Справа № 569/21756/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року. м.
Київ К/800/34874/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
Рівненської області на ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 03.06.2014р. у
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
Рівненської області до ОСОБА_2 про
стягнення надміру отриманої пенсії в
розмірі 394,94 грн,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
Рівненської області звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про
стягнення надміру отриманої пенсії в
розмірі 394,94 грн.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 04.02.2014р. у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 03.06.2014р.
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
Рівненської області задоволено
частково, постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
04.02.2014р. скасовано, провадження у справі
закрито.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та закриваючи провадження у
справі, апеляційний суд виходив з того,
що вирішення наведеного спору не
належить до юрисдикції
адміністративних судів, а його розгляд
повинен здійснюватися в порядку
цивільного судочинства.

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
Рівненської області з посиланням на
порушення норм матеріального права,
допущених судами першої та
апеляційної інстанцій, просить судові
рішення скасувати і задовольнити
позовні вимоги. Вказує, що за приписами
ст.ст. 1212, 1214 Цивільного кодексу України
в разі допущення рахункової помилки, що
призвело до перевиплати коштів пенсії
та недобросовісності з боку набувача,
безпідставно набуті кошти підлягають
поверненню особою, яка їх отримала або
стягненню в судовому порядку.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в місті Рівне та отримує пенсію
за віком.

За інформацією управління з
координації та контролю за виплатою
пенсій Головного управління
Пенсійного фонду України в Рівненській
області від 25.07.2013р. №3388/04-04, що надійшла
до управління Пенсійного фонду України
в м. Рівне, по пенсійній справі
пенсіонера ОСОБА_2 виникла переплата за
період з 01.03.2011р. по 31.07.2013р. в сумі 394,94
грн. внаслідок програмної помилки.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Нормами п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна
справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Позов заявлено пенсійним органом до
фізичної особи про стягнення надміру
виплачених сум пенсій.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
фізичні особи можуть бути
відповідачами за адміністративним
позовом суб'єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір про звернення органів
владних повноважень, необхідно
встановлювати, чи має місце
публічно-правовий спір та чи подано
позов у межах наданих повноважень.

Колегія суддів погоджується з
висновками апеляційного суду про те, що
спір з вимогами стягнення надміру
виплачених сум пенсії даним критеріям
не відповідає, оскільки має
приватно-правовий характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Кодексу
адміністративного судочинства України
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

За таких умов вирішення даного спору не
належить до юрисдикції
адміністративних судів, його розгляд
повинен здійснюватися в порядку
цивільного судочинства.

Зокрема, відповідно до ст.1212 Цивільного
кодексу України особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Згідно зі ст. 1215 цього Кодексу не
підлягає поверненню безпідставно
набуті: 1) заробітна плата і
платежі, що прирівнюються до неї,
пенсії, допомоги, стипендії,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, аліменти та інші грошові
суми, надані фізичній особі як засіб до
існування, якщо їх виплата проведена
фізичною або юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і недобросовісності з
боку набувача; 2) інше майно, якщо це
встановлено законом.

Зважаючи на викладене, апеляційним
судом обґрунтовано закрито
провадження в даній справі з
посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Доводи касаційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суд апеляційної інстанцій не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Суд апеляційної інстанцій повно і
всебічно встановив обставини справи,
надав їм належну юридичну оцінку,
правильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятого рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
Рівненської області відхилити, а
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 03.06.2014р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених
статтями 235-237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.