Справа № 2а-3034/11/0201
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-3034/11/0201
Головуючий у 1-й інстанції: Переверзєв
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сторчак В. Ю.

судді: Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко
Ж. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Барському районі Вінницької області на
постанову Барського районного суду
Вінницької області від 30 серпня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Барському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2011 року позивач звернулася до
Барського районного суду Вінницької
області з позовом до управління
Пенсійного фонду України в Барському
районі Вінницької області про визнання
неправомірною відмову відповідача у
здійсненні перерахунку надбавки до
пенсії позивачу як дитині війни в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
згідно зі ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; зобов'язання
відповідача провести перерахунок
надбавки до пенсії позивачу як дитині
війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком згідно зі ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, з 01.01.2010 року по
29.06.2011року , з урахуванням фактично
отриманих сум, і по день припинення
такого права позивача, в подальшому
довічно..

Постановою Барського районного суду
Вінницької області від 30.08.2011 року
позов задоволено: визнано дії
відповідача щодо відмови у
нарахуванні і виплаті підвищення до
пенсії позивачу як дитині війни в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
протиправними; зобов'язано відповідача
здійснити позивачу нарахування та
виплату підвищення до пенсії
відповідно до вимог ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з 15 лютого 2011 року по 30
серпня 2011 включно, з урахуванням
проведених виплат, і по день припинення
такого права позивача.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову та
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, з наступних
підстав.

Як свідчать матеріали справи, позивач є
пенсіонером за віком та має статус
дитини війни відповідно до статті 1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до положень статей 1, 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" позивач звернулася із
письмовою заявою до Управління
Пенсійного фонду України у Барському
районі Вінницької області про
нарахування та виплату 30% підвищення до
пенсії як дитині війни.

Відповідач відмовив позивачу в
здійсненні вказаного перерахунку
пенсії.

Як встановлено з матеріалів справи, на
момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до її пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком відповідно до положень ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" відповідачем не здійснено.
Всупереч положенням вищенаведеної
норми щомісячне підвищення до пенсії
позивачу виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530.

В свою чергу, з огляду на загальні
засади пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу, ніж постанова Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530,
що дає підстави зробити висновок про
неправомірність виплати відповідачем
щомісячного підвищення до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
6 зазначеного Закону.

Таким чином, виходячи з приписів
частини 2 статті 152 Конституції України
та рішення Конституційного Суду
України № 10-рп-/2008 від 22.05.2008 р., колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо наявності у
відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача про
перерахунок та виплату доплати до
пенсії в розмірі 30% від мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", помилково вказав кінцеву
дати періоду, за який порушене право
позивача підлягає захисту, а саме, - по 30
серпня 2011 року включно і по день
припинення такого права.

Так, на виконання вимог Закону України
від 14.06.2011 року "Про внесення змін до ЗУ
"Про державний бюджет України на 2011
рік", Кабінетом Міністрів України 06.07.2011
року прийнято постанову за №745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", якою встановлено
розміри пенсій для осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Вказана Постанова КМУ № 745 набрала
чинності 23 липня 2011 року. Таким чином,
день припинення права позивача на
відповідні виплати є 23.07.2011 року.

Крім того, судове рішення повинно бути
наслідком чинного правового
регулювання та не може обмежувати волю
законодавчого органу в майбутньому
змінювати правове регулювання
суспільних відносин.

Тому, враховуючи позовні вимоги
позивача, його право на отримання
щомісячної державної соціальної
допомоги у вигляді підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком підлягає захисту за період з
15.02.2011 року по 22.07.2011 року.

Відповідно до частини 1 статті 198 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

За частиною 1 статті 201 КАС України,
підставами для зміни постанови суду
першої інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у Барському
районі Вінницької області
задовольнити частково.

Постанову Барського районного суду
Вінницької області від 30 серпня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Барському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії, -
змінити.

Абзац 3 резолютивної частини постанови
Барського районного суду Вінницької
області від 30.08.2011 року викласти в
наступній редакції:

"Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Барському районі
Вінницької області перерахувати та
виплачувати ОСОБА_2 підвищення до
пенсії як дитині війни відповідно до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період з
15 лютого 2011 року по день припинення
права на таку допомогу, з урахуванням
виплачених сум."

В решті постанову Барського районного
суду Вінницької області від 30.08.2011 року
залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.