Справа № 822/1737/14
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/1737/14
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

секретар судового засідання:
Александрова К.В.

за участю:

прокурора Клименка Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
заступника прокурора м. Хмельницького
в інтересах органу, уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах -
Департаменту соціального захисту
населення Хмельницької обласної
державної адміністрації на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 23 травня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Департаменту
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації про зобов'язання
вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Департаменту соціального
захисту населення Хмельницької
обласної державної адміністрації про
зобов'язання відповідача надати
позивачу дозвіл на перереєстрацію
автомобіля марки VOLKSWAGEN Pasat, 1999 р.в.,
колір сірий, кузов НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1, ввезеного
як гуманітарна допомога інваліду
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, без
сплати мита та інших податків
(зборів), передбачених законодавством
при імпорті автомобілів.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 23 травня 2014
року ухвалено адміністративний позов
задовольнити повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
заступник прокурора м. Хмельницького в
інтересах органу, уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах -
Департаменту соціального захисту
населення Хмельницької обласної
державної адміністрації подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою відмовити в задоволені позову. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

Представник прокуратури міста
Хмельницького в судовому засіданні
підтримав доводи апеляційної скарги
просив її задовольнити.

Інші особи які беруть участь в справі в
судове засідання по справі
уповноважених представників не
направили, хоча про розгляд справи
повідомлені судом належним чином.

Враховуючи викладене та відсутність
заперечень Позивача, згідно з частиною
4 статті 196 КАС України суд апеляційної
інстанції вважає за можливе розгляд
справи провести у відсутність
представників сторін за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника прокуратури міста
Хмельницького, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції - скасувати, виходячи з
наступного.

В липні 2006 року рішенням Головного
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
обласної державної адміністрації
відповідно до пункту 42 Порядку надання
автомобілів, отриманих як гуманітарна
допомога, затвердженого постановою КМУ
№ 128 від 07.02.2001 року "Про внесення змін
до Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями" затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№999 від 08.09.1997 року, діда позивача -
ОСОБА_4, як інваліда було забезпечено
автомобілем марки VOLKSWAGEN Passat, 1999 року
випуску, № кузова НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1, в якості
гуманітарної допомоги.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_4, в зв'язку з чим в
квітні 2014 року позивач, як член сім'ї
померлого, звернувся до відповідача із
заявою про перереєстрацію на його ім'я
вказаного вище автомобіля.

Листом Департамент соціального
захисту населення Хмельницької ОДА від
05.05.2014 року №03/03-4967 йому відмовив у
перереєстрації автомобіля в зв'язку з
тим, що Порядком забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою КМУ № 999 від 19.07.2006 року,
передбачено, що у разі, якщо інвалід
користувався переданим автомобілем
менше 10 років, то автомобіль може бути
переданий лише у разі сплати податків
та зборів.

Приймаючи оскаржену постанову, суд
першої інстанції зазначив, що
відповідач безпідставно відмовив
позивачу у перереєстрації автомобіля,
оскільки спірні відносини регулюються
нормативно-правовим актом, чинним на
момент надання інваліду гуманітарної
допомоги, тобто Порядком забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою КМУ від 08.09.1997 року №999, а не
Порядком №999 від 19.07.2006 року за
приписами якого автомобіль, визнаний
гуманітарною допомогою, яким інвалід
був забезпечений через органи праці та
соціального захисту населення і
користувався менше 10 років, може бути
переданий у власність одному із членів
сім'ї за рішенням Комісії з питань
гуманітарної допомоги при Кабінеті
Міністрів України за умови сплати
податків і зборів за ставками, діючими
на день здійснення митного оформлення
автомобіля.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками Хмельницького
окружного адміністративного суду, з
огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в Рішенні Конституційного
Суду України від 9 лютого 1999 року №
1-рп/99, відповідно до пункту 2 якого дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

У справі, що розглядається, такою
подією (фактом) є смерть інваліда
ОСОБА_4, а не надання йому автомобіля, як
помилково визначено судом першої
інстанції.

Порядок 1997 року був затверджений у
зв'язку з прийняттям законів України
від 22 грудня 1995 року № 488 "Про внесення
змін і доповнень до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та від 6 червня 1996
року № 230 "Про внесення змін і доповнень
до Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з метою впорядкування
забезпечення автомобілями різних
категорій інвалідів та спрямований на
захист інтересів інвалідів.

Згідно з пунктом 37 Порядку 1997 року в
редакції, чинній на час надання
спірного автомобіля ОСОБА_4, після
смерті інваліда автомобіль, яким він
був забезпечений безоплатно або на
пільгових умовах, залишається його
сім'ї та знімається з обліку в органах
соціального захисту населення.

Відповідно до статті 5 Цивільного
кодексу України акти цивільного
законодавства регулюють відносини, які
виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має
зворотної дії у часі, крім випадків,
коли він пом'якшує або скасовує
цивільну відповідальність особи. Якщо
цивільні відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Визнання закону таким, що втратив
чинність, припиняє його дію в повному
обсязі.

Частиною четвертою статті 4 Цивільного
кодексу України визначено, що актами
цивільного законодавства є також
постанови Кабінету Міністрів України.

Порядок 1997 року був визнаний таким, що
втратив чинність, постановою Кабінету
Міністрів України від 19 липня 2006 року.

Таким чином, питання про вилучення
після смерті інваліда в його сім'ї
автомобіля, отриманого інвалідом як
гуманітарна допомога, має вирішуватись
на підставі нормативно-правових актів,
чинних на час смерті інваліда, якому
автомобіль надавався як гуманітарна
допомога.

У справі, що розглядається, таким
нормативно-правовим актом є Порядок 2006
року, відповідно до пункту 41 якого у
редакції, чинній на час смерті ОСОБА_4 -
ІНФОРМАЦІЯ_1, автомобіль, отриманий
інвалідом як гуманітарна допомога,
після його смерті повертається
(вилучається) головному управлінню
соціального захисту і здається
підприємству, що здійснює заготівлю та
переробку металобрухту, або видається
в порядку черговості інваліду, який
перебуває на обліку.

Враховуючи наведене, колегія суддів
суду апеляційної інстанції дійшла
висновку, що оскільки права та
обов'язки у ОСОБА_3 щодо спірного
автомобіля, виникли після смерті
інваліда, а не в момент забезпечення
ОСОБА_4 автомобілем, застосуванню до
спірних правовідносин підлягає
Порядок 2006 року, а тому підстави для
задоволення позовних вимог ОСОБА_3
відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена
у постанові Верховного Cуду України від
17.12.2013 року у справі № 21-437а13.

Відповідно до частини 1 статті 244
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
судом першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного рішення порушено норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
оскаржена постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі статтею 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора м. Хмельницького в інтересах
органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах - Департаменту
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації задовольнити повністю .

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 23 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Департаменту
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації про зобов'язання вчинити
дії, - скасувати та ухвалити нове
рішення .

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "22" вересня 2014 р. .

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.