Справа № 821/3764/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3764/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Палінічака
К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до головних державних
податкових ревізорів-інспекторів
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Іщенка Івана Валерійовича,
Бутенка Євгена Костянтиновича,
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,
скасування рішення,

встановив:

Приватний підприємець ОСОБА_1 (далі -
позивач) звернувся з адміністративним
позовом до головного державного
податкового ревізора-інспектора
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Іщенка Івана Валерійовича
(далі - відповідач-1), головного
державного податкового
ревізора-інспектора Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Бутенка Євгена Костянтиновича (далі -
відповідач-2), Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (далі - відповідач-3, ДПІ у
м.Херсоні), в якому просить захистити
порушені конституційні та законні
права з боку посадових осіб ДПІ у
м.Херсоні Іщенка І.В. та Бутенка Є.К. та з
боку ДПІ у м.Херсоні шляхом визнання
дій по організації перевірки
протиправними, визнання дій податкових
інспекторів Бутенка Є.К. та Іщенка І.В.
по складанню акту перевірки №
960/21/03/23/НОМЕР_1 від 08.09.2010 р.
протиправними, скасувати рішення ДПІ у
м.Херсоні про застосування штрафних
санкцій від 22.09.2010 р. № та №
/0, зобов'язати ДПІ у м.Херсоні
вилучити з обліку в ДПІ у м.Херсоні
відомості щодо проведеної перевірки,
захистити порушене право визначене ст.7
Конвенції про захист прав та
основоположних свобод, ст.ст.32, 59
Конституції України, ст.31 Закону
України "Про інформацію".

Свої вимоги мотивує тим, що
відповідачі порушили його права,
визначені ст.ст.30, 32, 41, 42, 57, 59
Конституції України, ст.ст.4, 5, 10, 20
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", ст.31 Закону
України "Про інформацію", ст.11-2 Закону
України "Про державну податкову службу
в Україні". Перевірка його діяльності
проведена з порушенням вимог чинного
законодавства, так як не було
повідомлено за 10 днів про її
проведення, не було вручено
направлення на перевірку та проведено
її за його відсутності. В ході
проведеної перевірки посадовими
особами Іщенко І.В. та Бутенко Є.К. було
встановлено порушення п.п.1, 10, 12 ст.3
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" (далі - Закон № 265),
що не відповідає дійсності, оскільки до
акту перевірки не надано жодного
документу щодо проведення перевірки
застосування РРО, відсутній акт
контрольної закупівлі, відсутні
пояснення споживача, якому не видали
чек, та інші документи, які б
підтверджували вчинення дій по
закупівлі товару, при здійсненні якого
не зареєстровано розрахункову
операцію. Обов'язок зберігання
контрольних стрічок є обов'язком
суб'єкта господарювання, закон не
встановлює конкретного місця
зберігання контрольних стрічок та їх
зберігання іншою особою. Посадові
особи пред'явили вимоги щодо
зберігання контрольних стрічок до
особи, яка не має відношення до їх
зберігання, йому не надали можливості
приймати участь у проведенні
перевірки. У ДПІ у м.Херсоні не було
підстав для нарахування штрафної
санкції за порушення п.12 ст.3 Закону №
265, оскільки обов'язок вести облік
товарів покладається на суб'єкта
господарювання, а не на продавця.
Перевіряючими також було встановлено
порушення п.1 ст.8 Закону України "Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності" (далі -
Закон № 98), а саме: порушення
використання торгового патенту, який
був розміщений біля касового апарату
та підприємець для більш детального
ознайомлення споживачів з цим
документом додатково розмістив копію
торгового патенту в куточку споживача,
що не є порушенням. Перевірка відбулася
без його згоди та за його відсутності.
Порушено право позивача не допускати
посадових осіб ДПІ до проведення
перевірки, позбавлено права надати
свої пояснення, зауваження та
заперечення до акту перевірки. При
прийнятті рішення про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за висновками перевірки порушено право
знати свої права та обов'язки, право на
правову допомогу та право доступу до
інформації про них, зібрану державним
органом, заперечувати її правильність,
повноту, доречність тощо. Рішення
прийнято без його участі. Такі дії
державних органів та посадових осіб,
здійснені з порушенням прав особи, не
можуть мати юридичних наслідків,
відповідно до вимог ст.62 Конституції
України.

У судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги
та просили їх задовольнити із вказаних
підстав.

Представник відповідача-3 (ДПІ у
м.Херсоні) заперечував проти
задоволення позовних вимог, оскільки
перевірка проведена у відповідності до
вимог чинного законодавства, а рішення
про застосування штрафних санкцій
прийняті правомірно. Просить відмовити
в задоволенні позовних вимог.

Відповідач-1 та відповідач-2 у
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час та місце розгляду справи, про
причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення позивача,
представників позивача та
відповідача-3, дослідивши наявні у
справі докази, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.09.2010 р.
головними державними податковими
ревізорами-інспекторами ДПІ у
м.Херсоні Іщенком І.В. та Бутенком Є.К.
згідно направлення на перевірку від
06.09.2010 р. № 611/237 та плану перевірок СГ на
вересень 2010 року проведено перевірку
щодо здійснення контролю за
дотриманням СГ порядку проведення
готівкових розрахунків за товари
(послуги) у встановленому Законом
порядку та за наявністю свідоцтв про
державну реєстрацію СГ, ліцензій на
проведення видів господарської
діяльності, що підлягають ліцензуванню
відповідно до Закону суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 в
господарській одиниці - кіоску
"ІНФОРМАЦІЯ_1", яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, в якому здійснює
торгівельну діяльність позивач.

Перевірка здійснена на підставі статті
11 Закону України "Про державну
податкову службу Україні", Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", Закону України "Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності" та інших
нормативно-правових актів. За
результатами перевірки складено акт
від 08.09.2010 р. № 960/21/03/23/НОМЕР_1.

При перевірці ФОП ОСОБА_1 не був
присутній, в акті зазначено, що
продавець ОСОБА_6, яка проводила
розрахункову операцію, відмовилась від
ознайомлення та підписання акту
перевірки.

З акту перевірки слідує, що
перевіряючими встановлено наступні
порушення: проведення розрахункової
операції без застосування РРО на суму
8,75 грн. (придбано сигарети "LМ" легкі,
розрахунковий документ не видано); не
забезпечено зберігання контрольних
стрічок протягом встановленого
терміну, а саме: згідно КОРО № р/1
від 01.09.2010 р. відсутні контрольні
стрічки з Z № 0681- Z № 1016 у кількості 335
стрічок; порушено облік товару за
місцем реалізації, а саме: на місці
проведення розрахунків знаходився
товар, згідно додатку до акту перевірки
пиво, сигарети, який не облікований у
встановленому законом порядку,
відсутні первинні документи, на
загальну суму 1656,65 грн.; здійснення
підприємницької діяльності без
придбання відповідного торгового
патенту, а саме згідно КОРО № р/1 з
31.08.2010 р. по 08.09.2010 р. проводились
розрахунки з споживачами через РРО
кожного дня.

Акт перевірки надісланий позивачу
поштою, у супровідному листі
пропонувалось надати документи, які
були відсутні на час перевірки -
контрольні стрічки у кількості 335 штук.

На підставі п.11 ст.11 Закону України "Про
державну податкову службу", ст.ст.17, 20
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" ДПІ у м.Херсоні
прийнято рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 22.09.2010
р.:

- № на суму 60307,05 грн. за порушення
п.п.1, 10, 12 ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", з яких 43,75 грн. за проведення
розрахункової операції без
застосування РРО, 56950 грн. за не
зберігання 335 контрольних стрічок, 3313,30
грн. за відсутність обліку товару за
місцем їх реалізації;

- № /0 на суму 58,66 грн. за здійснення
діяльності без торгового патенту
протягом 8 днів (з 31.08.2010 р. по 08.09.2010 р.).

І. Що стосується доводів позивача
стосовно неправомірності проведення
перевірки суд зазначає наступне.

Статтями 8, 9, 10 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) визначено
функції органів державної податкової
служби, до яких, зокрема, належать
здійснення контролю за додержанням
порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) у
встановленому порядку.

Відповідно до п.2 ст.11 цього Закону (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), органи
державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати
контроль за: додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги) у встановленому
законом порядку.

Згідно з преамбулою Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин) цей
Закон визначає правові засади
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг. У питаннях застосування РРО
Закон № 265 є спеціальним, інші акти
законодавства, у тому числі й Закон
України "Про державну податкову службу
в Україні", застосовуються тільки в
частині, не врегульованій Законом № 265.
Закон № 265 не регламентує детальний
порядок проведення планової перевірки
таких суб'єктів підприємницької
діяльності, як позивач, зазначаючи, що
планові або позапланові перевірки
здійснюються у порядку, передбаченому
законодавством України.

Контроль за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), інших вимог цього
Закону здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством
України (ст.15 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)).
Перевірка щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу -
сукупність заходів контролюючих
органів, спрямованих на здійснення
контролю за дотриманням суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
Законів України "Про державну
податкову службу в Україні", "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного, і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" та інших
нормативно-правових актів, що
визначають порядок проведення
розрахункових операцій, обліку
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації та грошових
коштів, а також контролю за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності
порядку здійснення операцій з купівлі
продажу іноземної валюти.

Відповідно до ч.7 ст.11-1 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні" (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
позаплановими перевірками вважаються
також перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених
Законами України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", а в інших випадках - за
рішенням суду.

Частиною 8 статті 11-1 цього Закону (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення
обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу,
яке оформляється наказом.

У відповідності до положень статті 11-2
Закону (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
посадові особи органу державної
податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки за наявності підстав
для їх проведення, визначених цим та
іншими Законами України, та за умови
надання платнику податків під
розписку: направлення на перевірку,
копії наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової
виїзної перевірки, але положення цієї
статті регулюють перевірки щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та
зборів, а не перевірку дотримання вимог
Законів України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", які не вимагають надсилання
суб'єкту господарювання повідомлення
про майбутню перевірку за 10 днів. При
попередньому надісланні повідомлення
про перевірку втрачався би сенс самої
перевірки, адже, приватний підприємець
був попереджений про прихід
інспекторів. Відсутність приватного
підприємця на час проведення перевірки
не позбавляє податківців права
проводити перевірку дотримання вимог
Закону про РРО та інших законів,
оскільки перевіряються дії саме осіб,
які проводять розрахункові операції, а
не дії самого приватного підприємця
або податкові документи та звітність.
Об'єкт торгівлі (кіоск) у відсутність
позивача працює, тому особи, які
проводять розрахункові операції,
повинні дотримуватись діючого в цій
сфері законодавства, у тому числі
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

До матеріалів справи залучено копію
направлення на перевірку, в якому
зазначено про відмову продавця від
його отримання. Разом з тим, матеріали
справи свідчать про те, що продавець
допустила до перевірки посадових осіб
ДПІ у м.Херсоні, оскільки повідомила
свої прізвище, адресу, надала книгу
обліку розрахункових операції,
ліцензію, торговий патент, дозволила
оглянути РРО, склала опис готівки,
видала Х-звіт денний, отже, сприйняла
дану перевірку як таку, що
здійснювалась на законних підставах.

Посилання позивача на норми Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" суд не
приймає до уваги, оскільки згідно зі
ст.2 дія цього закону поширюється на
відносини пов'язані у сфері
господарської діяльності. Відповідно
до п.1 ст.3 Господарського кодексу
України під господарською діяльністю
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Суд вважає, що дія Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" не
розповсюджується на відносини, які
виникають при здійсненні контролю за
дотриманням суб'єктом господарювання
законодавства у сфері розрахункових
операцій. У Законі України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності"
відсутні положення, які прямо
виключають поширення дії зазначеного
Закону на відносини, що виникають під
час здійснення контролю за дотриманням
податкового законодавства. Але,
контролюючим органом є податкові
органи, статус, функції та правові
основи діяльності яких на час
виникнення спірних правовідносин
визначалися Законом України "Про
державну податкову службу в Україні".
Отже, порядок здійснення податковими
органами своїх функцій, в тому числі
щодо контролю за дотриманням закону
про РРО, на час виникнення спірних
правовідносин визначалися, насамперед,
Законом України "Про державну
податкову службу в Україні". Відносини
в процесі проведення перевірки РРО не
належать до сфери господарської
діяльності, а є відносинами, що
виникають у сфері управління. Тому
правове регулювання цих відносин
здійснюється спеціальним
законодавством, і зокрема, Законами
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", "Про державну податкову службу
в Україні".

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що відповідачами проведено перевірку у
відповідності з вимогами чинного на
час виникнення спірних правовідносин
законодавства.

ІІ. Стосовно позовних вимог ФОП ОСОБА_1
в частині визнання протиправними дій
посадових осіб ДПІ у м.Херсоні по
складанню акту перевірки від 03.09.2010 р. №
960/21/03/23/НОМЕР_1 та зобов'язання ДПІ у
м.Херсоні вилучити з акту перевірки
інформацію про проведення перевірки
суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.3 Порядку
оформлення результатів невиїзних
документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства. затвердженого
наказом ДПА України від 10.08.2005 р. № 327
(який був чинним на час виникнення
спірних правовідносин), за
результатами проведення невиїзних
документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок
фінансово-господарської діяльності
суб'єктів господарювання оформляється
акт, а в разі відсутності порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства - довідка. Акт - службовий
документ, який стверджує факт
проведення невиїзної документальної
або виїзної планової чи позапланової
перевірки фінансово-господарської
діяльності суб'єкта господарювання і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання.

Пунктом 1.7 Порядку визначено, що
факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства
викладаються в акті невиїзної
документальної, виїзної планової чи
позапланової перевірок чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Пунктом 2.4 Порядку визначено, що у
висновку акта невиїзної
документальної, виїзної планової чи
позапланової перевірок відображається
узагальнений опис виявлених
перевіркою порушень податкового,
валютного та іншого законодавства з
посиланням на підпункти, пункти, статті
нормативно-правових актів.

З наведеного слідує, що акт
перевірки є носієм доказової
інформації, в якому викладається
суб'єктивна думка перевіряючого та
його оціночні судження щодо наявності
з боку платника порушень податкового
та іншого законодавства, а тому
висновки інспектора ДПІ, що викладені в
акті перевірки, не впливають на стан
суб'єктивних прав платника та не
створюють для нього будь-яких
додаткових обов'язків. Зроблені в акті
перевірки висновки можуть, в
подальшому, стати підставою для
прийняття рішення (вчинення дій)
податковим органом, які, в свою чергу, і
можуть бути предметом оскарження, і
саме під час встановлення
правомірності та обґрунтованості
такого рішення (вчиненої дії) має бути
надано правову оцінку тим висновкам
(доводам), які стали підставою для
прийняття рішення (вчинення дій)
суб'єктом владних повноважень. При
цьому акт складається посадовими
особами податкового органу і не
містить волевиявлення самого органу
щодо виявлених посадовими особами
фактів. Висновки, викладені в акті, є
лише відображенням фактичних дій
податкових інспекторів-ревізорів та їх
особистої думки.

Отже, складання акту перевірки є
службовою діяльністю працівників
податкового органу на виконання своїх
посадових обов'язків зі збирання
доказової інформації щодо дотримання
платником податків вимог
законодавства.

Враховуючи вищевикладене,
позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 в частині
визнання протиправними дій посадових
осіб ДПІ у м.Херсоні по складанню акту
перевірки від 03.09.2010 р. № 960/21/03/23/НОМЕР_1
та зобов'язання ДПІ у м.Херсоні
вилучити з акту перевірки інформацію
про проведення перевірки задоволенню
не підлягають.

ІІІ. Що стосується правомірності
рішення про застосування штрафних
санкцій від 22.09.2010 р. № .

Зазначеним рішенням до позивача
застосовано штрафні санкції на суму
60307,05 грн., з яких 43,75 грн. за проведення
розрахункової операції без
застосування РРО, 56950 грн. за не
зберігання 335 контрольних стрічок, 3313,30
грн. за відсутність обліку товару за
місцем його реалізації.

Тобто, штрафні санкції ДПІ у
м.Херсоні застосовані за порушення
п.п.1, 10, 12 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Суд частково не погоджується з
правомірністю застосування штрафних
санкцій за вказаним рішенням виходячи
з наступного.

1) З акту перевірки слідує, що
перевіряючими під час перевірки
встановлено порушення п.1 ст.3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", а саме: проведено розрахункову
операцію без застосування РРО у
розмірі 8,75 грн.

На виконання ухвали Вищого
адміністративного суду України від
11.08.2014 р. судом було зобов'язано ДПІ у
м.Херсоні надати до суду документи на
підтвердження вчинення дій по
закупівлі товару у позивача, при
здійсненні якого не зареєстровано
розрахункову операцію.

ДПІ у м.Херсоні надало копії акту
перевірки від 08.09.2010 р. № 960/21/03/НОМЕР_1,
акту відмови від підписання матеріалів
перевірки від 08.09.2010 р. № 960/21/03/23,
денного Х-звіту, додатку до акту
перевірки (переліку товару, що
знаходився на реалізації). Представник
відповідача-3 пояснив, що саме цими
доказами підтверджується здійснення
розрахункової операції без
застосування РРО.

Однак зазначені документи жодним
чином не підтверджують проведення
розрахункової операції на суму 8,75 грн.
без застосування РРО.

Суд зазначає, що акт перевірки від
08.09.2010 р. № 960/21/03/НОМЕР_1 не містить
відомостей про те, хто саме здійснив
придбання пачки сигарет "LМ" легкі,
відсутні пояснення особи, яка
здійснила цю покупку. У судовому
засіданні представник ДПІ у м.Херсоні
також не зміг пояснити, хто придбав
товар, зробивши припущення про те, що це
був один із ревізорів. На виклик суду
ревізори Бутенко Є.К. та Іщенко І.В. не
з'явилися.

Положеннями ч.2 ст.71 КАС України
саме на суб'єкта владних повноважень
покладено обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності.

Однак відповідачем-3 не надано
належних та допустимих доказів
вчинення ФОП ОСОБА_1 порушення п.1 ст.3
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Окремо суд звертає увагу на те, що
у разі придбання пачки сигарок без
застосування РРО, сума коштів, яка б
знаходилася на місці проведення
розрахунків, була б більшою ніж сума, що
зазначена у денному Х-звіті. Між тим, як
вбачається з акту перевірки сума
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків повністю відповідає сумі
коштів, вказаній у денному Х-звіті, та
складає 54,05 грн.

Таким чином, ДПІ у м.Херсоні
протиправно застосувала до ФОП ОСОБА_1
штрафну санкцію у розмірі 43,75 грн. за
порушення п.1 ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

2) Положеннями ст.2 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що контрольна стрічка -
документ, надрукований реєстратором
розрахункових операцій, який містить
копії надрукованих цим реєстратором
розрахункових документів.

Згідно п.4.3 Порядку реєстрації,
опломбування та застосування
реєстраторів розрахункових операцій
за товари (послуги), затвердженого
наказом ДПА України від 01.12.2000 р. № 614 (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), контрольна
стрічка повинна друкуватися в єдиному
робочому циклі з касовими чеками чи
підкладними документами без
повторного її використання.

Відповідно до п.4.6 Порядку (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) суб'єкт
підприємницької діяльності повинен
забезпечувати зберігання у
господарській одиниці останньої
використаної книги обліку
розрахункових операцій,
зареєстрованої на РРО, та використаних
контрольних стрічок за останні 3
робочих дні.

З даних правових норм слідує, що
законодавство не передбачає обов'язок
суб'єкта господарювання
роздруковувати контрольну стрічку
кожного дня, як, наприклад, фіскальний
звітний чек, вона може вміщати в себе
розрахункові документи за декілька
днів, і мінятися в РРО по мірі
закінчення поперу. Обов'язок
зберігання контрольних стрічок є
обов'язком суб'єкта господарювання,
закон не встановлює конкретного місця
зберігання контрольних стрічок та їх
зберігання іншою особою.

У судовому засіданні встановлено,
що в провину позивача покладено не
зберігання контрольних стрічок з Z № 0681
по Z № 1016 у кількості 335 стрічок. Судом
було досліджено Книгу обліку
розрахункових операцій № р/1 та
надані позивачем вищевказані
контрольні стрічки, з яких слідує, що
вони були створені у період з 05.10.2009 р.
по 07.09.2010 р.

Також суд зазначає, що позивачем
надано до суду контрольні стрічки з Z №
0681 по Z № 1016, що спростовує доводи ДПІ у
м.Херсоні про їх не зберігання.

Таким чином, відповідач-3
протиправно застосував до ФОП ОСОБА_1
штрафну санкцію у розмірі 56950 грн. за
порушення п.10 ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

3) Відповідно до п.12 ст.3 Закону
України Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Під час перевірки встановлено, що
на місці проведення розрахунків
знаходився товар, який не облікований у
встановленому законом порядку, а саме:
відсутні первинні документи. Перелік
такого товару на загальну суму 1656,65 грн.
відображено у додатку до акту
перевірки від 08.09.2010 р. Документи на
вказаний товар позивачем не були
надані ні до ДПІ у м.Херсоні, ні до суду.

За порушення порядку обліку
товарних запасів за місцем їх
реалізації відповідальність
передбачена ст.20 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", згідно з якою застосовується
фінансова санкція у подвійній вартості
не облікованих товарів за цінами
реалізації.

Таким чином, ДПІ у м.Херсоні
правомірно застосувала до ФОП ОСОБА_1
штрафну санкцію у розмірі 3313,30 грн. (1656,65
грн. х 2) за порушення п.12 ст.3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Підсумовуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про часткове
скасування рішення про застосування
штрафних санкцій від 22.09.2010 р. №
на суму 56993,75 грн. (43,75 грн. + 56950 грн.).

ІV. Що стосується рішення про
застосування штрафних санкцій від
22.09.2010 р. № /0 на суму 58,66 грн.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України
"Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" торговий
патент - це державне свідоцтво, яке
засвідчує право суб'єкта
підприємницької діяльності чи його
структурного (відокремленого)
підрозділу займатися зазначеними у
цьому Законі видами підприємницької
діяльності.

Частинами 1, 2, 3 статті 3 Закону
України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності"
передбачено, що патентуванню підлягає
торговельна діяльність, що
здійснюється суб'єктами
підприємницької діяльності або їх
структурними (відокремленими)
підрозділами у пунктах продажу
товарів.

Під торговельною діяльністю у
цьому Законі слід розуміти роздрібну
та оптову торгівлю, діяльність у
торговельно-виробничій (громадське
харчування) сфері за готівкові кошти,
інші готівкові платіжні засоби та з
використанням кредитних карток.

Під пунктами продажу товарів у
цьому Законі слід розуміти кіоски,
палатки та інші малі архітектурні
форми, які займають окремі приміщення,
але не мають вбудованого торговельного
залу для покупців.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону
України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" торговий
патент повинен бути розміщений: на
фронтальній вітрині магазину, а у разі
її відсутності - біля касового апарату;
на фронтальній вітрині малої
архітектурної форми; на табличці - для
автомагазинів, розвозок та інших видів
пересувної торговельної мережі, а
також для лотків, прилавків та інших
видів торгових точок, відкритих у
відведених для торговельної
діяльності; у пунктах обміну іноземної
валюти; у приміщеннях для надання
послуг у сфері грального бізнесу та
надання побутових послуг.

Торговий патент має бути
відкритим та доступним для огляду.

Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 з
31.08.2010 р. по 08.09.2010 р. здійснював свою
діяльність без відповідного торгового
патенту.

Статтею 8 Закону про патентування
передбачено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, що
здійснюють торговельну діяльність,
операції з торгівлі готівковими
валютними цінностями, операції з
надання послуг у сфері грального
бізнесу та побутових послуг, у разі
порушення вимог цього Закону несуть
відповідальність у подвійному розмірі
вартості торгового патенту за повний
термін діяльності суб'єктів
підприємницької діяльності із
зазначеним порушенням.

Таким чином, ДПІ у м.Херсоні
правомірно застосувала до позивача
штрафні санкції у розмірі 58,66 грн.
згідно рішення про застосування
штрафних санкцій від 22.09.2010 р. № /0.

V. Стосовно позовних вимог ФОП
ОСОБА_1 в частині захисту прав,
визначених ст.7 Конвенції про захист
прав та основоположних свобод, ст.ст.32,
59 Конституції України, ст.31 Закону
України "Про інформацію" з боку ДПІ у
м.Херсоні суд зазначає наступне.

Приписами ч.1 ст.2 КАС України
визначено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Однак ФОП ОСОБА_1 ні у позовній
заяві, ні під час розгляду справи не
наведено обставин, які б свідчили про
порушення прав позивача, передбачених
Конституцією України, Законом України
"Про інформацію", Конвенцією про захист
прав людини та основоположних свобод.
При не встановленні факту порушення
прав позивача, в задоволенні позову
відмовляється, адже судовому захисту
підлягає тільки порушене право.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати частково протиправним та
частково скасувати рішення Державної
податкової інспекції у м.Херсоні про
застосування штрафних санкцій від
22.09.2010 р. № на 56993 (п'ятдесят шість
тисяч дев'ятсот дев'яносто три) 75 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 29 вересня 2014 р.

Суддя

Бездрабко О.І.

кат. 9.2.1