Справа № 806/3863/14
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
Житомир справа № 806/3863/14

час прийняття: 10 год. 0 хв.
категорія 5.2.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

за участі секретаря Павлюк В.О.,

за участі представника позивача
Невмержицького О.М.,

за участі представника відповідача
Меодушевського М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
"Мрія-2000" до Житомирської митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування рішення і картки відмови,

встановив:

Приватне підприємство "Мрія-2000"
звернулося до суду з позовом, у якому
просило визнати протиправними і
скасувати рішення Житомирської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості № 101060000/2014/300286/2 від 30
липня 2014 року і картку відмови у
митному оформленні № 101060000/2014/00340 від 31
липня 2014 року. В обґрунтування своїх
вимог позивач зазначив, що
відповідачем при митному оформленні
партій товару безпідставно визначено
митну вартість за резервним методом її
визначення та видано картки відмови в
митному оформленні. Вказало, що у
відповідача були в наявності всі
документи, необхідні для визначення
митної вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, а тому
твердження відповідача з приводу
недостатності та неналежності таких
документів є необґрунтованими.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю і просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав і
просив у їх задоволенні відмовити.
Надав письмові заперечення проти
позову, за змістом яких вважає
оскаржувані рішення і картку відмови
такими, що відповідають вимогам
чинного законодавства. Пояснив, що
органом доходів і зборів обґрунтовано
використаний резервний метод
визначення митної вартості товарів,
зважаючи на розбіжності і ненадання
декларантом належних документів у її
підтвердження.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 17 червня 2014 року між
позивачем (Покупець) і Продавцем "Diweave
s.r.o." (Чеська республіка) укладено
контракт № CZ2014DW45UA, за умовами якого
Продавець зобов'язаний відвантажити
товар (обладнання для заняття спортом,
спортивні речі, одяг, комп'ютерна та
офісна техніка, аксесуари,
комплектуючі та приладдя до вказаного
обладнання в асортименті, у
номенклатурі, кількості, за цінами і в
терміни, вказані в інвойсі) і передати
право власності на нього Покупцю.
Продавець поставляє товар на умовах,
визначених в кожному конкретному
випадку поставки.

23 липня 2014 року уповноваженою
позивачем особою ТОВ "БРВ-Україна"
подана МД 101060000.2014.010707 на митне
оформлення інвентаря та приладдя для
занять атлетикою:

DВ3051 12.5 kg Гантелі вкриті гумою 12,5 кг -
6шт., DВ3051 12 kg Гантелі вкриті гумою 12 кг -
24 шт., DВ3051 14 kg Гантелі вкриті гумою 14 кг -
22 шт., DВ3051 15 kg Гантелі вкриті гумою 15 кг -
8 шт., DВ3051 16 kg Гантелі вкриті гумою 16 кг -
12 шт., DВ3051 16 kg Гантелі вкриті гумою 16 кг -
10 шт., DВ3051 18 kg Гантелі вкриті гумою 18 кг -
18 шт., DВЗ051 20 kg Гантелі вкриті гумою 20 кг
- 30 шт., DВ3051 22.5 kg Гантелі вкриті гумою 22,5
кг - 2 шт., DВ3051 25 kg Гантелі вкриті гумою 25
кг - 4 шт., DВ3051 22 kg Гантелі вкриті гумою 22
кг - 16 шт., DВ3051 24 kg Гантелі вкриті гумою 24
кг - 17 шт., DВ3051 26 kg Гантелі вкриті гумою 26
кг - 11 шт., kg В3051 50 kg Гантелі вкриті гумою
50 кг - 6 шт., DВ3051 60 kg Гантелі вкриті гумою
60 кг - 4 шт., DВ3051 45 kg Гантелі вкриті гумою
45 кг - 6 шт., DВ3051 47.5 kg Гантелі вкриті
гумою 47,5 кг - 2 шт., DВ3051 55 kg Гантелі
вкриті гумою 55 кг - 6 шт., DВ4025 10 kg Штанга з
круглими вагами, що вкриті гумою 10 кг - 4
шт., DВ4025 15 kg Штанга з круглими вагами, що
вкриті гумою 15 кг - 4 шт., DВ4025 20 kg Штанга
з круглими вагами, що вкриті гумою 20 кг -
З шт., DВ4025 25 kg Штанга з круглими вагами,
що вкриті гумою 25 кг - 4 шт., DВ4025 ЗО kg
Штанга з круглими вагами, що вкриті
гумою ЗО кг - 4 шт., DВ4025 35 kg Штанга з
круглими вагами, що вкриті гумою 35 кг - 4
шт., DВ4025 35 kg Штанга з круглими вагами, що
вкриті гумою 35 кг - З шт.., DВ4025 40 kg Штанга
з круглими вагами, що вкриті гумою 40 кг -
5 шт., DB4025 45 kg Штанга з круглими вагами,
що вкриті гумою 45 кг - 4 шт., DВ4025 50 kg
Штанга з круглими вагами, що вкриті
гумою 50 кг - 2 шт., DB4025 55 kg Штанга з
круглими вагами, що вкриті гумою 55 кг - 2
шт., DВ6062 1.25 kg Поліуретановий диск 1,25 кг -
30 шт., DВ6062 2.5 kg Поліуретановий диск 2,5 кг

70 шт., DВ6062 25 kg Поліуретановий диск 25 кг -
30 шт., DВ6062 5 kg Поліуретановий диск 5 кг - 80
шт., DВ6062 20 kg Поліуретановий диск 20 кг - 22
шт., DВ6062 10 kg Поліуретановий диск 10 кг - 80
шт., DВ6062 15 kg Поліуретановий диск 15 кг - 14
шт., DВ6062 15 kg Поліуретановий диск 15 кг - 66
шт., DВ6062 20 kg Поліуретановий диск 20 кг - 48
шт.

Країна виробництва: СN, виробник - Nantong
Dejia Sport Goods CO., LTD

До декларації також додані наступні
документи:

- контракт від 17 червня 2014 року №
CZ2014DW45UA;

- міжнародна автомобільна накладна (CMR)
від 21 липня 2014 року А № 200714;

- рахунок-фактура про надання
транспортно-експедиційних послуг № 23
від 21 липня 2014 року;

- рахунок-фактура від 16 липня 2014 року №
DCUA-160714-002;

- інформація про позитивні результати
здійснення екологічного та
радіологічного контролю товару № 2730
від 21 липня 2014 року;

- сертифікат про походження товару
загальної форми 910047 від 17 липня 2014 року;

- договір (контракт) про перевезення №
05/03 від 19 травня 2014 року;

- договір про надання послуг митного
брокера № 177 від 11 грудня 2012 року;

- резервна позиція № 915 від 26 липня 2001
року.

Однак, митна декларація не була
оформлена, оскільки декларантом
заявлена митна вартість товарів не
підтверджена документально, на
письмову вимогу органів доходів та
зборів не надано додаткових
документів, які підтверджують заявлену
митну вартість, а саме: договір із
третіми особами, пов'язаний з договором
про поставку товарів, митна вартість
яких визначається; каталоги,
специфікації, прейскуранти виробника
товарів, висновки про якісні і вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, чим порушено вимоги
статей 52, 53 Митного кодексу України.

На підставі цього позивачу видано
рішення про коригування митної
вартості № 101060000/2014/300286/2 від 30 липня 2014
року і картку відмови у митному
оформленні № 101060000/2014/00340 від 31 липня 2014
року.

В рішенні також зазначено, що митна
вартість товару не може бути визначена
за ціною договору щодо товарів, які
імпортуються, оскільки документи,
зазначені у частині 2 статті 53 Митного
кодексу України, подані для митного
оформлення, містять розбіжності, а
саме:

- у декларації країни відправлення та
рахунку на оплату транспортних послуг
від 21 липня 2014 року № 23 зазначено пункт
перетину кордону Медика - Шегені, а
згідно графи 29 митної декларації
значиться Кормова - Краковець,
внаслідок чого неможливо перевірити
правильність визначення витрат на
транспортування оцінюваних товарів до
митного кордону України, як складової
митної вартості;

- згідно з товаросупровідними
документами (в інвойсі від 16 липня 2014
року № DCUA-160714-002, СМR від 21 липня 2014 року
№ 200714) та митною декларацією умови
поставки товару згідно Інкотермс
визначено ЕХW, що в свою чергу
передбачає, що витрати на навантаження,
вивантаження та обробку оцінюваних
товарів, пов'язані з їх
транспортуванням, лягають на покупця і
ці витрати, як складові митної
вартості, повинні додаватися до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті. Проте, будь-які відомості про
такі витрати в товаросупровідних
документах відсутні, що не дозволяє
перевірити правильність визначення
митної вартості;

- в рахунку на оплату транспортних
послуг від 21 липня 2014 року № 23 та в
договорі на перевезення виконавцем
(перевізником) виступає ФОП ОСОБА_3, а в
СМR від 21 липня 2014 року № 200714
перевізником зазначено ФОП ОСОБА_4,
проте документи про їх взаємозв'язок
відсутні, а тому відомості про
транспортні витрати викликають
обґрунтовані сумніви в їх
достовірності;

- в зв'язку з неподанням декларантом на
письмову вимогу митного органу
відповідно до частини 3 статті 53 МКУ
додаткових документів, що
підтверджують заявлену митну вартість
товару.

Проведеною процедурою консультації
встановлено, що методи 2а і 2б не можуть
бути застосовані у зв'язку з
відсутністю цінової інформації на
ідентичні товари, методи 2в і 2г - у
зв'язку з відсутністю основи для
віднімання і додавання вартості. Митна
вартість визначена за резервним
методом, яка ґрунтується на раніше
визначених митним органом митних
вартостях МД 100270000/2013/276963 від 06 серпня
2013 року.

Суд не погоджується з висновками
суб'єкта владних повноважень з огляду
на наступне.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України (далі - Кодекс, МК
України).

Відповідно до статті 49 Кодексу
встановлено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України
встановлено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з органом
доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням органу доходів і
зборів додаткової інформації.

Згідно із частинами 1, 2 статті 53 МК
України, у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає органу
доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53
Кодексу, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 МК України
визначено, що у разі якщо орган доходів
і зборів має обґрунтовані підстави
вважати, що існуючий взаємозв'язок між
продавцем і покупцем вплинув на
заявлену декларантом митну вартість,
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу органу доходів і
зборів, крім документів, зазначених у
частинах другій та третій цієї статті,
подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з частиною 1 статті 54 Кодексу,
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК
України, рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК
України, метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Тобто, орган доходів і зборів має
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак, такі повноваження мають бути
реалізовані лише за наявності
обґрунтованих підстав для сумніву в
правильності митної оцінки товару, що
переміщується через митний кордон
України.

Встановлено, що Підприємством
додатково на вимогу відповідача було
надано платіжне доручення від 28 липня
2014 року, експортну декларацію продавця
від 21 липня 2014 року, прайс-лист
виробника, експортну декларацію
виробника від 07 травня 2014 року, рахунок
від виробника від 06 травня 2014 року,
сертифікат походження від 06 травня 2014
року, коносамент виробника від 08 травня
2014 року.

Під час розгляду даної справи судом не
встановлено обставин, які б свідчили
про існування достатніх підстав для
виникнення обґрунтованого сумніву у
Житомирської митниці Міндоходів щодо
вартості імпортованого товару.

В розумінні статті 57 Митного кодексу
України, кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Оскаржуване рішення містить посилання
на те, що методи визначення митної
вартості за ціною договору щодо
ідентичних, подібних (аналогічних)
товарів не може бути прийнятий у
зв'язку з відсутністю цінової
інформації на такі товари. Методи
визначення митної вартості на основі
віднімання, додавання вартості не може
бути використаний у зв'язку з
відсутністю основ, необхідних для
проведення розрахунків. Митну вартість
товару, що імпортується, скориговано із
застосуванням резервного методу.

Визначена митна вартість товарів
ґрунтується на раніше визначених
митним органом митних вартостях МД
100270000/2013/276963 від 06 серпня 2013 року.

Отже, відповідач в оскаржуваному
рішенні вказав на неможливість
застосування методів 2а, 2б, 2в, 2г у
зв'язку з відсутністю інформації.
Натомість, в тому ж рішенні відповідач
послався на визначення митної вартості
з застосуванням митної вартості
товарів, подібних за якісними
характеристиками.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуване
рішення містить протилежні визначення
про відсутність інформації щодо
подібних товарів та застосування такої
інформації одночасно.

Відповідно до частини 1 статті 60
Митного кодексу України, у разі якщо
митна вартість оцінюваних товарів не
може бути визначена згідно з
положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу,
за митну вартість береться прийнята
органом доходів і зборів вартість
операції з подібними (аналогічними)
товарами, які продано на експорт в
Україну і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів
або є максимально наближеним до нього.

В судовому засіданні представник
позивача надав копію митної декларації
№ 101060000/2014/010549 від 21 липня 2014 року про
експорт на територію України позивачем
подібних товарів, яка по часу
максимально наближена до спірних
правовідносин, але не була взята до
уваги контролюючим органом. У
порушення положень статті 60 МК України,
митна вартість ввезених товарів була
визначена на підставі митної
декларації, складеної набагато раніше,
ніж виникли спірні правовідносини.

Наведені обставини підтверджують факт
ввезення на територію України товару,
подібного тому, ввезення якого було
здійснено позивачем та з метою митного
оформлення якого було подано митну
декларацію № 101060000.2014.010707 від 23 липня 2014
року.

Крім того, суд вважає недоцільним
подання висновків експертних установ
про вартісні характеристики товару,
оскільки вартість конкретного товару
була визначена інвойсами.

Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що Житомирською митницею
Міндоходів неправомірно відмовлено
Приватному підприємству "Мрія-2000" в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні товарів, винесено картку
відмови № 101060000/2014/00340 від 31 липня 2014
року та рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2014/300286/2 від 30
липня 2014 року, оскільки декларантом
подано всі необхідні документи, які
підтверджували митну вартість товару,
зазначену у декларації.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості № 101060000/2014/300286/2 від 30 липня 2014
року і картку відмови у митному
оформленні № 101060000/2014/00340 від 31 липня 2014
року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
"Мрія-2000" 146, 16 грн. сплаченого судового
збору.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Суддя
С.В.
Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 02
жовтня 2014 р.