Справа № 736/857/14
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 736/857/14
Головуючий у 1-й інстанції: Чурупченко
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І,,

суддів:
Борисюк Л.П., Собківа Я.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали апеляційної
скарги Управління соціального захисту
населення Корюківської районної
державної адміністрації Чернігівської
області на постанову Корюківського
районного суду Чернігівської області
від 03 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління соціального захисту
населення Корюківської районної
державної адміністрації Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_2 (далі - Позивач)
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Управління соціального
захисту населення Корюківської
районної державної адміністрації
Чернігівської області, у якому просила
визнати дії відповідача
неправомірними щодо виплати щорічної
допомоги в розмірі 90, 00 грн. та
зобов'язати стягнути на користь
позивача щорічну допомогу за 2013 рік в
розмірі 4 782, 00 грн.

Постановою Корюківського районного
суду Чернігівської області від 03 липня
2014 року адміністративний позов
задоволено частково.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, оскільки сторони у судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач віднесена до категорії осіб, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, віднесена до 1 категорії, є
інвалідом ІІІ групи, що
підтверджується відповідними
документами.

Задовольняючи частково вимоги
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем по справі було порушено
права позивача щодо щорічної допомоги
на оздоровлення за 2013 рік.

Проте, колегія суддів апеляційної
інстанції з висновком суду першої
інстанції не погоджується, виходячи з
наступного.

Відповідно до довідки про
отримання (неотримання) допомоги від
26.06.2014 року № 04-27/86 (а.с.15), 01.07.2013 року
відповідачем позивачу була призначена
щорічна допомога на оздоровлення за 2013
рік у розмірі 90,00 грн., який встановлено
постановою Кабінету Міністрів України
(далі по тексту - КМУ) № 562 від 12.07.2005 року
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Зазначена
допомога була виплачена ОСОБА_2 - 27
грудня 2013 року.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
Закону України від 28 грудня 2007 року N
107-VI) - одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Рішеннями Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та
№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року,
положення ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визнані
такими, що не відповідають Конституції
України, а, отже, є незаконними.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році
норми і положення ст. ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 5 та
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», ст. ст. 14, 22, 37 та 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», ст. 22 Закону
України «Про міліцію», ст. 49 Закону
України «Про прокуратуру», ст. 77 Основ
законодавства України про охорону
здоров'я, ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», ст. 9
Закону України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні», ст. 22 Закону України «Про
пожежну безпеку», ст. 20 Закону України
«Про захист рослин», ст. 43 Гірничого
закону України, ст. 61, 62, 63 та 64 Закону
України «Про жертви нацистських
переслідувань», ст. 3 Закону України
«Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Зазначені норми Закону не визнані
неконституційними.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України у справі № 1-11/2012 від 25
січня 2012 року нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України, якими
регулюються бюджетні відносини,
зокрема, питання соціального захисту
за рахунок коштів Державного бюджету
України, є складовою бюджетного
законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4
Бюджетний Кодекс України (далі по
тексту БК України).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
установлено - інвалідам ІІІ групи
розмір щорічної допомоги на
оздоровлення - 90 грн.

Закон України «Про державний бюджет
України на 2013 рік», прийнятий пізніше
ніж Закон України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", неконституційним не
визнавався, положення постанови
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року №562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є чинними.

З огляду на викладене, колегія суддів,
приходить до висновку щодо
правомірності нарахування позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі, встановленому постановою
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року №562.

Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання БК України,
інших законів України, в тому числі
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
підстав для перерахунку щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» немає, а
тому в задоволенні позову слід
відмовити.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції -
скасуванню з прийняттям нового
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Корюківської районної державної
адміністрації Чернігівської області -
задовольнити.

Постанову Корюківського районного
суду Чернігівської області від 03 липня
2014 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя
М.І. Кобаль

судді:
Л.П. Борисюк

Я.М. Собків

Головуючий суддя

Кобаль М.І.

Судді:

Борисюк Л.П.

Собків Я.М.