Справа № 250/1830/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/43012/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді: Лиска Т.О., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30.07.2013р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Ясинуватської міської ради про
визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із позовом про зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років з урахуванням
проведених виплат з 18.11.2012р.

Постановою Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 07.06.2013р. позов задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30.07.2013р.
скасовано рішення суду першої
інстанції, у задоволені позову
відмовлено.

З рішенням апеляційного суду не
погодилась позивач, подала касаційну
скаргу, в якій посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Просить скасувати постановлене
апеляційним судом рішення та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу, колегія суддів
приходить до висновку, що вона підлягає
задоволенню з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Відповідно до статті 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Судами встановлено, що позивач є
матір'ю та здійснює догляд за дочкою
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, застрахована,
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі меншому, ніж розмір
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку позивачу виплачується
відповідачем безпідставно в розмірі
меншому, ніж це передбачено статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», оскільки жодних обмежень
розміру спірної допомоги на
законодавчому рівні впродовж 2012 року
встановлено не було, а тому
застосуванню підлягає розмір допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку визначений саме
положенням статті 43 вказаного Закону

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, апеляційний суд виходив із
того, що статтею 5 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
передбачено, що всі види державної
допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги
у зв'язку з вагітністю та пологами
жінки, зазначеним у частині другій
статті 4 цього Закону, призначають і
виплачують органи соціального захисту
населення за місцем проживання
батьків. А тому зобов'язання
відповідача виплачувати спірну
допомогу на підставі Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» є
протиправними, оскільки він не є
органом, який здійснює виплати
допомоги по догляду за дитиною
застрахованим особам з коштів Фонду, а
призначає та виплачує кошти з
Державного бюджету України.

Поряд з тим, апеляційним судом не
враховано, що правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширюється на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2001р. №1751 саме
на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».
Новий акт уряду на виконання статті 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» не
приймався.

Враховуючи наведене, на правовідносини
щодо виплати допомоги позивачу у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону, яким є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Зазначена правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
22.04.2014р. (номер в єдиному державному
реєстрі судових рішень 38655051).

Відповідно до статті 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про скасування
рішення суду апеляційної інстанції та
залишення в силі законного і
обґрунтованого рішення суду першої
інстанції, яке скасовано помилково.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 226, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30.07.2013р. у
даній справі скасувати, а постанову
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 07.06.2013р. залишити
в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
Т.О. Лиска

І.В. Штульман