Справа № 2-а-1972/11/2206
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-1972/11/2206
Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області на постанову Дунаєвського
районного суду Хмельницької області
від 12 квітня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2011 року позивач звернувся до
Дунаєвецького районного суду
Хмельницької області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити державну соціальну допомогу
як дитині війни за період з 09 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року і з 22 травня 2008
року по 31 липня 2010 року в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Постановою Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області від 12 квітня
2011 року позов задоволено частково:
зобов'язано відповідача провести
нарахування та виплату надбавки до
пенсії як дитині війни в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня
2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009
року, з 01 січня 2010 року по 31 липня 2010
року..

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області, як таку, що
винесена з неправильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Згідно зі ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково з наступних
підстав.

При винесенні оскаржуваної постанови
суд першої інстанції вірно виходив з
того, що позовні вимоги про
зобов'язання провести перерахунок
підвищення до пенсії в розмірі та
порядку, встановленому статтею 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є пенсіонером за віком та має
статус дитини війни відповідно до
статті 1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", що не
заперечується сторонами.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.
Статтею 3 цього ж Закону визначено, що
законодавство України про соціальний
захист дітей війни складається з цього
Закону та інших нормативно-правових
актів України. Державні соціальні
гарантії дітям війни, встановлені цим
Законом, не можуть бути обмежені або
скасовані іншими нормативно-правовими
актами.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058 від 09.07.2003 року,
згідно якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Відповідно до положень статей 1, 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" позивач звернувся із
письмовою заявою до Управління
Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області про нарахування та виплату 30%
підвищення до пенсії як дитині війни.

Відповідач відмовив позивачу в
здійсненні вказаного перерахунку
пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до його пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" відповідачем не здійснено.
Всупереч положенням вищенаведеної
норми щомісячне підвищення до пенсії
позивачу виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530.

В свою чергу, з огляду на загальні
засади пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу ніж постанова Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530,
що дає підстави зробити висновок про
неправомірність виплати відповідачем
щомісячного підвищення до пенсії в
меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6
зазначеного Закону.

Таким чином, виходячи з приписів
частини 2 статті 152 Конституції України
та рішення Конституційного Суду
України № 10-рп-/2008 від 22.05.2008 р., колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, щодо наявності у
відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Проте, колегія суддів звертає увагу, що
суд першої інстанції, вирішуючи спір по
суті позовних вимог, не дослідив та не
надав оцінку обставинам щодо
дотримання позивачем строків
звернення до суду, визначених статтею 99
КАС України.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 100 КАС України визначено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Позивач просить зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
державну соціальну допомогу як дитині
війни за період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року і з 22 травня 2008 року по 31
липня 2010 року. При цьому,
адміністративний позов подано до суду
30 березня 2011 року, тобто з пропуском
строку звернення до суду,
встановленого ст. 99 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, скасувати постанову
суду і залишити позовну заяву без
розгляду або закрити провадження у
справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Статтею 205 КАС України встановлено, що
розглянувши апеляційну скаргу, суд
апеляційної інстанції постановляє
ухвалу в разі скасування судового
рішення і залишення позовної заяви без
розгляду або закриття провадження у
справі.

В силу ч. 1 ст. 203 КАС України постанова
або ухвала суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
позовна заява залишається без розгляду
або провадження у справі закривається
з підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд
своєю ухвалою залишає позовну заяву
без розгляду, якщо позовну заяву подано
з пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду, і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що постанову суду першої
інстанції необхідно скасувати,
залишивши адміністративний позов без
розгляду.

Керуючись ст.ст. 155, 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 199,
203, 205, 206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області, - задовольнити частково.

Постанову Дунаєвського районного суду
Хмельницької області від 12 квітня 2011
року, у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії, -
скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії, -
залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.