Справа № 9101/172038/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"18" червня 2013 р. справа № 2а-1942/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М.
(доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області

на постанову Дніпровського
районного суду м.Дніпродзержинська від
28.10.2011 р. ( у справі № 2а-1942/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії, -

встановив:

У серпні 2011 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просив:

- визнати дії відповідача про відмову в
перерахунку розміру щомісячного
довічного грошового утримання судді за
період з листопада 2010 року по травень
2011 року протиправними;

- зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату розміру
щомісячного довічного грошового
утримання позивачу, як судді у
відставці, з урахуванням підвищення
заробітної плати працюючих суддів
відповідно до довідок Територіального
управління державної судової
адміністрації України в
Дніпропетровський області, а саме: за
період з листопада 2010 року по грудень
2010 року - виходячи з суми заробітної
плати судці у розмірі 7741,25 грн.; за
період з січня 2011 року по травень 2011
року - виходячи з суми заробітної плати
судці у розмірі 4926,25 грн., - виключити
нараховану та виплачену за зазначений
час суму щомісячного довічного
грошового утримання.

Постановою Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 28.10.2011 р. позов задоволено:

- визнано протиправною
бездіяльність відповідача щодо
невиконання законодавчо визначеного
обов'язку здійснити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
позивачу за період з 01 листопада 2010
року по 31 травня 2011 року відповідно до
статті 43 Закону України «Про статус
суддів» з урахуванням підвищення
заробітної плати працюючих суддів;

- зобов'язано відповідача перерахувати
та виплатити судді у відставці
позивачу щомісячне довічне грошове
утримання відповідно до статті 43
Закону України «Про статус суддів» з
урахуванням підвищення заробітної
плати працюючих суддів відповідно до
довідок

Територіального управління державної
судової адміністрації України в
Дніпропетровській області, а саме
виходячи з розміру заробітної плати
судді у листопаді 2010 року - 7741,25 грн., у
грудні 2010 року, січні, лютому, березні,
квітні, травні 2011 року - 4926.25 грн. за
місяць, з урахуванням раніше
виплачених сум щомісячного довічного
грошового утримання судді у
відставці.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити позивачу
у задоволенні позову.

Позивач та відповідач, належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що
постановою Верховної ради України № 19-V
від 21 липня 2006 року позивача звільнено
з посади судді Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області в зв'язку із
поданням заяви про відставку та
призначено щомісячне довічне грошове
утримання в розмірі 90 відсотків від
заробітної плати працюючого судді.

07.07.2011 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці у зв'язку
зі зміною заробітної плати судді, що
працює на відповідній посаді,
відповідно до довідок територіального
управління державної судової
адміністрації у Дніпропетровській
області №№ Б-с-1077, Б-с-1077/1, Б-с-1077/3,
Б-с-1077/4, Б-с-1077/5, Б-с-1077/6, Б-с-1077/7 від 20
червня 2011 року.

Листом від 14.07.2011 року №Л-1010/7 позивачу
відмовлено у задоволенні заяви.
Відмова мотивована тим, що Законом
України "Про державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" внесено
зміни до постанови Верховної Ради
України "Про порядок введення в дію
Закону України "Про статус суддів",
згідно яких виключено норми щодо
перерахунку щомісячного грошового
утримання суддям у відставці.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду першої
інстанції 13.08.2011 року та просив
задовольнити позовні вимоги за період
з листопада 2010 року по травень 2011 року.

Клопотання про поновлення строку
звернення до суду позивач не подавав,
тому позов в частині вимог за період з
01.11.2010 року по 12.02.2011 року слід залишити
без розгляду.

Відповідно до п. 2 розділу XII
Прикінцевих положень Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
визнано такими, що втратив чинність
Закон України "Про статус суддів", крім
статті 43, частин п'ятої - тринадцятої
статті 44, які втрачають чинність з 1
січня 2011 року, та частин першої -
четвертої статті 44, які втрачають
чинність з 1 січня 2012 року.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
помилкового висновку щодо поширення
положень ст.43 Закон України "Про статус
суддів" на спірні правовідносини за
період з 13.02.2011 року по 31.05.2011 року.

Частиною 1 статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
встановлено, що судді, який вийшов у
відставку, після досягнення чоловіками
віку 62 роки, жінками - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України "Про державну службу",
або за його вибором щомісячне довічне
грошове утримання.

Згідно з ч. 3 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання,
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

У разі зміни розміру грошового
утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок (ч.4 ст.138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до ст. 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" суддівська
винагорода складається з посадового
окладу та доплат за вислугу років,
перебування на адміністративній
посаді в суді, науковий ступінь, роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Таким чином, розмір довічного
грошового утримання безпосередньо
пов'язаний із розміром заробітної
плати суддів відповідних судів.

Як зазначив Конституційний Суд України
у мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року № 18-рп/2011, щомісячне
довічне грошове утримання судді є
самостійною гарантією незалежності
судді та складовою його правового
статусу. Правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання судді,
який, маючи право на відставку,
продовжує працювати на посаді судді,
встановлюється у зв'язку з виконанням
ним своїх обов'язків щодо здійснення
незалежного, неупередженого та
справедливого правосуддя, а щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці є належним утриманням цього
судді після припинення виконання ним
своїх професійних обов'язків та
особливою формою його соціального
забезпечення.

На думку колегії суддів, зі змісту ч.3
ст.138 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" слідує, що довічне
грошове утримання саме виплачується у
відсотках від грошового утримання
судді, який працює на відповідній
посаді, тобто не призначається
одноразово та залишається незмінним, а
має постійно виплачуватись в розмірі,
визначеному законом, тобто відповідати
відсоткам грошового утримання
працюючого судді.

Наявність ч.4 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів", якою
визначається порядок перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання суддів Конституційного Суду
України, жодним чином не змінює зміст
ч.3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій
і статус суддів" та не виключає право
суддів загальних судів на перерахунок
довічного грошового утримання у
зв'язку зі зміною грошового утримання
працюючого судді.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
позову позивача в частині вимог за
період з 13.02.2011 року по 31.05.2011 року.

Відповідно до статті 202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає за необхідне постанову
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нову постанову про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст. 197, 198, п.4 ч. 1 ст. 202, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного
суду м.Дніпродзержинська від 28.10.2011 р. (
у справі № 2а-1942/11 скасувати.

Позов ОСОБА_1 в частині вимог за період
з 01.11.2010 року по 12.02.2011 року залишити без
розгляду.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області щодо проведення перерахунку
ОСОБА_1 щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
за період з 13.02.2011 року по 31.05.2011 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
за період з 13.02.2011 року по 31.05.2011 року
відповідно до частини 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" з урахуванням здійснених
виплат.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
ухвалення та оскарженню відповідно до
ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун