
ради на викуп приватизованих земельних
ділянок, домоволодінь і
фруктово-ягідних насаджень, будівель
та споруд промислових підприємств, які
потрапляють у зону будівництва об'єкта
зазначеної автодороги.

19.10.2011р. Дніпропетровською міською
радою прийнято рішення №8/16 "Про
компенсацію домоволодіння і
фруктово-ягідних насаджень, які
потрапили у зорну будівництва об'єкту
"Автомобільна дорога на ділянці від
вул. Кайдацький шлях до автомобільної
дороги Київ - Луганськ - Ізварине, м.
Дніпропетровськ - будівництво",
відповідно до якого затверджено список
громадян, яким виплачуються кошти за
викуп у них домоволодінь та
фруктово-ягідних насаджень.

Так у таку зону будівництва потрапило
будівництво 15/100 частин житлового
будинку з надвірними будівлями,
спорудами та з фруктово-ягідними
насадженнями, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_4
на праві приватної власності на
підставі договору купівлі-продажу,
зареєстрованого в реєстрі за №242-34 від
03.03.1969 року, у будинку були
зареєстровані рідні власника -
відповідачі та їх діти.

Рішенням виконкому Дніпропетровської
міської ради від 14.12.2011р. №1588
затверджено список сімей (з розподілом
квартир), що підлягають відселенню у
зв'язку з будівництвом об'єкту
"Автомобільна дорога на ділянці від
вул. Кайдацький шлях до автомобільної
дороги Київ - Луганськ - Ізварине, м.
Дніпропетровськ, так відповідно до
такого списку до нього належать
відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_1

Під час розгляду справи власник
будівництва - 15/100 частин житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4
подарував його ОСОБА_3, з цих підстав
було здійснено заміну відповідачів.

Також з цих підстав рішенням
Дніпропетровської міської ради від
18.06.2014р. №8/53 внесено зміни до рішення
від 19.10.2011р. №8/16 "Про компенсацію
домоволодіння і фруктово-ягідних
насаджень, які потрапили у зорну
будівництва об'єкту "Автомобільна
дорога на ділянці від вул. Кайдацький
шлях до автомобільної дороги Київ -
Луганськ - Ізварине, м. Дніпропетровськ
- будівництво", відповідно до якого
затверджено список громадян, яким
виплачуються кошти за викуп у них
домоволодінь та фруктово-ягідних
насаджень та здійснено заміну замість
«ОСОБА_4 на ОСОБА_3»

У зв'язку з відсутністю згоди
відповідачів щодо компенсації
домоволодіння та фруктових насаджень
та отримання іншого житла, послугувало
зверненню позивачем до суду.

Відповідно матеріалам справи у травні
2012р. до Дніпропетровського
адміністративного апеляційного суду в
порядку положень ст.183-1 КАС України
звернулася Дніпропетровська міська
рада з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_1, третя особа: Департамент
житлово-комунального господарства та
капітального будівництва
Дніпропетровської міської ради про
примусово відчуження у комунальну
власність Дніпропетровської міської
ради, з мотивів суспільної
необхідності будівництво 15/100 частин
житлового будинку з надвірними
будівлями, спорудами та з
фруктово-ягідними насадженнями,
примусово забезпечення жилим
приміщенням, зобов'язання звільнити
земельну ділянку та житловий будинок з
надвірними будівлями і спорудами.

Постановою Дніпропетровського
адміністративного апеляційного суду
від 10.09.2013р. у задоволенні позову було
відмовлено.

16.01.2014р. Вищим адміністративним судом
України було винесено постанову, якою
апеляційну скаргу Дніпропетровської
міської ради - задоволено частково,
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10.09.2013 року - скасовано, а справу
повернуто до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
для вирішення питання про передачу
адміністративної справи до іншого
адміністративного суду.

У постанові суду касаційної інстанції
зазначено, що відповідно матеріалам
справи, земельна ділянка не перебуває у
приватній власності, а тому суд
апеляційної інстанції помилково
прийняв справу як суд першої інстанції
до свого провадження

27.03.2014року Дніпропетровським
апеляційним судом було прийнято
ухвалу, якою вказану адміністративну
справу було передано до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду за підсудністю
у зв'язку з відсутністю підстав
застосування норми ст. 183-1 КАС України,
з посиланням на ст.. 2 Закону України
"Про відчуження земельних ділянок,
інших об'єктів нерухомого майна, що на
них розміщені, які перебувають у
приватній власності, для суспільних
потреб чи з мотивів суспільної
необхідності".

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14.05.2014р. у задоволенні позову було
відмовлено.

Постанова суду вмотивована тим, що
власник домоволодіння змінився
(відповідно договору дарування), щодо
якого не вживались заходи щодо
компенсації частини домоволодіння, як
наслідок, згода або відмова власника на
викуп відповідного майна в порядку
Закону України "Про відчуження
земельних ділянок, інших об'єктів
нерухомого майна, що на них розміщені,
які перебувають у приватній власності,
для суспільних потреб чи з мотивів
суспільної необхідності".

Позивач оскаржуючи рішення суду першої
інстанції зазначає на помилкове
застосування судом норм Закону України
"Про відчуження земельних ділянок,
інших об'єктів нерухомого майна, що на
них розміщені, які перебувають у
приватній власності, для суспільних
потреб чи з мотивів суспільної
необхідності", оскільки земельна
ділянка на якій знаходиться будівля не
знаходиться у приватній власності
відповідачів, а є державною власністю,
та посилаються на норми ЦК України та
ЖК Української РСР.

17.11.2009р. за №1559-ІV прийнято Закону
України "Про відчуження земельних
ділянок, інших об'єктів нерухомого
майна, що на них розміщені, які
перебувають у приватній власності, для
суспільних потреб чи з мотивів
суспільної необхідності", який набув
чинності 15.12.2009р.

Цей Закон визначає правові,
організаційні та фінансові засади
регулювання суспільних відносин, що
виникають у процесі відчуження
земельних ділянок, інших об'єктів
нерухомого майна, що на них розміщені,
які перебувають у власності фізичних
або юридичних осіб, для суспільних
потреб чи з мотивів суспільної
необхідності.

Розділом V Прикінцеві положення
вказаного Закону внесені зміни до КАС
України, зокрема доповнено кодекс ст..
183-1 КАС України особливості
провадження у справах за
адміністративними позовами про
примусове відчуження земельної
ділянки, інших об'єктів нерухомого
майна, що на ній розміщені, з мотивів
суспільної необхідності, та визначено
підсудність адміністративні справи
про примусове відчуження земельної
ділянки, інших об'єктів нерухомого
майна, що на ній розміщені, з мотивів
суспільної необхідності розглядаються
та вирішуються апеляційним
адміністративним судом за місцем
розташування нерухомого майна, що
підлягає примусовому відчуженню (ч. 2
ст. 183-1 КАС України).

Таким чином нормами вказаного Закону
визначено порядок звернення до суду з
відповідним позовом.

Відповідно до ст. 2 даного Закону, дія
цього Закону поширюється на суспільні
відносини, пов'язані з викупом
земельних ділянок, інших об'єктів
нерухомого майна, що на них розміщені,
які перебувають у власності фізичних
або юридичних осіб, для забезпечення
суспільних потреб чи пов'язані з
примусовим відчуженням зазначених
об'єктів нерухомого майна з мотивів
суспільної необхідності, якщо такі
потреби не можуть бути забезпечені
шляхом використання земель державної
чи комунальної власності. Дія цього
Закону не поширюється на суспільні
відносини, що виникають у разі:
вилучення (викупу) земельних ділянок,
інших об'єктів нерухомого майна, що на
них розміщені, які перебувають у
державній та/або комунальній
власності.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 4 вказаного
Закону щодо принципи відчуження
об'єктів права приватної власності для
суспільних потреб чи з мотивів
суспільної необхідності, передбачає
примусове відчуження житлового
будинку (частини будинку, жилого
приміщення) у зв'язку з викупом або
примусовим відчуженням земельної
ділянки.

З матеріалів справи вбачається та не
спростовується сторонами, земельна
ділянка за адресою: АДРЕСА_1, на якій
розташовані 15/100 частин житлового
будинку з надвірними будівлями,
спорудами та з фруктово-ягідними
насадженнями, які належали ОСОБА_4 на
праві приватної власності на підставі
договору купівлі-продажу
зареєстрованого в реєстрі за № 242 від 3
березня 1969 року, на час прийняття
оскарженого рішення судом першої
інстанції ОСОБА_3 за договором
дарування від 31.01.2014р. перебувають у
державній власності та не є приватною
власністю ОСОБА_3

Отже як було встановлено судами, в
даному випадку підстави для
застосування ст.183-1 КАС України -
відсутні.

Проте розгляд окружними
адміністративними судами справ щодо
примусового відчуження об'єкту та
примусове забезпечення жилим
приміщенням, зобов'язання звільнити
земельну ділянку та житловий будинок
не передбачено з урахуванням норм щодо
юрисдикції і підсудності
адміністративних справи, що визначені
ст.. 17, ст.. 18 КАС України.

Стаття 346 ЦК України визначає перелік
підстав припинення права власності.
Предметом перегляду у справі є також
застосування ст. 171 ЖК Української РСР,
у поєднанні з нормами ст. 41 Конституції
України, ст. 321 ЦК України щодо права
власника будинку, що підлягає
примусовому відчуженню у зв'язку із
суспільною потребою, на отримання
іншого житла.

Також, відповідно матеріалам справи, у
будинку зареєстровані неповнолітні
діти відповідачів, а тому на думку
колегії суду, розгляд справи повинен
здійснюватись за участю служби у
справах дітей.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
справу слід розглядати в порядку
цивільного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що, колегія суду приходить
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 198, 203, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
міської ради задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14 травня 2014 року у справі №804/5340/14 за
позовом Дніпропетровської міської
ради до ОСОБА_1 ОСОБА_3, третя особа:
Департамент житлово-комунального
господарства та капітального
будівництва Дніпропетровської міської
ради про зобов'язання вчинити певні
дії - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст рішення викладено 29
вересня 2014року.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник