Справа № 348/1237/14-а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 р.
Справа № 876/6256/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Надвірнянського району
Івано-Франківської області на
постанову Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від
12.06.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Надвірнянського району
Івано-Франківської області про
визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі щодо відмови
останнім здійснити перерахунок пенсії
з врахуванням пільгового обчислення
стажу роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі.

Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що є пенсіонером по віку, пенсія йому
нарахована та виплачується
управлінням Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області з лютого 2009
року. При обрахуванні стажу роботи, що
дає право на пенсійне забезпечення,
періоди роботи з 22.11.1981 року по 01.02.1986
року, з 02.02.1986 року по 12.08.1994 року та з
08.11.1995 року по 23.02.1999 року йому
зараховано з розрахунку рік за рік. Але,
згідно чинного законодавства один рік
повинен бути зарахований за один рік
шість місяців, так як у вказані періоди
він працював в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі. На
підтвердження такого права ним було
надано копію трудової книжки, довідки
Прикарпатського управління бурових
робіт ПАТ "Укрнафта", що уточнюють
особливий характер роботи та умов
праці, необхідні для призначення
пільгової пенсії та на підтвердження
постійної зайнятості на пільговій
роботі, а також ряд інших документів.
Однак, управління Пенсійного фонду
України в Надвірнянському районі
відмовило йому у перерахунку пенсії з
врахуванням пільгового стажу, у зв'язку
із тим, що він працював в районах
Крайньої Півночі
вахтово-експедиційним методом і на
нього не поширювалися норми щодо
пільгового обчислення стажу,
зарахувати до стажу вказаний ним
період у кратному розмірі, на думку
відповідача, немає законних підстав.
Просив позов задоволити.

Постановою Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від
12.06.2014 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірною відмову
управління Пенсійного Фонду України в
Надвірнянському районі в перерахунку
пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового
обчислення стажу. Зобов'язано
управління Пенсійного Фонду України в
Надвірнянському районі зарахувати в
пільговому обчисленні ОСОБА_1 період
роботи з 22.11.1981 року по 01.02.1986 року, з
02.02.1986 року по 12.08.1994 року та з 08.11.1995 року
по 23.02.1999 року, як трудовий стаж,
вироблений в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, зарахувавши один рік
роботи за один рік шість місяців.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області зробити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
врахуванням пільгового стажу з моменту
призначення пенсії з 22.11.2013 року.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в Надвірнянського району
Івано-Франківської області. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права
та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
у задоволені адміністративного позову
відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім, випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухваленим відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач працював в Івано-Франківському
УБР з 22.11.1981 року по 01.02.1986 року. З 22.11.1981
року по 01.02.1986 року вахтово-
експедиційним методом в місцевості,
прирівняній до районів Крайньої
Півночі (Ханти-Мантійський автономний
округ, Тюменської області). З 02.02.1986 року
по 12.08.1994 року позивач працював
вахтово-експедиційним методом в
районах Крайньої Півночі
(Ямало-Ненецький автономний округ
Тюменської області), а з 08.11.1995 року по
23.02.1999 року в НГВУ «Харампурнефть»(ОАО
«Роснефть-Пурнефтегаз», Тюменської
області, що підтверджується довідкою,
виданою Прикарпатським управлінням
бурових робіт № 10-566 від 07.05.2014 р., яка
уточнює особливий характер праці чи
умов праці, необхідних для призначення
пільгової пенсії та підтверджує
постійну зайнятість на пільговій
роботі, та записами в його трудовій
книжці за вказані періоди.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон №1058-IV) період
роботи до 1 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» (далі - Указ), Постанови Ради
Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960
року №148 «Про порядок застосування
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» (далі - Постанова),
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 26 вересня 1967 року «Про
розширення пільг для осіб, які працюють
в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі».

При цьому, слід звернути увагу, що
пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами (абз. 3 п. 5 розділу XV Прикінцевих
положень Закону №1058-IV).

Відповідно до пп. «б» п. 7 «Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 № 22-1, за період
роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
надаються договори або інші документи,
що підтверджують право працівника на
пільги, передбачені для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
чи місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Відтак, із системного аналізу
наведених норм права випливає, що
трудовий договір є не єдиним
документом, який може підтверджувати
роботу в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Періоди трудової діяльності та інші
періоди, що враховувалися до стажу
роботи для призначення пенсії до
набрання чинності цим Законом,
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше (ч. 4ст.
24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Отже, записи у трудовій книжці є
основним підтвердженням про укладення
трудових договорів в місцевостях
прирівняних до Крайньої Півночі та
тільки за їх відсутності, необхідним є
доведення пільг шляхом надання
трудового договору або уточнюючої
довідки.

Відповідно до постанови Ради Міністрів
СРСР від 10.11.1967 року №1029
Ханти-Мансійський округ відноситься до
місцевості прирівняної до районів
Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький
автономний округ Тюменської області
відноситься до районів Крайньої
Півночі.

Проаналізувавши надані докази, судова
колегія дійшла висновку, що позивач має
право на пільгове обчислення стажу в
півтораразовому розмірі за період його
роботи з 22.11.1981 року по 01.02.1986 року, з
02.02.1986 року по 12.08.1994 року та з 08.11.1995 року
по 23.02.1999 року, оскільки з наданих ним
документів вбачається та не викликає
жодного сумніву той факт, що він,
працюючи в районі Крайньої Півночі та в
місцевості прирівняної до районів
Крайньої Півночі, користувався
пільгами, передбаченими Указом від
10.02.1960 року.

За таких обставин, апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції що період роботи позивача з
22.11.1981 року по 01.02.1986 року, з 02.02.1986 року
по 12.08.1994 року та з 08.11.1995 року по 23.02.1999
року в районах Крайньої Півночі та в
місцевості, прирівняній до районів
Крайньої Півночі підтверджується
трудовою книжкою та довідкою від 07.05.2014
р. № 10-566, в яких зазначено про
розповсюдження пільг, передбачених
Указом Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі", Указом Президії Верховної
Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року "Про
розширення пільг для осіб, які працюють
в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі", а тому апеляційний
суд вважає, що відповідачем
безпідставно було відмовлено позивачу
у пільговому розрахунку стажу.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної
інстанції переконаний, що судом першої
інстанції надано належну оцінку
наявним у справі доказам, а їх достатня
кількість та взаємний зв'язок у
сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними та необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, правова оцінка доказів дана
вірно, а відтак у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянського району
Івано-Франківської області залишити
без задоволення, а постанову
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 12.06.2014
року у справі №348/1237/14-а - без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич