Справа № 809/2904/14
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"24" вересня 2014 р.
Справа № 809/2904/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Микитюка Р.В.

за участю секретаря судового засідання
Котик Д.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного
фонду України в м. Калуші та Калуському
районі

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі
8778,27 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Калуші та Калуському районі
(надалі-позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
(надалі-відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 8778,27 грн.

Заявлені позовні вимоги мотивовано
тим, що фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької
діяльності і відповідно до ч.1 ст. ст. 14,
15 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" є страхувальником і
платником страхових внесків.
Відповідачем, в порушення статті 20
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не погашено
заборгованість по сплаті страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі
8778,27 грн., з яких заборгованість по
сплаті страхових внесків становить
8778,27 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, на адресу суду
надіслав заяву про розгляд справи за
його відсутності. Позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча повідомлявся належним
чином про дату, час та місце судового
розгляду, що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення
(рекомендованим).

Своїм правом на подання письмового
заперечення проти позову відповідач не
скористався.

Частиною 4 ст. 128 КАС України визначено,
що у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Судом продовжено розгляд справи за
відсутності відповідача на підставі
частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, дослідивши і
оцінивши наявні в матеріалах справи
письмові докази, судом встановлено
наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична
особа-підприємець, що підтверджується
копією витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с. 7-8) та згідно п.1 ч.1
ст. 4 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування є
платником єдиного внеску.

Правовідносини з приводу предмету
адміністративного позову між
позивачем та відповідачем були
врегульовані положеннями Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
інших підзаконних нормативно-правових
актів в редакції, чинній на час їх дії.

Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначалися: принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
перелік платників страхових внесків,
їх права та обов'язки; порядок
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків; стягнення
заборгованості за цими внесками.

Статтею 5 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" його дію поширено на
регулювання відносини, що виникають
між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що
страхувальниками є роботодавці та інші
особи, які відповідно до цього Закону
сплачують страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
14 даного Закону страхувальниками
відповідно є роботодавці:
підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Згідно вимог частини першої та третьої
статті 15 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" платниками страхових
внесків до солідарної системи є
страхувальники, зазначені в статті 14
цього Закону, які набувають статусу
платників страхових внесків до
Пенсійного фонду з дня взяття їх на
облік територіальним органом
Пенсійного фонду.

Частина 2 статті 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлює обов'язки
страхувальників, пункт шостий якої
передбачає, що страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Згідно вимог частини 6 статті 19
вказаного Закону страхові внески
нараховуються на суми, зазначені в
частинах першій та другій цієї статті,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також незалежно від
того, чи були зазначені суми фактично
виплачені після їх нарахування до
сплати.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що відповідач у
відповідності до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" є платником страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, на
якого покладено обов'язок нараховувати
та сплачувати страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську.

Пунктом 2.1. Порядку формування та
подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування органам Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
05.11.2009 року за № 26-1, встановлено, що
страхувальники щомісяця формують та
подають до органів Пенсійного фонду
звіт, у якому зазначають самостійно
обчислені суми страхових внесків.

Частина 6 статті 20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлює обов'язок
страхувальників сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Згідно з частиною 12 статті 20
вищезазначеного Закону страхові
внески підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачем, в порушення статті 20
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не погашено
заборгованість по сплаті страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі
8778,27 грн., з яких заборгованість по
штрафних санкціях - 479,70 грн., по пені -
8298,57 грн.

За несвоєчасну сплату страхових
внесків до боржника рішеннями
начальника УПФУ в м. Калуші та
Калуському районі застосовано
фінансові санкції та нараховано пеню, а
саме: рішення №34 від 29.04.2013 року та
рішення №14 від 16.06.2014 року про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені.

Дані рішення відповідачем не
оскаржувалося в адміністративному чи
судовому порядку, а тому сума
заборгованості відповідача є
узгодженою.

Як вбачається з матеріалів справи
вищезазначені рішення про
застосування фінансових санкцій є
узгодженими та не оскаржувалися
відповідачем в адміністративному чи
судовому порядку.

Відповідачем вказані зобов'язання у
встановлений законом строк в повному
обсязі не сплачені і на момент розгляду
справи заборгованість по сплаті
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та по сплаті фінансових
санкцій складає 8778,27 грн.

Згідно ч. 15 статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" строк давності щодо
стягнення недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

З огляду на вказане, суд приходить до
висновку, що відповідачем порушено
норми статті 20 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Доводи позивача про зобов'язання
відповідача за страховими внесками на
суму 8778,27 грн. підтверджуються картками
особового рахунку страхувальника
юридичної особи або фізичної особи, яка
має найманих працівників - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (а.с. 14-19) та
іншими матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
вимоги обґрунтованими, а позов таким,
що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, 77342, АДРЕСА_1, Калуський район,
Івано-Франківська область,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші та Калуському
районі, 77304, вул. Біласа і Данилишина, 2,
м. Калуш, Івано-Франківська область, заборгованість в сумі 8778,27
(вісім тисяч сімсот сімдесят вісім)
гривень 27 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Микитюк Р.В.

Постанова складена в повному обсязі
29.09.2014 року.