Справа № 807/602/14
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2014 рокум. Ужгород№ 807/602/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г.,

за участю:

позивача: Дочірнє підприємство
"Закарпатський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України", представник - Пригара
Л.В.,

відповідача: Державна податкова
інспекція у м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області, представник - Токар М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Дочірнього
підприємства "Закарпатський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
до Державної податкової інспекції у м.
Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 31 липня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 05
серпня 2014 року.

Дочірнє підприємство «Закарпатський
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія» Автомобільні дороги
України» звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у м. Ужгород про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
13.02.2014р. № ДПІ у м. Ужгород, яким
збільшено позивачу суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів у розмірі 108441,24 грн., з яких за
основним платежем - 72294,16 грн. та за
штрафними санкціями - 36147,08 грн.

Позовні вимоги мотивовані наступним.
Відповідачем було проведено
документальну позапланову перевірку з
питань правомірності відображення у
складі податкового кредиту сум ПДВ по
взаємовідносинах з ТОВ «Укр Євро
Трейд» за період з 01.07.2013 року по 31.07.2013
року, за результатами якої складено Акт
№ 281/07-01-22-01/31179046 від 03.02.2014 року. За
наслідками проведеної перевірки
відповідачем було прийняті податкове
повідомлення-рішення від 13.02.2014р. №
ДПІ у м. Ужгород, яким збільшено
позивачу суми грошового зобов'язання з
податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів у розмірі
108441,24 грн., з яких за основним платежем -
72294,16 грн. та за штрафними санкціями -
36147,08 грн.

Позивач зазначає, що оскаржуване
податкове повідомлення - рішення було
прийнято відповідачем з порушенням
вимог, без належного з'ясування
фактичних обставин та неповному
дослідженні документів та невірним
застосуванням норм чинного
законодавства з питань оподаткування,
а за таких обставин є протиправним та
підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала з
підстав, наведених у позовній заяві та
додаткових поясненнях, просила суд
задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечила проти позову з
підстав, наведених у поданих
запереченнях (а.с.168-170), просила суд
врахувати всі подані нею документи та
відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Відповідачем було проведено
документальну позапланову перевірку з
питань правомірності відображення у
складі податкового кредиту сум ПДВ по
взаємовідносинах з ТОВ «Укр Євро
Трейд» за період з 0.07.203 року по 03.07.203
року, за результатами якої складено Акт
№ 281/07-01-22-01/31179046 від 03.02.2014 року. За
наслідками проведеної перевірки
відповідачем було прийняті податкове
повідомлення-рішення від 13.02.2014р. №
ДПІ у м. Ужгород, яким збільшено
позивачу суми грошового зобов'язання з
податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів у розмірі
108441,24 грн., з яких за основним платежем -
72294,16 грн та за штрафними санкціями -
36147,08 грн. (а.с.131).

Матеріалами справи встановлено, що не
погоджуючись з висновками ДПІ у м.
Ужгород ГУ Міндоходів у Закарпатській
області, викладеними в Акті перевірки,
Позивач в порядку, передбаченому п. 86.7
ст. 86 Податкового кодексу України,
подав заперечення від 07.02.2014 року № 12/96
на акт перевірки ДШ у м. Ужгороді ГУ
Міндоходів у Закарпатській області від
03 лютого 2014 року № 281/07-01-22-01/31179046 (а.с.122).

17 лютого 2014 року ДП "Закарпатський
облавтодор" отримано відповідь від
12.02.2014 року № 1242/10/07-01-22-01 про розгляд
заперечення, у якій визначено, що,
враховуючи вимоги п.п. 14.1.36, 14.1.181, п. 14.1
ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п.п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п.
201.4 ст. 201 Податкового кодексу України,
надані підприємством заперечення не
можуть бути підставою для скасування
Акту камеральної перевірки (а.с.125).

Судом встановлено, що у липні 2013 року ДП
"Закарпатський облавтодор" згідно
договору купівлі-продажу від 20.11.2012
року № 20/11-12 придбало у ТОВ "Укр Євро
Трейд" мазут М100, бітум дорожній БНД 60x90
та транспортні послуги. Факти
здійснення господарських операцій
згідно вказаного договору відповідно
до ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" фіксуються
наступними документами (а.с.16):

- податкові накладні (ТОВ "Укр Євро
Трейд" (), покупець ДП
"Закарпатський облавтодор" ()):

№ 1 від 01.07.2013 р. на загальну суму з ПДВ -
89440,00 грн.;

№ 2 від 01.07.2013 р. на загальну суму з ПДВ -
4200,00 грн.:

№ 3 від 04.07.2013 р. на загальну суму з ПДВ -
88010,00 грн.;

№ 6 від 04.07.2013 р. на загальну суму з ПДВ -
4200,00 грн.;

№ 36 від 16.07.2013 р. на загальну суму з ПДВ -
130975,00 грн.;

№ 37 від 16.07.2013 р. на загальну суму з ПДВ -
14105,00 грн.;

№ 40 від 17.07.2013 р. на загальну суму з ПДВ -
93665,00 грн.;

№ 41 від 17.07.2013 р. на загальну суму з ПДВ -
9170,00 грн..

- видаткові накладні (ТОВ "Укр Євро
Трейд" (), покупець ДП
"Закарпатський облавтодор" ()):

№ РН-0000195 від 01.07.2013 р. на загальну суму з
ПДВ - 89440,00 грн.;

№ РН-0000198 від 04.07.2013 р. на загальну суму з
ПДВ - 88010,00 грн.;

№ РН-0000228 від 16.07.2013 р. на загальну суму з
ПДВ - 130975,00 грн.;

№РН-0000231 від 17.07.2013р. на загальну суму з
ПДВ - 93665,00 грн.

- товаро - транспортні накладні:

№8 від 01.07.2013р.;

№9 від 04.07.2013р.;

№10 від 16.07.2013р.;

№11 від 17.07.2013р.

- акти здачі-прийняття робіт (надання
послуг ТОВ "Укр Євро Трейд" () покупець ДП "Закарпатський
облавтодор" ()):

№ ОУ-0000035 від 01.07.2013 р. на загальну суму з
ПДВ - 4200,00 грн.;

№ ОУ-0000036 від 04.07.2013 р. на загальну суму з
ПДВ - 4200,00 грн.;

№ ОУ-0000037 від 16.07.2013 р. на загальну суму з
ПДВ - 14 105,00 грн.;

№ ОУ-0000038 від 17.07.2013 р. на загальну суму з
ПДВ - 9170,00 грн..

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу
України ПК України регулює відносини,
що виникають у сфері справляння
податків і зборів, зокрема, визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
їх права та обов'язки, компетенцію
контролюючих органів, повноваження і
обов'язки їх посадових осіб під час
здійснення податкового контролю, а
також відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу (пп. 1.14.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг (абзац «а» п. 198.1 ст. 198
ПК України). Положеннями п. 198.2 ПК
України передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено подат
ковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

1. придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

2. придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті з метою подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК
України передбачено, що господарська
діяльність - це діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Обов'язковими ознаками господарської
діяльності (згідно наведених приписів
ГК України та ПК України) є здійснення
її суб'єктами господарювання у сфері
суспільного виробництва; вона
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг; результати
зазначеної діяльності - продукція,
роботи чи послуги -мають вартісний
характер і цінове вираження.

Господарська діяльність здійснюється
у загальній економічній сфері, а тому
має суто економічні властивості, що
неможливе без вартісної оцінки і
взаємооцінки, еквівалентності обміну,
відповідних обчислень і розрахунків.
Тому така ознака результатів
господарської діяльності, як цінова
визначеність, наявна в абсолютній
більшості випадків, хоча в
некомерційній господарській
діяльності можливе безкоштовне
надання результатів останньої. При
цьому, сформульоване в ГК України
визначення господарської діяльності є
загальним і має застосовуватися в усіх
випадках, а визначення, наведене в ПК
України, - лише у сфері дії цього Закону
з урахуванням загального визначення.

Виходячи з наведеного, аналіз
реальності господарської діяльності
повинен здійснюватися на підставі
даних податкового, бухгалтерського
обліку платника податків та
відповідності їх дійсному
економічному змісту.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського облік,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Відповідно до п. 138.2 ст.138 ПК України
передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. Підпунктом 139.1.9 п. 139.1
ст.139 ПК України встановлено, що не
включаються до складу витрат: витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Отже, для встановлення правомірності
формування витрат за ПК України
необхідним є їх підтвердження
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями згідно з п. 187.8 статті 187
цього Кодексу, а для операцій з
постачання послуг нерезидентом на
митній території України - дата сплати
(нарахування) податку за податковими
зобов'язаннями, що були включені
отримувачем таких послуг до податкової
декларації попереднього періоду.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу, податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено,
що податкова накладна є податковим
документом і одночасно відоб ражається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Отже, податкова
накладна є докумен том, який
підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у
ціні товару.

Отже, підставою для нарахування
податкового кредиту, що засвідчує факт
придбання платником податку товарів
(робіт, послуг) є податкова накладна, що
видається платником податку на реально
отриманий товар, призначений для
використання в господарській
діяльності.

Виходячи з вищенаведеного, якщо на
момент проведення контролюючим
органом перевірки платника суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, відповідають
зазначеним у податкових накладних,
податковий кредит покупця вважається
підтвердженим податковими накладними.
Оскільки податковий кредит з ПДВ
визначено на підставі отриманих
податкових накладних, наявні податкові
накладні містять всі передбачені
законодавством відомості, - податковий
кредит ДП "Закарпатський облавтодор"
сформовано у відповідності до положень
Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів перевірки
та наданих їх копій до позовної заяви,
суми податку на додану вартість, які
були включені Позивачем до податкового
кредиту, підтверджені податковими
накладними, які видані ТОВ "Укр Євро
Трейд". Ці податкові накладні виписані
для документального оформлення
виконання умов договору
купівлі-продажу, містять відомості про
адресу місцезнаходження покупця та
продавця, одиниці виміру товару,
кількість товару, ціну товару, тому
відповідають вимогам оформлення
первинних документів бухгалтерської
та податкової звітності. Будь-яких
порушень щодо оформлення податкових
накладних не встановлено, зауваження
до змісту та форми зазначених
документів відсутні, що не
заперечується і Відповідачем в Акті
перевірки.

Податкові накладні видані юридичною
особою, яка на час здійснення
господарських операцій зареєстрована
суб'єктами підприємницької діяльності,
платником податку на додану вартість.
За таких обставин, немає підстав для
невключення сум ПДВ по вказаних
податкових накладних до складу
податкового кредиту позивача за
відповідні періоди.

Крім того, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності. Таким чином, податковий
кредит для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
та місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 8 Закону
України "'Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підприємство самостійно обирає форму
бухгалтерського обліку як певну
систему регістрів обліку, порядку і
способу реєстрації та узагальнення
інформації в них з додержанням єдиних
засад, встановлених цим Законом, та з
урахуванням особливостей своєї
діяльності і технології обробки
облікових даних.

Згідно, пункту 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. № 88 (зареєстрованого в
Міністерстві фінансів України 05.06.1995 р.
за № 168/704), первинні документи (на
паперових і машинозчитувальних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складено документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до пп. 2.15, 2.16 вищевказаного
Положення забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать законодавчим
та нормативним актам.

На підставі викладеного слід
відзначити, що в Акті перевірки
відображена наявність податкових
накладних та всіх необхідних первинних
документів, що свідчать про здійснення
господарських операцій з договору з
контрагентом ТОВ "Укр Євро Трейд". Всі
зазначені документи підписані та
скріплені печатками сторін та мають
реквізити як того вимагає чинне
законодавство України та не порушують
публічний порядок, встановлений
Законом України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні". Проведеною ДШ у м. Ужгороді ГУ
Міндоходів у Закарпатській області
перевіркою не виявлено порушень
стосовно сплати ПДВ ДП "Закарпатський
облавтодор", також відсутні
встановлені законодавством докази
щодо здійснення ним протиправної
діяльності з метою вилучення коштів із
державного бюджету шляхом
безпідставного відшкодування ПДВ.

Крім того, судом було з'ясовано, що
ліцензією серії АВ № 555903 з додатками до
неї підтверджується, що ДП
"Закарпатський облавтодор" здійснює
господарську діяльність у сфері
будівництва доріг і автострад, а отже,
отримані за договорами товари та
послуги використані в господарській
діяльності за профілем діяльності
підприємства, отримані товари та
послуги оприбутковані підприємством, у
вартості отриманих товарів та послуг
наявні та сплачені в повному обсязі
ПДВ, за наслідками придбання
правомірно сформовані витрати та
податковий кредит, таким чином,
реальність здійснення господарських
операцій (як купівля товару, так і
отримання послуг) підтверджена всіма
необхідними наявними документами
(а.с.133).

Суд критично ставиться до висновків
відповідача, які грунтуються на
встановленій перевіркою розбіжності
між сумою податкового кредиту,
задекларованого ТОВ "Укр Євро Трейд", та
податкового зобов'язання
постачальника третьої ланки - ПП
"КОМПАРІС", з яким контрагент - ТОВ "Укр
Євро Трейд" - мав господарські
відносини у липні 2013 року виходячи з
наступного.

Розбіжність між сумою кредиту,
задекларованого контрагентом та
податкового зобов'язання
постачальника третьої ланки не може
впливати на право ДП "Закарпатський
облавтодор" на віднесення до складу
податкового кредиту сплаченого
податку на додану вартість при
придбанні товару та заявлення до
бюджетного відшкодування від'ємного
значення з податку на додану вартість,
оскільки жодним нормативно-правовим
актом не ставиться таке право платника
податку в залежність від отримання
документального підтвердження щодо
належного виконання усіма
постачальниками у ланцюгу постачання
своїх податкових зобов'язань зі сплати
ними сум податків до державного
бюджету. Як визначив Верховний Суд
України, покупець (в нашому випадку,
Позивач як платник податку, що отримав
право на податковий кредит) не може
нести відповідальність за несплату
податку продавцями. Сама по собі
несплата податку продавцем і його
постачальниками (у тому числі
внаслідок ухилення від сплати) в разі
фактичного здійснення господарської
операції не впливає на формування
податкового кредиту покупцем та суму
бюджетного відшкодування (не є
підставою для зменшення податкового
кредиту або відмови у відшкодуванні
зазначеного податку покупцю, який
відніс до податкового кредиту суму ПДВ,
сплачену продавцю разом із ціною
товару або послуги) (постанова ВСУ від
12.02.2008 р., постанова ВСУ від 13.01.2009 р.,
постанова ВСУ від 19.11.2010р.).

Несплата продавцем чи його
контрагентом податку на додану
вартість до бюджету, у разі фактичного
здійснення господарської операції, не
впливає на формування податкового
кредиту покупцем та не є підставою для
позбавлення останнього права на
відшкодування цього податку, якщо він
виконав усі передбачені законом умови
отримання такого відшкодування і має
всі документальні підтвердження
розміру заявленого податкового
кредиту.

Дана правова позиція підтримана в
постанові Верховного Суду України від
31.01.2011 року за позовом ЗАТ "Мукачівський
лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ
Закарпатської області про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішення, де, зокрема,
зазначено, що чинне законодавство
України не ставить в залежність
виникнення у платника ПДВ права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання, зокрема тим,
який не був постачальником товарів
(послуг), на вартість яких нарахований
ПДВ, що включений платником податку до
податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція Верховного
Суду України з вирішення спорів цієї
категорії міститься у постановах від
09.09.2008 року у справі № 21-500во08, від 01.06.2010
року у справі № 21-573во10, де суд дійшов
висновку, що якщо контрагент не виконав
свого зобов'язання щодо сплати податку
до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи. Зазначені
обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
відшкодування ПДВ у випадку, коли
останній виконав усі передбачені
законом умови стосовно отримання
такого відшкодування та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

Крім того, згідно з практикою
Європейського суду з прав людини у
справі «БУЛВЕС»АД проти Болгарії»
(заява № 3991/03) Європейський суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ вдруге, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Крім того, суд не може погодитися з
висновками податкового органу, що для
проведення зустрічної звірки ТОВ "Укр
Євро Трейд" не надано первинних
документів, документально не можливо
підтвердити реальність здійснення
господарських операцій ТОВ "Укр Євро
Трейд" з контрагентами-постачальниками
в липні 2013 року на суму ПДВ 858 970,07 грн. та
не можливо підтвердити реальність
здійснення господарських операцій ТОВ
"Укр Євро Трейд" з
контрагентами-покупцями в липні 2013
року на суму ПДВ 737 211,80 грн. та, як
наслідок, відповідач приходить до
висновку, що у зв'язку з відсутністю
факту передачі товарів (послуг) від ТОВ
"Укр Євро Трейд" до
підприємств-покупців, у ДП
"Закарпатський облавтодор" відсутнє
право на формування податкового
кредиту по операціях із ТОВ "Укр Євро
Трейд".

Вищий адміністративний суд України у
своєму листі від 02.06.2011 р. № 742/11/13 вказав
на дії, які повинні виконувати не
тільки підприємства, а і податкові
органи при наведенні перевірок, а саме:
перевіряти реальне виконання
господарської операції. При визначенні
критерію реального виконання
господарської операції, Вищий
адміністративний суд України
орієнтувався на ст. 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», де вказано, що
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Таким чином,
визначальною ознакою господарської
операції є те, вона повинна спричиняти
реальні зміни майнового стану платника
податків.

Крім того, згідно позиції Вищого
адміністративного суду України
оцінюватися грн. дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані додаткового
обліку. Відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
«податків та його безпосереднім
контрагентом (лист Вищого
адміністративного суду раїни від
02.06.2011р. №742/11/13-11).

В судовому засідання було з'ясовано, що
ДП "Закарпатський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України"
засноване з метою забезпечення
економічних інтересів держави,
задоволення потреб держави, населення
та оборони країни в удосконаленні і
розвитку автомобільних доріг
загального користування.

Основним видом діяльності
підприємства є будівництво, ремонт та
утримання автомобільних доріг
загального користування, виконання
відповідних державних програм.

За умовами договору з ТОВ "Укр Євро
Трейд" у липні 2013 року ДП "Закарпатський
облавтодор" отримано мазут М100, бітум
дорожній БНД 60x90 та транспортні
послуги.

Вказана продукція використовується
для приготування асфальтобетонної
суміші, яка в свою чергу
використовується для влаштування
покриття проїзної частини,
вирівнюючого шару та ямкового ремонту.
Також бітум застосовується для
влаштування поверхневої обробки та
підгрунтовки перед влаштуванням
асфальтобетонного покриття.

Чорні в'яжучі матеріали
використовуються при влаштуванні
дорожнього одягу методом просочування
та методом змішування на дорозі, а
також для влаштування поверхневої
обробки на покритті.

Тобто, придбані позивачем матеріали
були використані у власній
господарській діяльності під час
виконання робіт по ремонту і
будівництву автомобільних доріг
загального користування у
Закарпатській області. Акт не містить
аргументів щодо того, чому саме
операцію з придбання товару з
подальшим його використанням для
будівництва, ремонту, реконструкції
автомобільних доріг та інших споруд, не
можна зважати операцією в межах
господарської діяльності.

Крім цього, реальність поставки
підтверджується наявністю у філіях
підприємства бітумних сховищ,
резервуарів, ємкостей для зберігання
бітуму, а також фактичним станом речей.

Таким чином, якби підприємство не
отримало бітум дорожній, то не могло б
виконати роботи по ремонту та
експлуатаційному утриманню
автомобільних доріг та здати її
замовнику.

Судом було встановлено, що для
підтвердження використання мазуту М100
та бітуму БНД 60x90 ДП "Закарпатський
облавтодор" у своїй господарській
діяльності контролюючим органом
здійснено перевірку наступних
документів: Актів переробки, довідок
про вартість виконаних будівельних
робіт (Ф № КБ-3), Актів форми КБ 2В та
відомостей ресурсів до Актів приймання
виконаних будівельних робіт (поточні
дрібні ремонти автомобільних доріг
державного значення). Жодних зауважень
чи заперечень факту використання
вказаних матеріалів підприємством у
своїй господарській діяльності
податковим ограном не було надано та не
було викладено в Акті перевірки, також
не було доведено, що
товарно-матеріальні цінності, отримані
Позивачем і користовувані у
господарській діяльності останнього,
не пов'язані із здійсненням позивачем
витрат на користь ТОВ "Укр Євро Трейд"
за липень 2013 року.

Крім того, чинним законодавством
України на сторону цивільно-правової
угоди покупця товару, яка є платником
податків, не покладено обов'язку та й
він не має такої тактичної можливості
здійснювати контроль за дотриманням
усіма постачальниками у ланцюгу
постачання вимог законодавства щодо
здійснення господарської діяльності,
сплати податку до бюджету і в
подальшому зазнавати певних
негативних матеріальних наслідків за
дії порушника.

Діючи у повній відповідності до вимог
закону, позивач не міг втручатися у
господарську діяльність його
контрагента, адже на відміну від
перевіряючих, Позивач не має змоги
знайомитися з документами контрагента
у повному обсязі, не має права
витребувати від контрагента
відомостей щодо наявності працівників
на підприємстві, відомостей щодо
сплати податків до бюджету, відомостей
про наявність офісних та складських
приміщень тощо. Вся інформація, яка є
доступною для платників податків за
українським законодавством для
перевірки статусу контрагентів,
Позивач перевірив, встановивши, що його
контрагент не мав дефектів у правовому
статусі, а саме: на момент укладення
угоди та вчинення господарських
операцій він був зареєстрований як
юридична особа, як платник податків,
платник податку на додану вартість.
Інформація про його правовий статус
була перевірена на сайті Державного
підприємства «Інформаційно-ресурсний
центр» і на офіційному сайті
Міністерства доходів і зборів України.
Ніякої негативної інформації виявлено
не було.

Натомість слід наголосити на тому, що
ДП "Закарпатський облавтодор" при
укладенні договору купівлі-продажу з
ТОВ "Укр Євро Трейд" та здійсненні
господарських операцій за цим
договором та отримало у
підприємства-контрагента: відомості
щодо реєстрації юридичної особи,
свідоцтво платника ПДВ, документ, що
підтверджує повноваження особи, яка
підписує договір. Перевірка інших
обставин діяльності сторони за
правочином на платника податків чинним
законодавством не покладається та
фактично є неможливою.

У згаданому вище листі Вищий
адміністративний суд України від 02.06.2011
р. № 742/11/13-11 також зазначив, що для
висновків про наявність порушень
податкового законодавства в діях
платника податків в обов'язковому
порядку необхідно з'ясувати можливу
обізнаність такого платника щодо
дефектів у правовому статусі його
контрагентів (відсутність реєстрації
їх як платників податку на додану
вартість, відсутність у відповідних
посадових осіб чи інших представників
контрагента повноважень на складання
первинних, розрахункових документів,
податкових накладних.

Таким у зв'язку з тим, що на день
проведення зустрічної звірки згідно
баз даних ДПІ у м. Черкасах ГУ
Міндоходів у Черкаській області стан Л
"КОМПАРІС" 8 - "до ЄДР внесено запис про
відсутність за місцезнаходженням",
слід зазначити наступне.

Судом було з'ясовано, що 19 лютого 2014
року ДП "Закарпатський облавтодор"
отримало Витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців на ПП "КОМПАРІС", який
був сформований станом на 01.07.2013 року,
тобто на момент здійснення
оспорюваних господарських операцій -
липень 2013 року.

Відповідно до відомостей з ЄДР, що
містяться у Витязі, місцезнаходження
юридичної особи: 03191, м. Київ, Юсіївський
район, вулиця Композитора Ляшинського,
будинок 14-А. Статус відомостей про
юридичну особу: відомості підтверджено
(абз. 9 стор. 2 Витягу з ЄДР).

А отже, на момент здійснення
оспорюваних господарських операцій -
липень 2013 року у ланцюгу постачання ПП
"КОМПАРІС" - ТОВ "Укр Євро Трейд" - ДП
"Закарпатський облавтодор" - згідно
відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців дефектів у правовому
статусі постачальника контрагента не
існувало.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
ізичних осіб-підприємців» якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін. Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
зсилатися на них у спорі як на
достовірні.

Фактичні обставини об'єктивно
засвідчують здійснення господарської
діяльності Позивачем та ТОВ "Укр Євро
Трейд" і правомірність формування
витрат та податкового кредиту
відповідно до первинних
бухгалтерських документів та по
податкових накладних, які виписані на
виконання умов договірних відносин із
зазначеним контрагентом.

Укладений з ТОВ "Укр Євро Трейд" договір
повністю відповідає змісту
господарської діяльності Позивача.
Поставка товарно-матеріальних
цінностей підтверджується не лише
господарськими операціями між
контрагентом-постачальником та
Позивачем, а й з іншими контрагентами,
оскільки наше підприємство,
використавши придбаний товар, виконало
певний обсяг робіт для замовників, що у
свою чергу проаналізовано
Відповідачем під час здійснення
перевірки та ним не заперечується.

Відповідач зазначив, що на його запит
про надання документів при проведенні
перевірки позивачем були надані
документи (Лист від 04.12.2013р. а.с.171), які
не відповідають визначенню поняття
"первинний документ" та не
підтверджують факту здійснення
господарської операції.

Однак, суд не може погодитися з такими
твердженнями відповідача, оскільки
судом було з'ясовано, що для перевірки
були представлені копії документів у
кількості 27 аркушів (підтверджується
Листом від 04.12.2013 року № 12/796, а.с.171), а
оригінали документів відповідачем не
витребовувалися в т.ч. для огляду та
дачі оцінки.

Висновок Відповідача по даній справі
відносно невідповідності наявних у
позивача документів поняттю
"первинного документу" та факту
здійснення господарської операції був
винесений без повного та об'єктивного
дослідження документів. ( а.с.202)

Крім того судом було задоволено
клопотання представника відповідача
стосовно витребовування оригіналів
документів та належним чином завірених
копій від позивача ДП «Закарпатський
облавтодор» ( Ухвала від 13.05.2014р. а.с.
178-180).

На виконання даної Ухвали суду позивач
ДП « Закарпатський облавтодор» надав
первинні документи, які містили всі
обов'язкові реквізити в т.ч. прізвища,
підписи осіб, відповідальних за
здійснення господарських операцій і
складання первинних документів.

Тобто документи надані позивачем
відповідають визначенню поняття
«первинний документ» в розумінні
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» та Наказу Міністерства
Фінансів України №88 від 25.05.1995р. «Про
затвердження Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку» та
підтверджують факт здійснення
господарських операцій.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно зі ч.3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Закріплений конституційно принцип
законності також міститься і в статті 21
пункті 21.1. Податкового кодексу України
(далі - ПК України), згідно з яким,
посадові особи контролюючих органів
зобов'язані, зокрема, дотримуватися
Конституції України та діяти виключно
у відповідності з цим Кодексом та
іншими законами України, іншими
нормативними актами.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
податкове зобов'язання - зобов'язання
платника податків сплатити до бюджетів
або державних цільових фондів
відповідну суму коштів у порядку та
строки, визначені цим Законом або
іншими законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладені обставини та
враховуючи приписи ч.2 ст.71 КАС України,
в силу яких в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову відповідач
належними та допустимими доказами не
довів у суді правомірність прийнятого
ним податкового повідомлення - рішення
від 13.02.2014р. № .

На підставі наведеного, беручи до уваги
матеріали справи, суд приходить до
переконання про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 94, 160, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Дочірнього підприємства
"Закарпатський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" до Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
13.02.2014 року № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
13.02.2014 року № ДПІ у м. Ужгороді ГУ
Міндоходів у Закарпатській області про
збільшення дочірньому підприємству
"Закарпатський облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "автомобільні
дороги України" суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) у розмірі 108441,24
грн., з яких за основним платежем - 72294,16
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 36147,08 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяП.П. Микуляк