Справа № 2-а-5330/10/0270
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 вересня 2014 р.
Справа № 2-а-5330/10/0270

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина
Олександровича,

за участі секретаря судового засідання
Яковенка Дмитра Олександровича,

представника позивача Арустамян А.Е.,

представника відповідача
Охрімовського Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: приватного малого
підприємства - фірми "Арконі"

до: Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції

про: визнання протиправними дій та
скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулось
приватне мале підприємство - фірма
"Арконі" (надалі - Підприємство, ПМПФ
"Арконі") до Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання протиправними дій та
скасування податкової вимоги.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що податковим органом 10
грудня 2010 року винесена перша
податкова вимога №1/1431, якою вимагалося
сплатити суму податкового боргу в
загальному розмірі 2290106,27 гривень.

Позивач вважає неправомірними дії
податкового органу щодо формування
цієї податкової вимоги, оскільки
згідно із положеннями підпункту 5.2.4
пункту 5.2статті 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
податкове зобов'язання вважається
неузгодженим до розгляду судом справи
по суті та прийняття відповідного
рішення.

На думку позивача, у податкового органу
не було підстав для формування
податкової вимоги, оскільки ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 05 грудня 2012 року скасовано
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 листопада
2010 року та залишено в силі постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2010
року, якою скасовано податкові
повідомлення-рішення, на підставі яких
і формувалася оскаржена вимога.

З огляду на викладене позивач вважає
дії податкового органу щодо формування
та винесення першої податкової вимоги
від 10 грудня 2010 року протиправними, а
тому таку податкову вимогу слід
скасувати.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
посилаючись при цьому на обставини, що
наведені у адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову
заперечував, аргументуючи свої
заперечення тим, що станом на
теперішній час перша податкова вимога
№1/1431 від 10 грудня 2010 року відкликана,
оскільки рішенням суду касаційної
інстанції скасовано повідомлення -
рішення контролюючого органу. З
приводу вимоги позивача щодо визнання
протиправними дій податкового органу
по формуванню та винесенню першої
податкової вимоги 10 грудня 2010 року
пояснив, що вказана податкова вимога
сформована після винесення постанови
Київським апеляційним
адміністративним судом від 25 листопада
2010 року, яким скасовано постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2010
року та відмовлено Підприємству у
задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши адміністративну
справу, суд встановив наступне.

За результатами позапланової
невиїзної документальної перевірки
державною податковою інспекцією у м.
Вінниці 23 грудня 2009 року прийнято
податкове повідомлення - рішення
№/0, яким Підприємству визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на прибуток в розмірі 912796
гривень основного платежу та штрафні
санкції в розмірі 400044 гривень, а також
податкове повідомлення - рішення
№/0, яким Підприємству визначено
до сплати податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в розмірі
691801 гривень основного платежу та
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
289984 гривень.

Однак, постановою Вінницького
окружного адміністративного суду від 19
квітня 2010 року визнано протиправними
та скасовано зазначені вище податкові
повідомлення-рішення.

В подальшому, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 листопада 2010 року постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2010
року скасовано та прийнято нову, якою
Підприємству відмовлено в задоволенні
адміністративного позову.

Зважаючи на положення статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 листопада 2010 року набрала
законної сили з моменту проголошення,
тобто 25 листопада 2010 року.

Підприємство, не погоджуючись з
рішенням суду апеляційної інстанції,
оскаржило його в касаційному порядку.

Поряд з цим, з метою стягнення
узгодженої суми боргу, визначеного
податковими повідомленнями -
рішеннями, які судом апеляційної
інстанції визнано обґрунтованими,
податковий орган виніс першу податкову
вимогу №1/1431 від 10 грудня 2010 року та
надіслав її на адресу Підприємства.

Натомість, в подальшому, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 05
грудня 2012 року касаційну скаргу
Підприємства задоволено, скасовано
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 листопада
2010 року, залишено в силі постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 19 квітня 2010
року.

З урахуванням положень статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення суду касаційної
інстанції набрало законної сили з
моменту проголошення, тобто 05 грудня 2012
року.

Відтак, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 05
грудня 2012 року визнано необґрунтованим
прийняття органом державної
податкової служби України податкових
повідомлень-рішень.

Проте, незважаючи на те, що податкові
повідомлення-рішення за результатами
судового розгляду і скасовані, проте
перша податкова вимога від 10 грудня 2010
року не може бути скасована, так як
підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 статті 60
Податкового кодексу України
передбачено, що податкова вимога
вважається відкликаною, якщо рішенням
суду, що набрало законної сили,
скасовується повідомлення - рішення
контролюючого органу або сума
податкового органу, визначена в
податковій вимозі.

З огляду на викладене вимога позивача з
приводу скасування першої податкової
вимоги №1/1431 від 10 грудня 2010 року
задоволенню не підлягає, оскільки в
силу положень підпункту 60.1.4 пункту 60.1
статті 60 Податкового кодексу України
така податкова вимога є відкликаною.

З приводу вимог позивача про визнання
неправомірними дій податкового органу
по формуванню та винесенню першої
податкової вимоги, то суд зважає на те,
що така податкова вимога була
сформована податковим органом 10 грудня
2010 року, тобто після ухвалення
Київським апеляційним
адміністративним судом рішення, яким
Підприємству відмовлено у задоволенні
позову про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Відтак, з огляду на положення статті 254
Кодексу адміністартвиного судочинства
України, якими визначено, що судове
рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, тому, на переконання
суду, податковий орган, формуючи таку
вимогу, діяв в межах наданих йому
повноважень.

Що ж до посилань представника позивача
на положення підпункту 5.2.4 пункту 5.2
статті 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (підлягає
застосуванню, оскільки була чинною на
момент виникнення спірних
правовідносин) як на підставу для
визнання неправомірними дій по
формуванню та винесенню податкової
вимоги, то суд звертає увагу на те, що
цією нормою передбачено, що податкове
зобов'язання, визначене рішенням
податкового органу, вважається
неузгодженим до розгляду судом справи
по суті та прийняття відповідного
рішення. Однак, стверджувати про те, що
в даному контексті мова йде саме про
розгляд справи судом касаційної
інстанції помилково, оскільки справа
по суті розглядається лише судом
першої інстанції, а суди апеляційної та
касаційної інстанцій здійснюють
перегляд рішень відповідно в порядку
апеляційного та касаційного
провадження. Більше того, положеннями
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
рішення суду апеляційної інстанції
набирають законної сили з моменту їх
проголошення у разі розгляду справи у
відкритому судовому засіданні.
Зважаючи на викладене, податковим
органом обґрунтовано сформовано першу
податкову вимогу 10 грудня 2010 року,
оскільки станом на цей момент
податковий борг Підприємства був
узгодженим.

Таким чином, підстави для задоволення
вимоги позивача щодо визнання
неправомірними дій податкового органу
також відсутні.

З огляду на викладене,
адміністративний позов задоволенню не
підлягає.

З урахуванням положень статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України судові витрати, понесені
позивачем, відшкодуванню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Яремчук Костянтин
Олександрович