Справа № 2а-5071/11 2а/712/1212/12
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
Справа № 876/12362/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 19 грудня 2012
року у справі № 2а-5071/11, 2а/712/1212/12 за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Виконавчого комітету Невицької
сільської ради про визнання
протиправним та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2011 року ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 звернулися з адміністративним
позовом до Виконавчого комітету
Невицької сільської ради, яким просили
визнати рішення Невинської сільської
ради №2 від 27 січня 1995 року «Про
оформлення права власності на житловий
будинок» та п.п. 2,3 рішення виконавчого
комітету Невинської сільської ради
«Про оформлення права власності на
житлові будинки» №57 від 30 вересня 2008
року протиправними і скасувати.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 19 грудня 2012 року позов
задоволено. Визнано протиправними та
скасовано рішення Невинської
сільської ради №2 від 27 січня 1995 року
«Про оформлення права власності на
житловий будинок та п.п. 2,3 рішення
виконавчого комітету Невинської
сільської ради «Про оформлення права
власності на житлові будинки» №57 від 30
вересня 2008 року.

З таким рішенням суду не погодився
ОСОБА_1. Подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не був взятий до уваги
той факт, що апелянт є спадкоємцем
першої черги, а відтак має право на
частку майна, рішення щодо якого було
предметом у даній справі.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, що у відповідності до статті
197 КАС України не перешкоджає розгляду
справи за їх відсутності у порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
задоволити частково.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
рішенням Невинської сільської ради №2
від 27 січня 1995 року «Про оформлення
права власності на житловий будинок
визнано право власності на житловий
будинок в АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, який на
момент прийняття рішення був померлим,
та зобов'язано Ужгородське мале
виробниче підприємство технічної
документації провести реєстрацію
вказаного будинку і видати свідоцтво
про право власності на житловий
будинок.

30 вересня 2008 року виконавчий комітет
Невицької сільської ради прийняв
рішення №57 від 30 вересня 2008 року «Про
оформлення права власності на житлові
будинки», пунктом 2 якого надав право на
оформлення права власності на житловий
будинок за вказаною адресою ОСОБА_2, а
пунктом 3 зобов'язує Ужгородське
районне державне підприємство (бюро)
технічної інвентаризації виготовити
свідоцтво про право власності та
зареєструвати будинок за відповідною
особою.

Скасовуючи оскаржені рішення суд
першої інстанції виходив з наступного.

Щодо рішення Невинської сільської ради
№2 від 27 січня 1995 року суд першої
інстанції наголошує, що відповідач не
вправі визнавати право власності за
померлою особою.

Щодо рішення виконавчого комітету
Невинської сільської ради №57 від 30
вересня 2008 року то та момент його
прийняття не було скасовано рішення
Невинської сільської ради №2 від 27
січня 1995 року, а відтак право власності
на вказане майно уже було передано.

Приймаючи оскаржену постанову суд
першої інстанції не взяв до уваги, що
предметом спору у цій справі є визнання
права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Пунктом 1 статті 15 ЦПК України
встановлено, що суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до пункту 1 статті 157 КАС
України суд закриває провадження у
справі якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Оскільки питання переходу права
власності та спадкування майна
неможливо вирішити в порядку
адміністративного судочинства,
колегія суддів приходить до висновку,
що провадження в справі, необхідно
закрити на підставі пункту 1 частини 1
статті 157 КАС України. Колегія суддів
роз'яснює позивачам, що вони вправі
звернутися із позовом в порядку
цивільного судочинства до місцевого
загального суду

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
неправильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
порушенням норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись статтями 157, 160, 195, 197, 198, 202, 205,
207, 254, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити
частково.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 19 грудня 2012 року у справі №
2а-5071/11, 2а/712/1212/12 скасувати.

Апеляційне провадження по справі
закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.