Справа № 806/2023/14
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"10" вересня 2014 р.
Справа № 806/2023/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Житомирі апеляційну
скаргу Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "28" травня
2014 р. у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Житомирський
маслозавод" до Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Житомирський маслозавод" звернулось з
адміністративним позовом до
Житомирської митниці Міндоходів, в
якому просило визнати протиправними та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів №101060000/2014/300092/2
(Рішенню 1), №101060000/2014/300089/2 (Рішенню 2),
№101060000/2014/300093/2 (Рішенню 3) від 13.02.2014р.,
№101060000/2014/300097/2 (Рішенню 4) від 14.02.2014р.,
№101060000/2014/300099/2 (Рішенню 5), №0106000/2014/300100/2
(Рішенню 6) від 17.02.2014р.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 28.05.2014р.
позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості №101060000/2014/300092/2, №101060000/2014/300089/2,
№101060000/2014/300093/2 від 13.02.2014р.,
№101060000/2014/300097/2 від 14.02.2014р.,
№101060000/2014/300099/2, №10106000/2014/300100/2 від
17.02.2014р.

Відшкодовано з Державного бюджету
України на користь публічного
акціонерного товариства "Житомирський
маслозавод" 1096,20 грн. сплаченого
судового збору.

Не погоджуючись з даною постановою
Житомирська митниця звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою у позові відмовити.

Представник митниці підтримав
апеляційну скаргу.

Представник позивача апеляційну
скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 20 грудня 2012 року
між Публічним акціонерним товариством
"Житомирський маслозавод" (Покупець) та
Спілкою з обмеженою відповідальністю
"OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o", Польща
(продавець), укладено
зовнішньоекономічний контракт №2012-12
(а.с.19-24), відповідно до якого продавець
зобов'язався за плату окремими
партіями поставити і передати у
власність покупця, а покупець
зобов'язується прийняти від продавця і
оплатити заморожені продукти
харчування (овочі, овочеві суміші,
гриби, фрукти, ягоди, напівфабрикати)
(п.1.1 контракту). Асортимент та ціна
одиниці товару узгоджуються сторонами
і вказуються в Генеральній
специфікації, яка є невід'ємною
частиною цього контракту. Крім того,
відповідно до п. 1.2 контракту,
асортимент, кількість і загальна
вартість товару у кожній окремій
партії, додаткового узгоджується
сторонами та вказується продавцем в
окремих пронумерованих Фактурах -
Специфікаціях (інвойсах). Ціна на товар
та валюта платежів за цим контрактом є
долар США.

Доставка товару здійснюється
відповідно до п.3.1 контракту, на умовах
поставки товару FCA (ФРАНКО - Перевізник)
- склад Продавця, що знаходиться у м.
Сємятиче, Польща, згідно Інкотермс 2010.

Відповідно до п. 5.2. параграфу 5 "Умови
поставки", оплата вартості кожної
чергової партії товару проводиться
покупцем протягом 45 (сорока п'яти)
календарних днів з дати завантаження,
на підставі фактури-специфікації
продавця.

18 січня 2011 року між позивачем (замовник)
та Приватним підприємством "В і Є
Транслогістик" (виконавець) укладено
договір про надання послуг по
декларуванню та митному оформленню
товарів №14/18/01-11 (а.с.28-31).

На підставі вказаного договору, 13.01.2014
року Приватним підприємством "В і Є
Транслогістик" заявлено до митного
оформлення митну декларацію
№101060000/2014/001676 (а.с.40-42), на митне
оформлення товару броколі (сирі,
заморожені), цвітна капуста (сира,
заморожена), овочева суміш "Весняна"
(сира, заморожена), овочева суміш
«Мексиканський салат» (заморожена),
брюсельська капуста (сира, заморожена).

13.02.2014 року відповідачем винесено
рішення про коригування митної
вартості товарів №101060000/2014/300092/2
(Рішення 1) (а.с.47-48), в якому митний орган
самостійно визначив митну вартість
товару за резервним методом її
визначення, на підставі чого
товариству видана картка відмови в
митному оформленні (випуску) товарів
№101060000/2014/00013 від 13.02.2014 року (а.с.49-50).

13.02.2014 року Приватним підприємством "В і
Є Транслогістик" заявлено до митного
оформлення митну декларацію №
101060000/2014/001661 (а.с.62-63), на митне
оформлення товару стручкова квасоля
порізана (сира, заморожена), овочева
суміш «Весняна» (сира, заморожена),
брокколі (сира, заморожена).

13.02.2014 року відповідачем винесено
рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2014/300089/2
(Рішення 2) (а.с. 62-63), в якому митний орган
самостійно визначив митну вартість
товару за резервним методом її
визначення, на підставі чого
товариству видана картка відмови в
митному оформленні (випуску) товарів
№№101060000/2014/00102 від 13.02.2014 року (а.с.64-65).

13.02.2014 року Приватним підприємством "В і
Є Транслогістик" заявлено до митного
оформлення митну декларацію №
101060000/2014/001689 (а.с.71-73), на митне
оформлення товару овочева суміш "9-ти
компонентна" (заморожена); овочева
суміш "Суміш для жарки Мексиканка"
(заморожена), овочева суміш "Овочі з
грибами "Преміум" (заморожена); овочева
суміш "Весняна" (сира, заморожена),
овочева суміш "Царський салат" (сира,
заморожена) Брокколі (сира, заморожена);
стручкова квасоля порізана (сира,
заморожена); шампіньйони порізані
(сирі, заморожені); картопля фрі соломка
обжарена.

13.02.2014 року відповідачем винесено
рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2014/300093/2
(Рішення 2) (а.с. 78-79), в якому митний орган
самостійно визначив митну вартість
товару за резервним методом її
визначення, на підставі чого
товариству видана картка відмови в
митному оформленні (випуску) товарів
№101060000/2014/00106 від 13.02.2014 року (а.с. 80).

14.02.2014 року Приватним підприємством "В і
Є Транслогістик" надано до митного
оформлення митну декларацію
№101060000/2014/001753 (а.с.87-90), на митне
оформлення товару овочева суміш " 9-ти
компонентна" (заморожена), овочева
суміш "Суміш для жарки Мексиканка"
(заморожена), овочева суміш "Весняна"
(сира, заморожена), овочева суміш "Суп з
печерицями" (заморожена); брокколі
(сира, заморожена); овочева суміш
"Мексиканська" (заморожена); вишня (Prunus
cerasus) б/к, без цукру і інших
підсолоджуючи речовин (заморожена);
овочева суміш з картоплею "Молода
картопля в овочах" (заморожена);
полуниця без додавання цукру і інших
підсолоджуючих речовин (заморожена).

14.02.2014 року відповідачем винесено
рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2014/300097/2 (а.с.
91-92), в якому митний орган самостійно
визначив митну вартість товару за
резервним методом її визначення, на
підставі чого товариству видана картка
відмови в митному оформленні (випуску)
товарів №101060000/2014/00110 (а.с. 93-94).

Приватним підприємством "В і Є
Транслогістик" на виконання умов
договору №14/18/01-11 від 18.01.2011 року, 17.02.2014
року надано до митного оформлення
митну декларацію №101060000/2014/001819
(а.с.101-103), на митне оформлення товару
овочева суміш "Весняна" (сира,
заморожена), овочева суміш «Букет
осінніх овочів» (заморожена); стручкова
квасоля порізана (сира, заморожена).

17.02.2014 року відповідачем винесено
рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2014/300099/2
(Рішення 5) (а.с. 107), в якому митний орган
самостійно визначив митну вартість
товару за резервним методом її
визначення, на підставі чого
товариству видана картка відмови в
митному оформленні (випуску) товарів
№101060000/2014/00112 від 17.02.2014 року (а.с. 108).

Приватним підприємством "В і Є
Транслогістик" на виконання умов
договору №14/18/01-11 від 18.01.2011 року, 17.02.2014
року надано до митного оформлення
митну декларацію №101060000/2014/001820
(а.с.114-117), на митне оформлення товару
овочева суміш для жарки "Мексиканка"
(заморожена), овочева суміш "Весняна"
(сира, заморожена), овочева суміш "Овочі
з грибами "Преміум" (сира, заморожена);
стручкова квасоля порізана (сира,
заморожена; брокколі (сира, заморожена);
овочева суміш "Овочі з рисом та
шампіньйонами" (сира, заморожена),
овочева суміш "Мексиканський салат"
(заморожена), брокколі (сира,
заморожена).

17.02.2014 року відповідачем винесено
рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2014/300100/2
(Рішення 6) (а.с. 122-124), в якому митний
орган самостійно визначив митну
вартість товару за резервним методом
її визначення, на підставі чого
товариству видана картка відмови в
митному оформленні (випуску) товарів
№101060000/2014/00113 від 17.02.2014 року (а.с. 125-126).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
під час проведення митного контролю,
одночасно з поданням митних
декларацій, для підтвердження
заявленої митної вартості товарів
митному органу було надано всі
необхідні документи, які підтверджують
ціну товару.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Порядок декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, подання
декларантом відомостей для її
підтвердження визначено у статтях 52 та
53 Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 52 Митного
кодексу України заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з органом
доходів і зборів; 2) подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

Частиною 2 статті 53 Кодексу
встановлений вичерпний перелік
документів, які підтверджують заявлену
митну вартість товарів, а саме: 1)
декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Статтею 54 Митного кодексу України
передбачено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, відповідно до
ст. 57 Митного кодексу України,
здійснюється за такими методами:
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); другорядні: за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Митного кодексу
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Згідно з ч.2 ст.58 Митного кодексу
України, метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Судом встановлено, що позивачем при
поданні митних декларацій було подано
всі необхідні документи, що
підтверджують митну вартість товару,
зокрема, умовами контракту визначено,
що асортимент та ціна одиниці товару
узгоджується сторонами і вказується у
Генеральній специфікації, яка є
невід'ємною частиною даного контракту,
також відповідно до розділу 5 контракту
"Умови платежів", встановлено, що оплата
вартості кожної чергової партії
товару, буде проводитись покупцем
протягом 45 календарних днів з дати
завантаження, на підставі фактури -
специфікації продавця, шляхом
банківського переказу коштів на
рахунок продавця.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно зазначив, що митниця
має повноваження витребовувати
додаткові документи для перевірки
правильності визначення митної
вартості товару, однак зазначає, що
такі повноваження мають бути
реалізовані лише за наявності
обґрунтованих підстав для сумніву в
правильності митної оцінки товару, що
переміщується через митний кордон
України.

Судом першої інстанції під час
розгляду даної справи не встановлено
обставин, які б свідчили про існування
достатніх підстав для виникнення
обґрунтованого сумніву у Житомирської
митниці щодо вартості імпортованого
товару, а зазначені додаткові
документи були надані позивачем на
вимогу контролюючого органу.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про те, що відповідно до
договору на поставку товару №2012-12 від
20.12.2012р., продавець продає, а покупець
купує заморожені продукти харчування,
даний договір та додаток до нього №2,
скріплений печатками та підписаний
сторонами, копія яких наявні в
матеріалах справи (а.с.19-22,24). Що
стосується підписання фактури -
специфікацій іншою особою, суд вірно
зазначив, що дані рахунки фактури
підписані уповноваженим представником
постачальника та скріплені його
печаткою, що не впливає на визначення
митної вартості товару заявленого до
митного оформлення.

Відповідно до наказу МФУ №598 від
24.05.2012р., яким затверджено форму рішення
про коригування митної вартості,
допускається посилання на
використання інформаційної системи
ДМСУ тільки при визначенні митної
вартості відповідно до ст. ст. 59, 60 та 64
МК України із зазначенням номера та
дати митної декларації, яка була взята
за основу для визначення митної
вартості оцінюваних товарів, з
поясненнями щодо зроблених коригувань
обсяг партії ідентичних, подібних
товарів, умов поставки, комерційних
умов тощо, що в порушення зазначеного
наказу не зроблено митним органом в
оскаржуваних рішеннях про коригування
митної вартості товару.

Враховуючи, що автоматизована система
аналізу та управління ризиками з
об'єктивних причин не містить усієї
інформації, що стосується суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності,
товарів і умов їх продажу, такі дані не
можуть мати першочергового значення у
порівнянні з наданими декларантом
первинними документами про товар.

Так само, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що при
прийнятті спірних рішень про
коригування митної вартості,
відповідачем порушено вимоги ч. 1 та 2
ст. 55 Митного кодексу України, оскільки
в цих рішеннях відсутні відомості щодо
обґрунтованих підстав неповних та
недостовірних відомостей про митну
вартість товару заявленого
декларантом, числового значення митної
вартості товарів, скоригованої митним
органом, та фактів, які вплинули на таке
коригування; наявної в митного органу
інформації (у тому числі щодо числових
значень складових митної вартості,
митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, інших
умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом.

Крім того, в порушення ч. 2 ст. 55 Митного
кодексу України, пункту 2.1. Розділу 2
(опис гр. 33) Правил заповнення рішення
про коригування митної вартості
товарів, затверджених Наказом
Міністерства Фінансів України від
24.05.2012 року № 598, відповідач при
визначенні митної вартості оцінюваних
товарів із застосуванням другорядного
методу її визначення, не зазначив у
спірному рішенні, зокрема, інформації,
яка використовувалися митним органом
при її визначенні, а саме: ним не було
зазначено митна вартість якого товару
бралася за основу, торгова марка,
фактурна вартість, країна експорту
цього товару, час експорту в Україну,
виробник, маршрут транспортування
товару та інші комерційні умови
поставки.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції у даній
справі.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому її
потрібно залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "28" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено 15.09.2014 року

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне
акціонерне товариство "Житомирський
маслозавод" вул. Івана
Гонти,4,м.Житомир,10019

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

- ,