Справа № 813/5846/14
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2014 року
№ 813/5846/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючої - судді
за участю секретаря судового засідання
за участі представників сторін:
позивача - Секретар О.Л., згідно
відповідача - Кошевого А.Л., згідно
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом управління
Пенсійного фонду в Бродівському районі
Львівської області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Львові про
зобов'язання вчинити дії, стягнення
УПФ в Бродівському районі Львівської
області звернулося до суду з позовом до
ВВД ФССНВ на виробництві та
професійних захворювань України в
Бродівському районі Львівської
області про зобов'язання прийняти до
заліку шляхом включення в акт звірки
виплаченої пенсії по інвалідності у
зв'язку з трудовим каліцтвом та
професійними захворюваннями
громадянина ОСОБА_3 за період з березня
по липень 2014 року на загальну суму 5278,50
грн. та про стягнення з відповідача в
користь Пенсійного фонду України
виплаченого розміру вищевказаної
В обґрунтування своєї позиції
покликається на те, що заявлені
позивачем до ВВД ФССНВ на виробництві
та професійних захворювань України в
Бродівському районі Львівської
області вимоги про відшкодування
заборгованості за період з березня по
липень 2014 року по гр. ОСОБА_3 не прийняті
до заліку. Підставою для відмови про
включення суми 750,00 грн. до щомісячних
актів звірок є факт не підтвердження
роботи потерпілого в підприємця ОСОБА_4
у встановленому порядку, не реєстрація
найманого працівника на час нещасного
випадку в органах Фонду (особа була
зареєстрована вже після нещасного
випадку). Оскільки позивач вважає, що
дані витрати повинні відшкодовуватися
саме ВВДФССНВ на виробництві та
професійних захворювань України в
Бродівському районі Львівської
області, тому звернувся із зазначеним
позовом до суду.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі. Просила позов
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив з
підстав, наведених у запереченні,
поданому до суду 09.09.2014 року, суть якого
зводиться до наступного. Відповідачем
не включено до актів звірки суму
пенсії, виплаченої гр. ОСОБА_3, в зв'язку
з тим, що фізична особа - підприємець
ОСОБА_4, на виробництві якого стався
нещасний випадок, не був
зареєстрований у відділені фонду на
час випадку та не сплачував страхові
внески за гр. ОСОБА_3 Відтак, ВВД ФССНВ
на виробництві та професійних
захворювань України в Бродівському
районі Львівської області не несе
обов'язку щодо надання незастрахованій
особі матеріальної допомоги чи
соціальних послуг. З допомогою актів
звірок узагальнюють та узгоджують
довідку про відшкодування відповідних
витрат, яка є підставою для
перерахування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
відповідних коштів Пенсійному фонду
України до 25 числа місяця, наступного
за звітним. Відповідно до Порядку № 5-4/4
від 04.03.2003 року, Фондом проводиться
відшкодування Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
зазначених пенсій. Однак, вказаний
Порядок № 5-4/4 від 04.03.2003 року не
врегульовує даних спірних відносин,
оскільки встановлене ним правило
підписання актів звірки розрахунків
розраховано на відсутність спору. У
разі незгоди на підписання актів з боку
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків вимоги про стягнення
мають вирішуватись в судовому порядку,
а не шляхом пред'явлення вимог про
спонукання до вчинення дій. На підставі
наведеного у задоволенні позову просив
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши дійсні обставини справи, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити, виходячи з
В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_3 з коштів УПФ Бродівському
районі Львівської області отримав
пенсію по ІІІ групі інвалідності
внаслідок трудового каліцтва за період
з березня по липень 2014 року на загальну
суму 5278,50 грн., що підтверджується
довідкою про виплачену пенсію від
13.08.2014 року №8282.
Вказаний розмір виплачених пенсій
позивачем подано до відшкодування
відділенню виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Бродівському
районі Львівської області, з мотивів
непідтвердження у встановленому
порядку роботи потерпілого у ФОП
ОСОБА_4, зокрема не було зареєстровано
найману працю ОСОБА_3 на момент
настання нещасного випадку.
На підтвердження позовних вимог
позивач долучив до матеріалів справи
акт № 1 про нещасний випадок пов'язаний
із виробництвом, де в п. 6 зазначено, що
нещасний випадок стався під час
виконання службових обов'язків, та акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання та пенсію у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за березень - липень 2014
Позивач вважає, що травма отримана
ОСОБА_3, відповідно до матеріалів
розслідування нещасного випадку, є
такою, що стала внаслідок трудового
Відповідно до положень ст.ст. 21, 24
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, страхові виплати. Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний, зокрема,
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.
Якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, зокрема, на виплату
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві визначено
«Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», затвердженим
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року № 376/7697 (далі
- Порядок № 5-4/4).
Відповідно до вимог п. 4, 5 цього Порядку,
управління Пенсійного фонду України в
районах та містах області та
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування у цих
населених пунктах проводять звірку сум
витрат, про що складають відповідний
акт звірки, який подають Головному
управлінню ПФУ та обласному управлінню
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування. Останні в свою чергу
узгоджують суми що підлягають
відшкодуванню і подають свою довідку
відповідно до Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України. Фонд
соціального страхування на
централізованому рівні до 25 числа,
наступного за звітним, перераховує
відповідні кошти Пенсійному фонду
Сторони цього спору на підставі норм
Порядку № 5-4/4 повинні щомісяця
провести звірку, підписати відповідний
акт звірки (в т.ч. з розбіжностями, якщо
такі є) та передати його відповідним
територіальним органам Фондів
обласного рівня. У разі наявності спору
та незгоди на підписання актів звірки
розрахунків з боку територіального
органу Фонду соціального страхування,
вимоги територіального органу ПФУ про
відшкодування сум витрат, по яких є
розбіжності в актах звірки, повинні
вирішуватися в судах адміністративної
юрисдикції шляхом пред'явлення позову
про стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання
актів звірки в тій чи іншій редакції.
Такий висновок суду повністю
узгоджується з правовою позицією, яку
Верховний Суд України неодноразово
висловлював у спорах цієї категорії у
постановах від 20 березня 2007 року №
21-1087во06, від 6 червня 2011 року № 21-1161а11,
від 20 червня 2011 року № 21-76а11, від 28
листопада 2011 року № 21-366а11, від 19
березня 2012 року № 21-364а11, яка полягає у
тому, що Порядок № 5-4/4, на який
посилається управління ПФУ,
обґрунтовуючи позовні вимоги, не
регулює спірні відносини, які виникли у
цьому випадку, оскільки встановлене
Порядком правило щодо підписання актів
звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише за відсутності
спору.

З урахування наведеного, вимога
позивача про зобов'язання ВВД ФССНВ на
виробництві та професійних
захворювань України в Бродівському
районі Львівської області прийняти до
заліку шляхом включення в акт звірки
виплаченої пенсії по інвалідності у
зв'язку з трудовим каліцтвом та
професійними захворюваннями
громадянина ОСОБА_3 за період з березня
по липень 2014 року на загальну суму 750,00
грн. задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення з відповідача на
користь Пенсійного фонду України
виплаченого розміру пенсії гр. ОСОБА_3
за період з березня по липень 2014 року,
суд зазначає наступне.

Закон України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
визначає правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Статтею 4 даного Закону визначено
перелік платників єдиного внеску.

Статтею 13 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що
страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Згідно ст.14 цього ж Закону, нещасний
випадок - це обмежена в часі подія або
раптовий вплив на працівника
небезпечного виробничого фактора чи
середовища, що сталися у процесі
виконання ним трудових обов'язків,
внаслідок яких заподіяно шкоду
здоров'ю або настала смерть.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, фізична особа-підприємець
ОСОБА_4 на день настання нещасного
випадку з гр. ОСОБА_3 не був
зареєстрований у відділенні
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Бродівському
районі Львівської області (даний факт
підтверджується п.2 акту № 1 про
нещасний випадок пов'язаний з
виробництвом) та не сплачував страхові
внески за гр. ОСОБА_3, тому, у
відповідності до вимог ст.6 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
останній не являється застрахованою
особою і норми про державне соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві на нього не поширюються.

З акта № 1 про нещасний випадок
пов'язаний з виробництвом також
випливає, що підприємцем ОСОБА_4
допущено конструктивні недоліки та не
відповідність технологічного процесу
експлуатації преса вимогам
нормативно-правових актів з охорони
праці, незадовільний технічний стан
підлоги цеху з виготовлення макаронних
виробів. Окрім того, потерпілий ОСОБА_3
був допущений до роботи без навчання та
перевірки знань з питань охорони праці,
не забезпечений спеціальним одягом, що
суперечить постанові Кабінету
Міністрів України від 25.08.2004 року № 1112
«Деякі питання розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві».

Відтак, заявлені позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача на
користь Пенсійного фонду України
виплачений розмір пенсії гр. ОСОБА_3 за
період з березня по липень 2014 року в
сумі 750,00 грн. також не підлягають
задоволенню.

Частиною 1 ст. 69 КАС України
передбачено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а, відтак,
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, чого позивачем у повному
обсязі зроблено не було.

Враховуючи вищенаведені норми
законодавства та аналізуючи докази,
долучені позивачем до матеріалів
справи, суд зазначає, що підстав для
задоволення даного позову немає.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України,
судові витрати у форму судового збору у
даній справі не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7 - 14, 18, 19, 69-71, 86, 94, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 10
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений
29.09.2014 року.

Суддя
Потабенко В.А.