Справа № 159/5821/14-а
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/5821/14-а
Провадження № 2-а/159/225/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
30 вересня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської обл. в складі

головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі
Волинської області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
начальника В ДАІ з обслуговування
Турійського району Волинської області
Антонюка Івана Петровича про визнання
нечинною та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 25.09.14 р. звернувся до суду із
вказаним адміністративним позовом,
мотивуючи тим, що оскаржуваною
постановою, винесеною відповідачем
18.09.14 р., його визнано винним у вчиненні
адмінправопорушення, передбаченого ч. 1
ст. 122 КУпАП; накладено стягнення у виді
штрафу в розмірі 300 грн.. У оскаржуваній
постанові зазначено, що 18.09.14 р. о 14 год.
23 хв. у с. Сельці, позначеному знаком 5.45,
він рухався автомобілем марки «Форд
Транзіт», н. з. НОМЕР_1, зі швидкістю 82
км/год., чим перевищив дозволену
швидкість більш як на 20 км/год,
порушивши вимоги п. 12.4 ПДР України.
Швидкість вимірювалась приладом
«Радіс» № 2 070. Зазначає, що оскаржувану
постанову вважає незаконною та такою,
що підлягає скасуванню. Зокрема,
оскаржувана постанова суперечить
вимогам ст. ст. 251, 252 КУпАП, винесена
лише на підставі такого сумнівного
доказу як фіксування швидкості руху за
допомогою вищезазначеного приладу у
загальному потоці автомобілів.
Зазначає, що швидкісного режиму він не
порушував. У оскаржуваній постанові не
зазначено, що відповідач має право
працювати з вказаним приладом; що
прилад є сертифікованим, технічно
справним. А тому вважає, що його
винуватість у вчиненні вказаного вище
правопорушення не доведена. При
винесенні оскаржуваної постанови
відповідачем, незважаючи на
заперечення винуватості з його боку,
інші докази не розглядались. Його з
доказами у справі ознайомлено не було.
При накладенні адмінстягнення не було
враховано ступеню його винуватості,
інших обставин. Оскаржувана постанова
винесена у місці зупинення того ж
числа. Вважає, що відповідач мав би
прийти до висновку про відсутність
його винуватості. Зазначає, що
відповідач діяв без дотримання вимог
закону. Просить позов задовольнити,
оскаржувану постанову визнати
нечинною та скасувати.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, обґрунтувавши його
вищенаведеними доводами, суду
додатково пояснив, що, дійсно, він 18.09.14
р. о 14 год. 23 хв. рухався у с. Сельці,
позначеному знаком 5.45, вказаним вище
автомобілем, з дозволеною швидкістю.
Був зупинений працівниками ДАІ.
Відповідачем було складено щодо нього
протокол про адмінправопорушення, у
якому він письмово пояснив, що
винуватості своєї у вчиненні
правопорушення не визнає, доказів його
винуватості немає. Протокол про
адмінправопорушення та оскаржувана
постанова складена з врахуванням даних
про його особу за посвідченням водія.
Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, хоча належно оповіщений, про
причини неявки суду не повідомив,
письмового заперечення проти позову до
суду не подав.

На думку суду, розгляд справи можливий
у відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази у справі,
з'ясувавши обставини справи, приходить
до висновку, що позов підставний та
підлягає до задоволення із наступних
підстав.

Так, судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд
справ про правопорушення, передбачене
ч. 1 ст. 122 КУпАП, покладено на органи
внутрішніх справ (міліцію).

Значення дорожнього знака - 5.45 -
"Початок населеного пункту".
Найменування і початок забудови
населеного пункту, в якому діють вимоги
цих Правил, що визначають порядок руху
в населених пунктах.

Відповідно до змісту п. 12.4 ПДР України,
у населених пунктах рух транспортних
засобів дозволяється із швидкістю не
більше 60 км/год.

Частина 1 ст. 122 КУпАП, дійсно,
передбачає адміністративну
відповідальність водіїв транспортних
засобів за перевищення встановлених
обмежень швидкості руху транспортних
засобів більш як на 20 км/год, порушення
вимог дорожніх знаків та розмітки
проїзної частини доріг.

Як слідує зі змісту ст. 254 КУпАП, про
вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності.

В судовому засіданні встановлено, що,
дійсно, 18.09.14 р. о 14 год. 30 хв.
відповідачем як нач. В ДАІ з
обслуговування Турійського району на
а/д Р - 15 у с. Сельці, було складено щодо
позивача протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП, серії АБ2 № 449 343. У протоколі
зазначено, що позивач 18.09.14 р. о 14 год. 23
хв. на а/д Р - 15, у с. Сельці, позначеному
знаком 5.45, керував автомобілем марки
«Форд Транзіт», н. з. НОМЕР_1, рухаючись
із швидкістю 82 км/год., перевищивши
дозволену швидкість більш як на 20
км/год., в порушення вимог п. 12.4 ПДР
України, тим самим вчинив
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач
дав письмове пояснення про те, що
вважає викладене у протоколі невірним;
зазначив, що вказана у протоколі
швидкість доказами підтверджена не
була, а він рухався у загальному потоці
автомобілів.

Будь - яких відомостей про те, що до
протоколу додається той чи інший доказ,
у протоколі немає.

Позивачеві було належно роз»яснено
його права та обов»язки, передбачені
ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП,
та його було належно повідомлено, що
розгляд адмінсправи відбудеться 18.09.14
р. о 14 год. 30 хв. у с. Сельці, під розпис.

Будь - яких клопотань позивачем також
не зазначено.

У подальшому, 18.09.14 р. відповідачем як
нач. В ДАІ з обслуговування Турійського
району на а/д Р - 15 у с. Сельці, було
винесено щодо позивача постанову у
справі про адмінправопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, серії ПС1 №
599194. У оскаржуваній посанові зазначено,
що позивач 18.09.14 р. о 14 год. 23 хв. на а/д Р -
15, у с. Сельці, позначеному знаком 5.45,
рухався на вказаному вище автомобілі
із швидкістю 82 км/год., перевищивши
дозволену швидкість більш як на 20
км/год., в порушення вимог п. 12.4 ПДР
України, тим самим вчинив
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивачеві копію оскаржуваної
постанови вручено тоді ж під розпис.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь - які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Таким чином, посилання позивача,
зазначене ним у позовній заяві на те, що
відповідач протокол у справі про
адмінправопорушення склав та
оскаржувану постанову виніс без
дотримання всіх вимог КУпАП, знайшло
своє ствердження в судовому засіданні.

Так, відповідачем ні у протоколі про
адмінправопорушення, ні у оскаржуваній
постанові не зазначено будь - якого
доказу на підтвердження винуватості
позивача, спростування доводів
позивача, зазначених у протоколі про
адмінправопорушення.

Відповідно, в оскаржуваній постанові
відповідач також не навів доводів на
спростування письмового пояснення
позивача.

Разом з тим, як слідує з копії протоколу
про адмінправопорушення, у ньому було
зазначено місце та час розгляду справи
про адмінправопорушення, тобто, ці
відомості були відомі позивачеві.
Даних про те, що він подавав клопотання
про відкладення розгляду справи тощо,
позивачем суду не надано і з наявних
матеріалів таке не вбачається. Тобто,
відповідачеві не було підстав
відкладати розгляд справи за таких
обставин.

За змістом ст. 277 КУпАП, справа про
адміністративне правопорушення за ч. 1
ст. 122 КУпАП розглядається у
п'ятнадцятиденний строк з дня
одержання органом (посадовою особою),
правомочним розглядати справу,
протоколу про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів
справи. Строки розгляду справи
відповідачем не порушено, справу
розглянуто 18.09.14 р..

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що
питання, що підлягали вирішенню
відповідачем при підготовці до
розгляду справи про адміністративне
правопорушення, передбачені ст. 278
КУпАП, з огляду на відомості, що
вбачаються з протоколу про
адмінправопорушення, пояснень
позивача, відповідачем належно та
повно вирішені не були.

Крім того, як стверджується копією
паспорта позивача та свідоцтва про
право керування транспортними
засобами, його прізвище - ОСОБА_1. У
протоколі ж про притягнення особи до
адмінвідповідальності та у
оскаржуваній постанові відповідач
зазначив прізвище особи - ОСОБА_1, що є
невірним.

Таким чином, суд вважає, що
скаржувана постанова винесена
відповідачем з порушенням вимог
закону, а саме: ст. ст. 251, 252, 276 КУпАП.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП,
завданнями провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне
з»ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності із
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобіганню правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади, їх
посадові особи зобов"язані діяли лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв»язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом.

Провадження у справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності із законом.

При розгляді даної справи суд
перевіряє законність і
обгрунтованість винесеної постанови
на момент її винесення.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що при прийнятті оскаржуваного рішення
відповідачем було допущено порушення
вимог закону, а тому є підстави для
визнання оскаржуваної постанови -
нечинною та такою, що підлягає до
скасування. Інші доводи позивача
стосовно неправомірності поведінки
відповідача не знайшли свого
ствердження в судовому засіданні

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України,
ст. ст. 8 -11, п. 2 ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 72,
ст. ст. 86, 87, 159, 160 - 163, 256, 100 КАС України,
ст. ст. 7, 9, ч. 1 ст. 122, ст. ст. 222, 245, 251, 252, 256,
268, 272, 278 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 599 194,
винесену 18.09.14 р. начальником В ДАІ з
обслуговування Турійського району
Волинської області Антонюком Іваном
Петровичем про визнання позивача у
справі ОСОБА_1 (у постанові зазначено -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1), винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП на накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 300 грн., скасувати.

Постанова суду остаточна та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:І. М. Логвинюк