Справа № 826/17625/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника позивача
представника відповідачаБорисюк Л.П.,
Петрика І.Й., Собківа Я.М. Чайка О.С.
Матусевич-Павловської Ю.Ю. Сосюка Я.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 листопада 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Дніпронафтопродукт» в особі
Бориспільської філії ПАТ
«Дніпронафтопродукт» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області про
визнання протиправною та скасування
постанови, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013 року Бориспільська філія
ПАТ «Дніпронафтопродукт» звернулася
до Київського окружного
адміністративного суду із позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області в якому просила
визнати протиправною та скасувати
постанову від 30.09.2013 № 3-3009/4.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року адміністративна справа передана
за територіальною підсудністю в
порядку ст.ст. 19, 22 КАС України на
розгляд до Окружного
адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 листопада 2013
року адміністративна справа прийнята
до свого провадження

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 листопада 2013 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 30.09.2013 № 3-3009/4 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
24.09.2013 співробітниками Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області було
проведено позапланову перевірку ПАТ
«Дніпронафтопродукт» (відокремленого
підрозділу - Бориспільської філії) з
питань дотримання вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил.

Назва і місцезнаходження об'єкта
будівництва: Ліквідація наслідків
забруднення підземних вод і ґрунтів на
території нафтобази Бориспільської
філії ПАТ «Дніпронафтопродукт» в с.
Проліски Бориспільського району
Київської області (ІІ етап ділянки № 3 і
№ 4).

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено Акт від 24.09.2013.

На підставі матеріалів перевірки
відповідачем складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та винесено припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, державних стандартів і правил з
вимогою усунути порушення до 01.11.2013.

На підставі протоколу від 25.09.2013 №
2-Л-З-2509/5, акта перевірки від 24.09.2013
відповідачем прийнята постанова №
3-3009/4 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 30.09.2013 на Бориспільську
філію ПАТ «Дніпронафтопродукт»
накладений штраф в сумі 11 470,00 грн.
відповідно до п. 2 ч. 6 Закону «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» за
недопущення посадових осіб інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області до
проведення перевірки об'єкту
містобудування «Ліквідація наслідків
забруднення підземних вод та ґрунтів
на території нафтобази Бориспільської
філії ПАТ «Дніпронафтопродукт» в с.
Проліски Київської області».

Вказаною постановою встановлено
порушення позивачем ч. 4 ст. 41 Закону
«Про регулювання містобудівної
діяльності» та п. 14 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 553 від 23
травня 2011 року.

Не погоджуючись з даною постановою
відповідача, позивач звернувся до суду
з вищевказаним позовом.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, позивач зазначає, що такого
правопорушення не вчиняв та зазначив,
що уповноважена особа підприємства -
директор Бориспільської філії ПАТ
«Дніпронафтопродукт» Мамайсур С.М.
перебував у відрядженні у місті
Дніпропетровську з 23 вересня 2013 року по
26 вересня 2013 року. Отже, на день
перевірки підприємства позивача (24
вересня 2013 року) на підприємстві не
було керівника суб'єкта
містобудування, який перевірявся, а
також не було уповноваженої особи
підприємства.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем не доведено вчинення
позивачем правопорушення,
передбаченого п. 14 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, відповідальність за яке,
зокрема, встановлена пунктом 2 частини 6
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

З таким висновком суду колегія суддів
погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт. Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Так, процедура здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності
встановлена Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року № 553.

Згідно п.п. 5, 7 Порядку, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок.

Повноваження посадових осіб
Держархбудінспекції поширюються на
всю територію України.

Державний архітектурно-будівельний
контроль на території інших областей
здійснюється посадовими особами
територіальних органів за рішенням
Держархбудінспекції.

Позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Згідно приписів п. 9 Порядку, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється у присутності суб'єктів
містобудування або їх представників,
які будують або збудували об'єкт
будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, 24
вересня 2013 року уповноважена особа
підприємства позивача - директор
Мамайсур С.М. перебував у відрядженні у
місті Дніпропетровську, що
підтверджується наказом № 293-к від
23.09.2013 «Про відрядження», посвідченням
про відрядження 293, відмітками про
вибуття у відрядження, прибуття в пункт
призначення, вибуття з них і прибуття
до місця постійної роботи, копії яких
наявні в матеріалах справи.

У відповідності до п.п. 1 п. 11 вказаного
Порядку, посадові особи інспекцій під
час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право безперешкодного доступу на
місце будівництва об'єкта, або
місцезнаходження суб'єкта
господарювання, який провадить
господарську діяльність, пов'язану з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

В свою чергу, згідно з п. 14 Порядку,
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
зобов'язаний допускати посадових осіб
інспекції до проведення перевірки за
умови дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, у
допуску посадових осіб інспекції до
проведення перевірки складається
відповідний акт.

Пунктом 17 Порядку встановлено, що у
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

З аналізу наведених норм, колегія
суддів дійшла висновку, що вказані
положення надають право посадовим
особам інспекції безперешкодного
доступу, як на місце будівництва
об'єкта, так і до місцезнаходження
суб'єкта господарювання, який
провадить господарську діяльність,
пов'язану з будівництвом об'єкта
архітектури, а суб'єкта містобудування
зобов'язують допускати посадових осіб
інспекції до проведення перевірки за
умови дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Пунктом 2 частини 6 статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» передбачена
відповідальність за недопущення
посадових осіб центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, на
об'єкти будівництва, підприємства
будівельної галузі для виконання
покладених на них функцій.

З акту перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 24
вересня 2013 року, протоколу № 2-Л-З-2509/5
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 25 вересня
2013 року та припису № С-2509/5 про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
25 вересня 2013 року вбачається, що
посадові особи інспекції відвідали
об'єкт за адресою: вул. Промислова 1, с.
Проліски, Бориспільського району
Київської області, та оскільки
директор Бориспільської філії ПАТ
«Дніпронафтопродукт» Мамайсур С.М. не
прибув для проведення та не забезпечив
присутність уповноваженої особи
товариства для проведення перевірки,
відповідачем було обґрунтовано дану
обставину як недопущення посадових
осіб інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єкт будівництва для виконання
покладених на них функцій.

Однак, колегія суддів звертає увагу на
те, що в даному випадку позивачем не
вчинялися дії щодо недопуску посадових
осіб позивача до перевірки і вважає
такі висновки посадових осіб Інспекції
ДАБК у Київській області
необґрунтованими, адже недопущення до
перевірки полягає у вчиненні активних
дій, що створюють перешкоди в
проведенні перевірки. Такі дії можуть
полягати у відмові виконати законні
вимоги посадових осіб інспекції,
зокрема, щодо надання доступу до
об'єкта будівництва.

Крім того, норми п. 13 Порядку,
присутність суб'єкта містобудування
під час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
визначають як право суб'єкта
містобудування, а не його обов'язок,
відтак відсутність суб'єкта
містобудування при проведенні
контролюючим органом перевірки не є
тотожним діям суб'єкта містобудування
з приводу недопущення посадових осіб
до перевірки.

За таких обставин, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень, не
доведено вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого п. 14
Порядку, за яке, зокрема, встановлена
відповідальність пунктом 2 частини 6
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
постанова про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 30.09.2013 № 3-3009/4, прийнята
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, підлягає
скасуванню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 листопада 2013
року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 26.09.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.