Справа № 826/9957/14
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/9957/14
інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в порядку ч. 1 си. 41 КАС
України апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24 липня 2014 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Піксель"
до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві про
визнання протиправними та скасування
податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Піксель» звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним про визнання
протиправними та скасування
податкової вимоги ДПІ у
Шевченківському районі від 21 березня
2014 року № 2459-25 та рішення № 216/26-59-25-01-14
про опис майна.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 липня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
24 липня 2014 року та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позову
відмовити, мотивуючи свої вимоги тим,
що судом порушено норми матеріального
права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін.

Згідно з ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся учасників процесу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
ДПІ у Шевченківському районі на
підставі картки особового рахунку ТОВ
«Піксель» з платежу 11024000 «Авансові
внески з податку на прибуток приватних
підприємств» за 2014 рік прийнято
податкову вимогу від 21 березня 2014 року
№ 2459-25 про сплату 19 769,81 грн. авансового
внеску з податку на прибуток приватних
підприємств та пені у сумі 59,12 грн. та
рішення № 216/26-59-25-01-14 про опис майна у
податкову заставу

За результатом адміністративного
оскарження податкова вимога від 21
березня 2014 року № 2459-25 та рішення про
опис майна у податкову заставу від 21
березня 2014 року № 216/26-59-25-01-14 залишені
без змін, скарга позивача без
задоволення.

Не погоджуючись із вищевказаними
рішеннями, позивач зазначає, що ТОВ
«Піксель» є платником єдиного податку,
відповідно не сплачує податок на
прибуток підприємств.

Колегія суддів не приймає доводи
апеляційної скарги про правомірність
прийняття спірної податкової вимоги та
рішення про опис майна, з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов виходив з того, що відповідно до
підпункту 14.1.153. пункту 14.1. статті 14
Податкового кодексу України податкова
вимога - письмова вимога контролюючого
органу до платника податків щодо
погашення суми податкового боргу.

Згідно з пунктом 59.1. статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, відповідно до
п. 14.1.175 ст. 14 ПКУ є податковим боргом.

13 грудня 2013 року ТОВ «Піксель» отримано
свідоцтво платника єдиного податку
Серії А №360372, відповідно до якого з 01
січня 2014 року позивач здійснює перехід
на спрощену систему оподаткування за
ставкою єдиного податку 7% (6 група).

Відповідно до пункту 297.1. статті 297
Податкового кодексу України платники
єдиного податку звільняються від
обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності з таких
податків і зборів: податку на прибуток
підприємств; податку на доходи
фізичних осіб у частині доходів
(об'єкта оподаткування), що отримані в
результаті господарської діяльності
фізичної особи та оподатковані згідно
з цією главою; податку на додану
вартість з операцій з постачання
товарів, робіт та послуг, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, крім податку на
додану вартість, що сплачується
фізичними особами та юридичними
особами, які обрали ставку єдиного
податку, визначену підпунктом 1
підпункту 293.3.1 пункту 293.3 або
підпунктом 1 підпункту 293.3.2 пункту 293.3
статті 293 цього Кодексу; земельного
податку, крім земельного податку за
земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності; збору за
провадження деяких видів
підприємницької діяльності; збору на
розвиток виноградарства, садівництва і
хмелярства.

Станом на 08 липня 2014 року позивач заяви
щодо відмови від застосування
спрощеної системи оподаткування у
зв'язку з переходом на сплату інших
податків і зборів не подавав, рішення
відповідача про виключення з реєстру
платників єдиного податку (анулювання)
також відсутнє. В свою чергу, 18 квітня
2014 року позивачем сплачена сума
єдиного податку в розмірі 2024,32 грн.

Підставою для нарахування позивачу
авансового внеску з податку на
прибуток стало відображення в
податкових деклараціях за 2012 рік
(звітна, річна) - дата подачі 08 лютого 2013
року; за 2012 (уточнююча, річна) дата
подачі -23 серпня 2013 року - суми
авансових платежів з податку на
прибуток.

Відповідно до пункту 291.3. статті 291
Податкового кодексу України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Для обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до контролюючого
органу заяву (підпункт 298.1.1. пункту 298.1.
статті 298 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 298.1.4. пункту 298.1.
статті 298 Податкового кодексу України
суб'єкт господарювання, який є
платником інших податків і зборів
відповідно до норм цього Кодексу, може
прийняти рішення про перехід на
спрощену систему оподаткування шляхом
подання заяви до контролюючого органу
не пізніше ніж за 15 календарних днів до
початку наступного календарного
кварталу. Такий суб'єкт господарювання
може здійснити перехід на спрощену
систему оподаткування один раз
протягом календарного року.

Перехід на спрощену систему
оподаткування суб'єкта господарювання,
зазначеного в абзаці першому цього
підпункту, може бути здійснений за
умови, якщо протягом календарного року,
що передує періоду переходу на
спрощену систему оподаткування,
суб'єктом господарювання дотримано
вимоги, встановлені в пункті 291.4 статті
291 цього Кодексу.

Заява про перехід на спрощену систему
оподаткування подана 25 листопада 2013
року.

09 квітня 2014 року позивачем подано
податкову декларацію платника єдиного
податку - юридичної особи, яка прийнята
відповідачем.

Відповідно до пункту 294.3. статті 294
Податкового кодексу України для
суб'єктів господарювання, які перейшли
на сплату єдиного податку із сплати
інших податків і зборів, встановлених
цим Кодексом, перший податковий
(звітний) період починається з першого
числа місяця, що настає за наступним
податковим (звітним) кварталом, у якому
особу зареєстровано платником єдиного
податку, і закінчується останнім
календарним днем останнього місяця
такого періоду.

За таких обставин, з урахуванням
приписів пункту 297.1 статті 297
Податкового кодексу України платник
податку на прибуток у разі переходу на
спрощену систему оподаткування на
початку року подає податкову
декларацію з податку на прибуток за
звітний період: рік, у термін,
передбачений для подання податкової
звітності з податку на прибуток для
річної звітності (60 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) періоду).

Така позиція викладена в Узагальнюючий
податковій консультації з окремих
питань щодо сплати щомісячних
авансових внесків з податку на
прибуток, затвердженій Наказом
Міндоходів від 22 листопада 2013 року № 698:
зокрема на запитання "чи сплачує
авансові внески платник податку, що
перейшов із загальної системи
оподаткування на спрощену, починаючи з
1 січня 2013 року?" Відповідь: "Такий
платник звільняється від обов'язку
сплати авансових внесків у 2013 році".

За таких обставин є правильними
висновки суду першої інстанції, що з 01
січня 2014 року на позивача не покладено
обов'язок сплати податку на прибуток,
тому нарахування контролюючим органом
зобов'язання зі сплати авансового
внеску з податку на прибуток приватних
підприємств у сумі 19 769,81 грн. та пені у
розмірі 59.12 грн. є неправомірним.

Відповідно до пункту 89.1. статті 89
Податкового кодексу України право
податкової застави виникає у разі:
несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної платником
податків у податковій декларації, - з
дня, що настає за останнім днем
зазначеного строку; несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошовою зобов'язання, самостійно
визначеної контролюючим органом, - з
дня виникнення податкового боргу.

За вказаних обставин суд першої
інстанцій дійшов обґрунтованого
висновку щодо неправомірності
прийняття ДПІ у Шевченківському районі
податкової вимоги від 21 березня 2014 року
№ 2459-25 та рішення № 216/26-59-25-01-14 про опис
майна.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірності
прийнятих ним рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 24 липня 2014 року доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
викладених у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим підстав для її скасування
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24 липня 2014 року -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова Судді:Н.В.
Безименна, М.С. Міщук

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.