Справа № 813/4431/14
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2014 року
№ 813/4431/14
Львівський окружний адміністративний
суд,
головуючого-судді
секретар судового засідання
за участі представників
Гладкова М.В., Жовнеровича О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Експресс-К» до Державної податкової
інспекції у Залізничному районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -
Позивач звернувся з позовом, в якому
просить скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
Посилається на те, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
винесене відповідачем на підставі акту
№1322/13-03-22-01-13/13814980 від 04.06.2014 року «Про
результати позапланової виїзної
перевірки ТзОВ «Експресс-К» з питань
повноти декларування, нарахування та
своєчасності сплати в бюджет податків
і обов'язкових платежів під час
взаємовідносин із ТОВ «Промтехметал»,
ТОВ «Крафт ЛВ», ПП «Воллі», іншими
суб'єктами господарювання із ознаками
фіктивності за період з 01.01.2011 року по
01.12.2011 року». Вважає, що висновки
викладені в акті перевірки не
відповідають дійсності та суперечать
вимогам податкового законодавства.
Зазначає, що господарські операції з
ТзОВ «Промтехметал» підтверджуються
первинними бухгалтерськими
документами, які відповідають вимогам
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні». Тому вважає, що вказане
податкове повідомлення-рішення є
протиправним та таким, що підлягає
В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали
повністю, з підстав викладених в
обґрунтуваннях позовної заяви, а також
зазначили, що Львівським окружним
адміністративним судом вже
досліджувався факт реальності
здійснення господарських операцій з
аналогічним контрагентом ТзОВ
«Промтехметал» та винесено постанову
від 13 серпня 2014 року по справі №
813/3960/13-а, якою позов задоволено
повністю, скасовано податкове
повідомлення-рішення від 08 травня 2013
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість, а тому
просять позов задоволити.
Від відповідача надійшли письмові
заперечення проти позову, в яких він
просить в позові відмовити,
посилається на те, що працівниками
податкової інспекції проведена
позапланова виїзна перевірка позивача
з питань своєчасності сплати в бюджет
податків і обов'язкових платежів під
час фінансово-господарських відносин з
ТзОВ «Промтехметал», ТзОВ «Крафт ЛВ»,
ПП «Воллі» за період з 01.01.2011 року по
01.12.2011 року, за результатами якої
складено Акт перевірки
№1322/13-03-22-01-13/13814980 від 04.06.2014 року. При
проведенні перевірки позивача по
взаєморозрахунках з ТзОВ
«Промтехметал» встановлено завищення
витрат внаслідок безпідставного
включення до витрат вартості придбаних
ТМЦ у ТзОВ «Промтехметал», в результаті
чого занижено податок на прибуток в
сумі 8 280,00 грн. Зазначив, що позивач
фактично не міг здійснювати
господарські операції з придбання ТМЦ,
начебто отриманих від ТзОВ
«Промтехметал», через відсутність у
підприємства майна та інших
матеріальних ресурсів; відсутність
необхідних умов для досягнення
результатів економічної діяльності,
управлінського та технічного
персоналу, основних засобів,
складських приміщень, транспортних
засобів, механізмів, віддалене
розташування місцезнаходження
Продавця (Виконавця) від Покупця
(Замовника) при відсутності трудових
ресурсів, що підтверджує нереальність
отримання ТМЦ, як наслідок відсутність
постачання ТМЦ від ТзОВ «Промтехметал»
в адресу позивача. Також,
неправомірність формування позивачем
податкових зобов'язань по
фінансово-господарських відносинах з
ТзОВ «Промтехметал» підтверджується
вироком Сихівського районного суду
м.Львова від 07.07.2014 року про
обвинувачення ОСОБА_5 директора
ТзОВ «Промтехметал» за ч.3 ст.27,
ч.2 ст.205, ч.4 ст.358 КК України. А тому
вважає, що позовні вимоги позивача є
необґрунтованими та безпідставними.

В судовому засіданні, представник
відповідача проти позову заперечила, з
підстав викладених у письмовому
запереченні на позов та просить
відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступні обставини справи та надав їм
правову оцінку.

На підставі направлення від 22.05.2014 року
№ 768, згідно п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України та наказу
від 22.05.2014 року № 664 працівниками
податкової інспекції проведено
позапланову виїзну перевірку позивача
з питань дотримання повноти
декларування, нарахування та
своєчасності сплати в бюджет податків
і обов'язкових платежів під час
взаємовідносин з ТзОВ «Промтехметал»,
ТзОВ «Крафт ЛВ», ПП «Воллі», іншими
суб'єктами господарювання із ознаками
фіктивності за період з 01.01.2011 року по
01.12.2011 року, за результатами якої
складено акт перевірки
№1322/13-03-22-01-13/13814980 від 04 червня 2014
року.

Згідно висновків вищенаведеного Акту
перевірки, відповідачем встановлено
порушення позивачем, зокрема п.п.14.1.27
п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.3 ст.44, п.138.2 ст.138,
п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України ТзОВ «Експресс-К» завищено
витрати внаслідок безпідставного
включення до витрат вартості придбаних
ТМЦ у ТзОВ «Промтехметал», всього
на суму 36 000,00 грн, в тому числі: за 2
квартал 2011 року в сумі 36 000,00 грн, в
результаті чого занижено податок на
прибуток всього в сумі 8 280,00 грн, в тому
числі за 2 квартал 2011 року в сумі 8 280,00
грн.

Відповідач на підтвердження
обґрунтованості висновків перевірки
та правомірності винесення
податкового повідомлення-рішення
посилається на те, що перевіркою
встановлено неправомірне відображення
позивачем у податковому обліку
господарську операцію щодо придбання
ТМЦ в ТзОВ «Промтехметал».
Господарська операція між ТзОВ
«Експресс-К» та ТзОВ «Промтехметал» не
підтверджується із врахуванням
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
необхідних трудових ресурсів,
транспортних засобів та іншого майна,
яке необхідне для здійснення такої
діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів
і транспортних засобів. Також, в ході
проведення перевірки встановлено, що
26.04.2012 року слідчим управління ДПС у
Львівській області порушено
кримінальну справу відносно ОСОБА_5
директора ТзОВ «Промтехметал», ОСОБА_4
та ОСОБА_6 за ознаками вчинення
злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.205,
ч.4 ст.358 КК України та щодо
невстановлення слідством осіб за
фактом вчинення фіктивного
підприємництва та підроблення
завідомо підроблених документів, за
ознаками вчинення злочинів,
передбачених ч.2 ст.205 та ч.ч.3,4 ст.358 КК
України. Крім цього, в провадженні
слідчого перебувала кримінальна
справа № 139-0342 про обвинувачення
власника та директора ПП «Воллі»
ОСОБА_4 у вчиненні злочинів,
передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.205, ч.4 ст.358 КК
України. В подальшому, згідно вироку
від 26.12.2012 року Сихівським районним
судом м.Львова ОСОБА_4 визнано винним у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2
ст.27, ч.2 ст.205, ч.4 ст.358 КК України.

На підставі Акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення №/8794 від 16
червня 2014 року, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
на прибуток в розмірі 8 280,00 грн.

Позивачем з метою спростування
тверджень відповідача представлено
суду податкову накладну № 60 від 06.04.2011
року, видаткову накладну № РН-00485 від
06.04.2011 року, журнал реєстрації
довіреностей, накладну № 11 від 08.04.2011
року, податкову накладну № 8 від 06.04.2011
року, довіреність СН № 440 від 07.04.2011
року, виписка по рахунку №
5479, договір оренди приміщення
будівлі № 4/06/12 від 01.06.2012 року та
договір оренди приміщення будівлі № 5
від 01.02.2008 року.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством. Платникам податків
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216
Цивільного кодексу України, платники
податків мають право вносити
відповідні зміни до податкової
звітності у порядку, визначеному
статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п.44.3 ст.44 ПК України
платники податків зобов'язані
забезпечити зберігання документів,
визначених у пункті 44.1 цієї статті, а
також документів, пов'язаних із
виконанням вимог законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
менш як 1095 днів з дня подання
податкової звітності, для складення
якої використовуються зазначені
документи, а у разі її неподання - з
передбаченого цим Кодексом граничного
терміну подання такої звітності.

Згідно п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами
138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5,
138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12
цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і
статтею 141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті
та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України
витрати операційної діяльності
включають: собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті,пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей
142 і 143 та інших статей цього Кодексу,
які прямо визначають особливості
формування витрат платника податку.

Відповідно до п.138.8 ст.138 ПК України
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну);

Згідно п.п.138.8.1 п.138.8 ст.138 ПК України до
складу прямих матеріальних витрат
включається вартість сировини та
основних матеріалів, що утворюють
основу виготовленого товару, виконаної
роботи, наданої послуги, придбаних
напівфабрикатів та комплектувальних
виробів, допоміжних та інших
матеріалів, які можуть бути
безпосередньо віднесені до
конкретного об'єкта витрат. Прямі
матеріальні витрати зменшуються на
вартість зворотних відходів, отриманих
у процесі виробництва, які оцінюються у
порядку, визначеному в положеннях
(стандартах) бухгалтерського обліку;

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Пунктом 138.4 ст.138 ПК України зазначено,
витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподільних
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій, згідно з
вимогами ч.1 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік», є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинний документ, згідно визначення
наведеного в ст.1 зазначеного Закону, це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

На пропозицію суду, позивачем не
представлено жодних інших доказів, які
б підтверджували реальність
здійснення господарських операцій з
контрагентом ТзОВ
«Промтехметал».

Відомості, зазначені у представлених
позивачем первинних документах, не
відображають змісту господарських
операцій, що відбулись між Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Експресс-К» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Промтехметал».

Судом не беруться до уваги
посилання представників позивача на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2013
року по справі №813/3960/13-а, оскільки ним
не представлено жодних інших доказів
про реальність здійснення
господарських операцій з ТзОВ
«Промтехметал».

Крім цього, вироком Сихівського
районного суду м.Львова від 07.07.2014 року
№ 464/6266/14-к, який набрав законної
сили, встановлено, що ОСОБА_5 за
попередньою змовою групою осіб із
ОСОБА_6, ОСОБА_4 та невстановленими
досудовим розслідуванням особами, з
метою прикриття незаконної діяльності,
здійснив придбання ТОВ
«Промтехметал» та перереєстрацію ПП
«Воллі», ТОВ «Крафт ЛВ» та впродовж
квітня-вересня 2011 року, будучи
організатором, вчинив фіктивне
підприємництво, чим заподіяв велику
матеріальну шкоду державі та вчинив
використання завідомо підроблених
документів. ОСОБА_5, директор ТзОВ
«Промтехметал» свою вину в
інкримінованих кримінальних
правопорушеннях визнав повністю.

Відповідно до ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене та те, що
позивачем не додано доказів на
спростування висновків податкового
органу, а також беручи до уваги вирок
Сихівського районного суду м.Львова
від 07 липня 2014 року № 464/6266/14-к, суд
приходить до висновку про
правомірність винесення відповідачем
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, а тому позовні
вимоги позивача до задоволення не
підлягають.

На підставі ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
із урахуванням того, що рішення
ухвалене на користь відповідача, який є
суб'єктом владних повноважень, судові
витрати здійснені позивачем не
підлягають до компенсації.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Експресс-К» до Державної податкової
інспекції у Залізничному районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 16 червня
2014 року № /8794 - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
Ланкевич А.З.