Справа № 822/1674/14
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/1674/14
Головуючий у 1-й інстанції: Фелонюк Д.Л.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Департаменту
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
Управління державної автомобільної
інспекції УМВС України в Хмельницькій
області про визнання відмови
протиправної та зобов'язання вчинити
дії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
позовом до Департаменту соціального
захисту населення Хмельницької
обласної державної адміністрації,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Управління державної
автомобільної інспекції УМВС України в
Хмельницькій області про визнання
протиправною відмову від 08.04.2014 №03/03-4163
у знятті з обліку автомобіля марки
VOLKSWAGEN Passat, 1994 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1 та наданні дозволу на його
перереєстрацію; зобов'язання надати
дозвіл на перереєстрацію автомобіля
VOLKSWAGEN Passat, 1994 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, ввезеного як гуманітарна
допомога інваліду ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, без сплати мита та інших
податків (зборів), передбачених
законодавством при імпорті
автомобілів; встановлення
двомісячного строку для виконання
даного рішення суду та подачі звіту про
його виконання.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 травня 2014
року відмовлено у задоволенні
вказаного позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити в повному
обсязі.

В судове засідання представники
позивача та відповідача не з'явилися,
хоча про час та місце розгляду справи
повідомлялися своєчасно та належним
чином. Копотань про відкладення
розгляду справи не направляли.

На адресу суду від відповідача
надійшли заперечення на апеляційну
скаргу та клопотання про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач звернувся до Управління
державної автомобільної інспекції
УМВС України в Хмельницькій області із
заявою про переоформлення на його ім'я
автомобіля VOLKSWAGEN Passat, 1994 року випуску,
номер кузова НОМЕР_1, який був наданий
померлому ОСОБА_3 (батькові позивача) у
якості гуманітарої допомоги.

Відповідачем було відмовлено у такому
переоформленні (лист від 08.04.2014 №03/03/4163)
з огляду на пункти 16, 41 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19.07.2006 року №999, в
яких зокрема зазначено, що після смерті
інваліда автомобіль, визнаний
гуманітарною допомогою, яким інвалід
був забезпечений через головне
управління соціального захисту і
користувався менше 10 років, може бути
переданий у власність одному з членів
сім'ї інваліда за рішенням Комісії з
питань гуманітарної допомоги при
Кабінеті Міністрів України за умови
сплати податків і зборів за ставками,
діючими на день здійснення митного
оформлення автомобіля.

Факт проживання позивача з ОСОБА_3
підтверджується наявною в матеріалах
справи довідкою Бедриковецької
сільської ради Городоцького району
Хмельницької області від 24.04.2014 №04-12/465.

Залишаючи рішення суду першої
інстанції без змін, Вінницький
апеляційний адміністративний суду
виходить з наступного.

З метою впорядкування забезпечення
автомобілями різних категорій
інвалідів та захисту їх інтересів було
затверджено Порядок від 08.09.1997 року № 999
у зв'язку з прийняттям Закону України
від 22.12.1995 року № 488 «Про внесення змін і
доповнень до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та Закону України
від 06.06.1996 року № 230 «Про внесення змін і
доповнень до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до п. 37 зазначеного Порядку
від 08.09.1997 року (у редакції, чинній на
час прийняття рішення про надання
спірного автомобіля інваліду) після
смерті інваліда автомобіль, яким він
був забезпечений безоплатно або на
пільгових умовах, залишається його
сім'ї та знімається з обліку в органах
соціального захисту населення.

Проте, Порядок від 08.09.1997 року був
визнаний таким, що втратив чинність на
підставі постанови Кабінету Міністрів
України від 19.07.2006 року №999, якою
затверджено новий Порядок
забезпечення інвалідів автомобілями,
відповідно до п. 41 якого, після смерті
інваліда, автомобіль, отриманий як
гуманітарна допомога, повертається
(вилучається) головному управлінню
соціального захисту і здається
підприємству, що здійснює заготівлю та
переробку металобрухту, або видається
в порядку черговості інваліду, який
перебуває на обліку.

Так, згідно ч. 1 ст. 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Офіційне
тлумачення вказаного положення
Конституції України міститься в
рішенні Конституційного Суду України
від 09.02.1999 року № 1 -рп/99, відповідно до
пункту 2 якого дію нормативно-правового
акта в часі треба розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється втратою
ним чинності, тобто до події, факту
застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

В свою чергу, ст. 5 ЦК України
встановлено, що акти цивільного
законодавства регулюють відносини, які
виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має
зворотної дії у часі, крім зипадків,
коли він пом'якшує або скасовує
цивільну відповідальність особи. Якщо
цивільні відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності. Визнання закону таким, що
втратив чинність, припиняє його дію в
повному обсязі.

Приписами ч. 4 ст. 4 ЦК України визначено,
що актами цивільного законодавства є
також постанови Кабінету Міністрів
України.

З огляду на викладене, питання про
вилучення після смерті інваліда, який
помер, автомобіля, отриманого ним як
гуманітарна допомога, повинно
вирішуватись на підставі
нормативно-правових актів, чинних на
час смерті інваліда, так як суд
вирішував питання не про права
інваліда, який був забезпечений
автомобілем, а про права інших осіб,
після смерті інваліда.

А відтак, враховуючи те, що права та
обов'язки у членів сім'ї інваліда щодо
спірного автомобіля виникли після його
смерті, а не в момент забезпечення
інваліда автомобілем, застосуванню до
спірних правовідносин підлягає
Порядок від 19.07.2006 року, а відповідно
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Така ж позиція викладена в постанові
Верховного Суду України від 16.01.2013 року
в справі №6-153цс12 та відображена у
висновках Верховного Суду України від
01.07.2013 рок

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27 травня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Біла Л.М.

Судді
Гонтарук В. М.

Матохнюк Д.Б.