Справа № 2-а-4277/11
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-4277/11
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді
Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П.,
Петрика І.Й.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Рокитнянському районі Київської
області на постанову Рокитнянського
районного суду Київської області від 29
квітня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Рокитнянському районі Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року позивач звернувся до
Рокитнянського районного суду
Київської області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у Рокитнянському районі
Київської області, в якому просив
визнати неправомірними дії
відповідача та зобов'язати останнього
здійснити перерахунок і виплати
щомісячної доплати до пенсії за
проживання на території
радіоактивного забруднення в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, державної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
відповідно до ст.ст. 39,50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а також щомісячного підвищення до
пенсії як дитині війни згідно ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Постановою Рокитнянського районного
суду Київської області від 29 квітня 2011
року зазначений адміністративний
позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати незаконну, на його думку,
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю. Свої вимоги
апелянт аргументує посиланням на
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність рішення суду першої
інстанції, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_2 є дитиною війни, що
підтверджується наявним у нього
пенсійним посвідченням з відміткою про
присвоєння йому статусу «Дитина війни»
та являється потерпілим від
Чорнобильської катастрофи (категорія
1), про що свідчить копія посвідчення
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи серії
НОМЕР_1 (а.с.2) та є інвалідом ІІ групи.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

При виплаті позивачу вказаної
соціальної пільги, відповідач в
порушення вимог законодавства
керувався Постановою Кабінету
Міністрів України «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» від 28.05.2008 № 530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, слід зазначити, що
Закон України «Про соціальний захист
дітей війни» має вищу юридичну силу в
порівнянні з Постановою Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 № 530.

Таким чином, відповідачем неправомірно
виплачувалося щомісячне підвищення до
пенсії позивача в меншому розмірі, ніж
це передбачено ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Разом з тим, відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

При цьому ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зазначає, що мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений
абзацом першим частини першої цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Вихідним критерієм обрахунку доплати
до пенсії дітям війни виступає
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком,
згідно статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Будь-яких
інших нормативно-правових актів, які б
визначали механізм вирахування
мінімальної пенсії за віком або
встановлювали її розмір, немає.

За таких обставин, положення частини
третьої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого частиною першою цієї
статті тільки стосовно визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Отже, нарахування та виплата дітям
війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Обговорюючи питання щодо визнання дій
відповідача неправомірними та
зобов'язання провести нарахування та
виплату доплати до пенсії, державної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог ст.ст. 39, 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», колегія суддів виходить з
наступного.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, проводиться доплата до
пенсії, яка становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Нормами ст. 49 Закону передбачено,
пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами другої групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 54 Закону, в усіх випадках
розмір пенсій для інвалідів другої
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

Однак, всупереч ст. ст. 39, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
позивачу вказані доплати
виплачувалися не згідно Закону, а
відповідно до постанов Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», № 530 від 28.05.2008 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян» та № 654 від 16.07.2008
«Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян».

З огляду на загальні засади пріоритету
законів над підзаконними актами, суд
першої інстанції при винесенні рішення
правомірно керувався положеннями
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не приписами постанов
Уряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті визначено,
що для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

З огляду на те, що позивач звернувся до
суду з вказаним позовом 02.02.2011, позовні
вимоги підлягають до задоволення в
межах шестимісячного строку звернення
до суду, тобто за період з 02.08.10р. по
02.02.11р. та з 03.02.11р. з урахуванням
виплачених коштів та з послідуючою їх
виплатою згідно діючого законодавства.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Рокитнянському районі Київської
області - залишити без задоволення.

Постанову Рокитнянського районного
суду Київської області від 29 квітня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
суддя суддя Я.М.
Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.