Справа № 809/1900/14
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р.
Справа № 809/1900/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мигалюка Ю.В.

секретаря Григорука Д.С.,

за участю сторін:

представника позивача: не
з'явився,

представника відповідача: не
з'явився

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.
Івано-Франківську в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську до ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу в сумі 2 294
грн. -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Івано-Франківську звернулася в суд з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу в сумі 2 294 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач протиправно, в порушення
податкового обов'язку не сплатив в
дохід бюджету податковий борг з сплати
єдиного податку.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, на адресу суду
подав клопотання про розгляд справи за
його відсутності, в якому позовні
вимоги підтримав та просив позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився з невідомих суду
причин, хоча належним чином
повідомлений про розгляд справи за
адресою що вказана в даних ЄДРПОУ.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, дослідивши
докази, суд прийшов до висновку, що
даний адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 з 12.02.2013 року є фізичною
особою-підприємцем, взятий на облік
Державною податковою інспекцією у м.
Івано-Франківську як платник єдиного
податку (а.с.5-6).

Конституційний обов'язок кожного
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах встановлених законом
визначений ч.1 ст. 67 Конституції
України.

Спірні правовідносини, що виникли між
сторонами у сфері справляння податків
і зборів врегульовані Податковим
кодексом України.

Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

У відповідності до вимог ст.36 вказаного
Кодексу податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 38 Податкового Кодексу
України виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлені
податковим законодавством терміни.

Згідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
Кодексу України платник податків
зобов'язаний сплачувати податки і
збори в строки та у розмірах
встановлених цим Кодексом. Обов"язок
фізичної особи - підприємця щодо сплати
податків і зборів припиняється з їх
сплатою.

Податковим кодексом України
визначена можливість для юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
самостійно обирати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам встановлених
законодавством та реєструється
платником єдиного податку в порядку
визначеному ПКУ.

Пунктом 291.4 ст.291 Податкового кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності поділяються на групи
платників єдиного податку.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно заяви відповідача про
застосування спрощеної системи
оподаткування від 20.02.2013 р., ним обрано
ставку єдиного податку 20 відсотків до
розміру мінімальної заробітної плати
та 2-гу групу платника єдиного податку.

Основним видом діяльності відповідно з
КВЕД є роздрібна торгівля іншими
продовольчими товарами.

Відповідно до ПКУ ставка єдиного
податку встановлюються у відсотках
(фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом станом на 01 січня
податкового року.

Згідно з п.295.1 ст. 295 платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20-го числа
(включно) поточного місяця. Такі
платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
період (квартал, рік), але не більше як
до кінця поточного звітного року.

Однак, визначений Законом обов"язок
щодо сплати єдиного податку відповідач
виконував неналежним чином, внаслідок
чого допустив заборгованість в сумі 2 294
грн.

Підпунктом 175 п.1 ст.14 ПКУ вказано,
що сума узгодженого податкового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але
несплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня нарахована на суму такого
грошового зобов'язання визнається
податковим боргом.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 ПКУ у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податкову вимогу.

Відповідачу було надіслано
податкову вимогу , якою повідомлено про
факт узгодження податкового
зобов'язання та виникнення права
податкової застави на активи платника
податків і обов'язок погасити суму
податкового боргу, однак останнім
залишена без задоволення (а.с.11-12).

Відповідно до п. 59.5 ст.59 Податкового
Кодексу України: у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Податковий кодекс України визначає (пп.
14.1.175 п.14.1 ст.14), що податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно вимог п.87.11. ст. 87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.

Відповідно до ст. 95 Податкового
Кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває в податковій
заставі.

За таких обставин позов підлягає
до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124
Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163,
ст. 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ
НОМЕР_1, АДРЕСА_1) в дохід бюджету
податковий борг по єдиному податку в
сумі 2 294 грн. (дві тисячі двісті
дев'яносто чотири гривні 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі
07.07.2014 року.

Суддя (підпис)
Мигалюк Ю.В.