Справа № 2а-1908/10/0370
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року м.
Київ К/800/45389/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Цвіркуна Ю.І., Юрченко В.П., розглянувши
у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 3 серпня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 липня 2014 року

у справі № 2а-1908/10/0370

а позовом Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного

управління Міндоходів у
Волинській області

до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Смарт Логістик»

про
застосування адміністративного арешту
активів платника

податків,-

В С Т А Н О В И В

Луцька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Волинській області
(надалі також - ДПІ) звернулася в суд з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Смарт Логістик»
(надалі також - ТОВ «Смарт Логістик»)
про застосування арешту активів
платника податків у вигляді зупинення
операцій на банківських рахунках.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 3 серпня 2010
року в позові відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 липня 2014
року Апеляційну скаргу Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області
залишено без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 3 серпня 2010
року - без змін.

Позивач в касаційній скарзі, вказуючи
на допущені судами першої та
апеляційної інстанції порушення вимог
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору, просить скасувати постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 3 серпня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 липня 2014 року.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
Вищий адміністративний суд України
звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився й
суд апеляційної інстанції виходив із
відсутності підстав для застосування
адміністративного арешту активів
платника податків оскільки у
відповідача відсутній податковий борг.

Такі правові висновки попередніх
судових інстанцій відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
фактичним обставинам справи, судовій
практиці, є юридично правильними з
огляду на наступне.

Так, підпунктом 9.3.9 пункту 9.3 стаття
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» передбачено, що арешт коштів
на рахунку платника податків
здійснюється за заявою податкового
органу виключно на підставі рішення
суду в порядку передбаченому
законодавством.

Відповідно до підпункту 9.1.1 пункту 9.1
статті 9 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (який був чинний на
момент виникнення спірних
правовідносин) адміністративний арешт
активів платника податків є виключним
способом забезпечення можливості
погашення його податкового боргу.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, у ТОВ «Смарт Логістик»
відсутній податковий борг.

За таких обставин, з огляду на наведене
та встановлені попередніми судовими
інстанціями обставини, юридично
правильним є висновок про відсутність
підстав для задоволення позову про
застосування адміністративного арешту
активів платника податків ТОВ «Смарт
Логістик» оскільки, у останнього
відсутній податковий борг, виключним
способом забезпечення можливості
погашення якого є адміністративний
арешт активів платника податків.

Аналогісні правові висновки викладені
в ряді судових рішень
адміністративного суду України,
зокрема у справах за касаційними
провадженнями № К/9991/6281/11,
№К-11824/09, №К/9991/43964/12, №К-47745/09,
№К/800/22061/13, №К/9991/23686/11, №К/9991/8841/11,
№К-380007/10, №К-40186/10.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують і не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Таким
чином, ухвалені по справі рішення є
законними і обґрунтованими, а
зазначена в касаційній скарзі позиція
відповідача не знаходить свого
підтвердження за матеріалами справи та
не ґрунтується на положеннях чинного
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За таких обставин, суд, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
судів першої та апеляційної інстанції
слід залишити без змін.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області відхилити, а
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 3 серпня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
Ю.І. Цвіркун

В.П. Юрченко