Справа № 826/10803/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Катющенко
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

апелянт
ОСОБА_3

пр-к апелянта
ОСОБА_4

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої
служби Деснянського районного
управління юстиції у м. Києві про
визнання незаконною та скасування
постанови про стягнення виконавчого
збору ВП № 43845064 від 15.07.2014 року -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві про визнання
незаконною та скасування постанови про
стягнення виконавчого збору ВП № 43845064
від 15.07.2014 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 серпня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій зазначає на порушення
судом першої інстанції матеріального
та процесуального права та просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове про задоволення
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
03.07.2013 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу

ОСОБА_5 видано виконавчий напис,
відповідно до якого запропоновано

звернути стягнення на нерухоме майно -
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та належить на праві власності
ОСОБА_3.

Згідно вказаного виконавчого напису
зазначена квартира за договором
іпотеки, посвідченим приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 16.08.2007
року, реєстровий № 3-3685 передана в
іпотеку Публічному акціонерному
товариству «ОТП Банк», яке є
правонаступником Акціонерного
комерційного банку «Райффайзенбанк
Україна». Право вимоги за зазначеним
договором іпотеки було придбано
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» за договором відступлення
права вимоги від 25.11.2011, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстром №9323. За рахунок коштів,
отриманих від реалізації квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
запропоновано задовольнити вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна».

02.07.2014 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби

Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві винесено постанову
про відкриття

виконавчого провадження ВП № 43845064 на
підставі вказаного вище виконавчого
напису та

заяви представника Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна».

15.07.2014 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві винесено постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору у розмірі 1043398,03 грн. та постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, якою
накладено арешт на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач, вважаючи, що постанову про
стягнення виконавчого збору від 15.07.2014
винесено протиправно, звернувся до
суду з зазначеним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
правомірності постанови державного
виконавця про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 1043398,03 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції
не може погодитися з висновками суду
першої інстанції та вважає за
необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про виконавче
провадження» визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до частини першої та другої
статті 25 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів, з дня надходження до
нього виконавчого документа, виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст.27 Закону у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно із частиною 1 ст.31 Закону копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

За наявності обставин, що
перешкоджають провадженню виконавчих
дій, або у разі несвоєчасного одержання
сторонами документів виконавчого
провадження, внаслідок чого вони були
позбавлені можливості скористатися
правами, наданими їм цим Законом,
державний виконавець може відкласти
виконавчі дії за заявою стягувача чи
боржника або з власної ініціативи на
строк до десяти робочих днів. Про
відкладання провадження виконавчих
дій державний виконавець виносить
відповідну постанову, про що
повідомляє сторонам ( ч. 1 ст.35 Закону).

Отже, з аналізу зазначених правових
норм вбачається, що перед початком дій
щодо примусового виконання
виконавчого документів, державний
виконавець мав би пересвідчитися, що
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження отримана
боржником, та що строк визначений у
постанові для добровільного виконання
вже закінчився і відсутні підстави для
відкладення виконавчих дій.

З матеріалів справи вбачається, що
супровідний лист про направлення на
адресу боржника постанови про
відкриття виконавчого провадження
датований 02.07.2014 року.

Відповідно до повідомлення про
вручення поштового відправлення
постанова про відкриття виконавчого
провадження отримана позивачем 18.07.2014
року.

В той час, як постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору винесена
державним виконавцем 15.07.2014 року.

Крім того, позивач заперечує, що
отримане 18.07.2014 року поштове
відправлення містило копію постанови
про відкриття виконавчого провадження.

Наразі, відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень в суді зворотне не
доведено.

Зазначене вище виключало можливість у
встановлений строк здійснити
добровільне виконання.

Тобто, при винесенні оскаржуваної
постанови державний виконавець не
пересвідчився чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження та не
скористався наданим йому правом
відкласти виконавчі дії з власної
ініціативи.

Зазначене свідчить про порушення
відповідачем вимог ЗУ «Про виконавче
провадження».

За таких підстав, колегія суддів
вважає оскаржувану постанову
протиправною, а позовні вимоги
позивача такими, що підлягають до
задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції, а тому
вбачаються підстави для скасування
постанови та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 серпня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_3 задовольнити, скасувати
постанову Головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м.Києві
від 15.07.2014 року про стягнення
виконавчого збору у сумі 104 330,80 грн. у
виконавчому провадженні ВП № 43845064.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 26.09.2014 р.

Головуючий суддя

Грибан І.О.

Судді:

Беспалов О.О.

Парінов А.Б.