Справа № 805/9856/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/47707/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Голови Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України - Самсіна Ігоря
Леоновича про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4
на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 серпня 2013
року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
суду з адміністративним позовом, в
якому просила визнати протиправною
бездіяльність Голови Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України Самсіна І.Л. щодо не надання
відповіді за його зверненням від 25.04.2013
року та зобов'язати відповідача надати
відповідь за вказаним зверненням.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 серпня 2013
року залишено без змін постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року.

Позивач, ОСОБА_4 не погодився з
постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року та ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 30 серпня 2013 року і звернувся до суду
з касаційною скаргою, в який просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нове про
задоволення позову, посилаючись на
порушення норм матеріального права, що
призвело до ухвалення незаконних
судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

25.04.2013р. позивачем на ім`я відповідача
було направлено звернення від 25.04.2013р.,
в якому позивач, посилаючись на ст. 94
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», ст.19 Закону України
«Про звернення громадян», ст.ст.5,6
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» просив
перевірити факти навмисної відмови
надання інформації на його звернення
від 05.11.2012р. та від 23.11.2012р. та повідомити
про результати перевірки у строк,
визначений ст. 20 Закону України «Про
звернення громадян», а також
відповідно до ст.20 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
надіслати рішення Комісії від 14.11.2012р.,
від 17.01 .2013р. та повідомити про
дисциплінарні заходи за його
зверненням від 08.05.2012р.

Вказане звернення було зареєстроване у
ВККС України 21.05.2013р., про що свідчить
вхідний штамп на зверненні.

Відповідно до копії листа ВККС України
від 22.05.2013р. №04з-541213вих., позивачу на
його запит було надіслано копію
рішення Комісії №30/дп-13 від 17 січня
2013р., відносно суддів Шахтарського
міськрайонного суду Донецької
області Нестеренка Є.В., Кобаля М.І.,
суддів Донецького апеляційного
адміністративного суду Компанієць І.Д.,
Сухарька М.Г., Гаврищук Т.Г., Геращенко
І.В., Арабей Т.Г., Губської Л.В. та копію
витягу з рішення Комісії №5882/дп-12 від 14
листопада 2012р., щодо судді Шахтарського
міськрайонного суду Донецької
області Карабази Н.Ф. та судді
Донецького апеляційного
адміністративного суду Білак С.В. з
додатками на 5 аркушах.

Як вбачається із копії реєстру на
відправлення кореспонденції від 22
травня 2013р. за №28 зазначено лист
№04з-541213 з додатками, адресатом
вказаний ОСОБА_4, адреса якого
співпадає з адресою, вказаною на
зверненні від 25.04.2013р.

Предметом даного спору є незгода
позивача з отриманою відповіддю яка, на
думку позивача, є неповною та
розглянута з порушенням Закону України
«Про звернення громадян».

Відмовляючи у задоволенні позову суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про те, що відповідач діяв відповідно
до вимог чинного законодавства,
надавши відповідь по суті, в межах
своїх повноважень та компетенції, у
термін, передбачений законом.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI
від 07 липня 2010 року Регламентом Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України, затвердженим рішенням Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України від 08 червня 2011 року № 1802/зп-11.

За змістом частин першої, четвертої
статті 84 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
дисциплінарне провадження - це
процедура розгляду органом, визначеним
законом, звернення, в якому містяться
відомості про порушення суддею вимог
щодо його статусу, посадових обов'язків
чи присяги судді.

Порядок дисциплінарного провадження
щодо судді врегульований статтею 86
Закону «Про судоустрій і статус
суддів», відповідно до частини першої
якої дисциплінарне провадження щодо
судді передбачає здійснення перевірки
даних про наявність підстав для
притягнення судді до дисциплінарної
відповідальності, відкриття
дисциплінарної справи, її розгляд і
прийняття рішення органом, що здійснює
дисциплінарне провадження.

Повноваження ВККС України встановлені
статтею 91 вказаного Закону, згідно з
пунктом восьмим частини першої якої
вона розглядає заяви та повідомлення
про дисциплінарну відповідальність
суддів місцевих та апеляційних судів
та за наявності підстав порушує
дисциплінарні справи і здійснює
дисциплінарне провадження.

Відповідно до підпункту 13.1.4. пункту 13.1.
Регламенту дисциплінарне провадження
передбачає: здійснення перевірки даних
про наявність підстав для притягнення
судді до дисциплінарної
відповідальності; відкриття
дисциплінарної справи; розгляд
дисциплінарної справи; прийняття
рішення.

При цьому перевірка даних про
наявність підстав для відкриття
дисциплінарної справи та притягнення
судді до дисциплінарної
відповідальності здійснюється членом
Комісії, який за результатами
перевірки складає висновок з
викладенням фактів та обставин,
виявлених у ході перевірки та
пропозицією про відкриття чи відмову у
відкритті дисциплінарної справи. Такий
висновок разом з матеріалами
передається на розгляд ВККС України,
яка вирішує питання про відкриття
дисциплінарної справи чи відмову в її
відкритті, розглядає дисциплінарну
справу та приймає рішення більшістю
від загального її складу (частини
друга, шоста, сьома статті 86, частина
перша статті 87 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»

Таким чином, права особи, яка
звернулася зі скаргою (заявою,
зверненням) стосовно дій судді, в
дисциплінарному провадженні певним
чином обмежені, зокрема, правом на
подання скарги (заяви, звернення) на дії
судді та правом на розгляд такої скарги
(заяви, звернення) з дотриманням
Комісією процедури розгляду та
прийняття рішення.

Судом встановлено, що позивач
скористався передбаченим частиною
другою статті 84 вказаного Закону
правом на звернення зі скаргою
відносно порушення суддями вимог
закону, за результатами перевірки якої
член Комісії ОСОБА_6 22 травня 2013 року
склала відповідний висновок.

Вказаний висновок разом з матеріалами
був переданий на розгляд ВККС України,
яка у встановленому законом порядку 17
січня 2013 року відмовила у відкритті
дисциплінарної справи стосовно суддів
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області Нестеренка Є.В.,
Кобаля М.І., суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
Компанієць І.Д., Сухарька М.Г., Гаврищук
Т.Г., Геращенко І.В., Арабей Т.Г., Губської
Л.В. та копію витягу з рішення Комісії
№5882/дп-12 від 14 листопада 2012р., щодо
судді Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області Карабази Н.Ф.
та судді Донецького апеляційного
адміністративного суду Білак С.В. з
додатками на 5 аркушах, що відповідає
приписам частин другої, шостої сьомої
статті 86 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів».

Про прийняте рішення позивач був
повідомлений листом від 22 травня 2013
року за підписом члена Комісії ОСОБА_6

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що ВККС України
дотрималась процедури розгляду заяв
(скарг) позивача, за наслідками чого
прийняла відповідне рішення.

При цьому колегія суддів враховує ту
обставину, що доводи заяв позивача
зводяться до порушень суддями норм
процесуального права при розгляді
справ.

Разом з тим давати оцінку
процесуальним рішенням та діям суддів
щодо розгляду конкретної судової
справи можуть лише вищестоящі судові
інстанції при перегляді судових
рішень. Вища кваліфікаційна комісія
суддів України таким правом не
наділена.

В силу частини першої статті 6 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», суди здійснюють правосуддя
самостійно. Здійснюючи правосуддя,
суди є незалежними від будь-якого
незаконного впливу.

При офіційному тлумаченні положень
частини другої статті 126 Конституції
України, Конституційний Суд України у
своєму Рішенні від 1 грудня 2004 року №
19-рп/2004 зазначив, що положення частини
другої статті 126 Конституції України
"вплив на суддів у будь-який спосіб
забороняється" треба розуміти як
забезпечення незалежності суддів у
зв'язку із здійсненням ними правосуддя,
а також як заборону щодо суддів
будь-яких дій незалежно від форми їх
прояву з боку державних органів,
установ та організацій, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб, фізичних та юридичних
осіб з метою перешкодити виконанню
суддями професійних обов'язків або
схилити їх до винесення неправосудного
рішення тощо.

У Рішенні Конституційного Суду України
№ 2-рп/2011 від 11 березня 2011 року
викладена позиція, відповідно до якої
оцінка процесуальних дій суддів щодо
розгляду конкретної судової справи
може здійснюватись тільки судами
апеляційної і касаційної інстанції.
Витребування будь-яких матеріалів
справи має наслідком оцінку вчинених
суддею процесуальних дій. Така оцінка
до винесення ним остаточного рішення у
справі є втручанням у здійснення
правосуддя, що суперечить частинам
першій, другій статті 126, частині першій
статті 129 Конституції України.

Аналізуючи положення законодавства
України, зокрема, стосовно порядку
розгляду та вирішення скарг відносно
суддів Вищою кваліфікаційною комісією
суддів України, суд касаційної
інстанції вважає, що розгляд і
вирішення заяв (скарг) позивача
здійснено із додержанням процедури, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому слід зазначити, що за
Регламентом Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України, затвердженим
рішенням Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України від 08 червня 2011
року № 1802/зп-11, рішення про відмову у
відкритті дисциплінарної справи
повинно містити обґрунтування
висновку про відсутність підстав для
притягнення судді до дисциплінарної
відповідальності. Копія рішення
Комісії про відкриття дисциплінарної
справи надсилається судді, щодо якого
відкрито справу, та особі, за
зверненням якої порушено справу в
порядку, встановленому статтею 86
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

Враховуючи наведене, суд касаційної
інстанції погоджується з тим, що
комісія не зобов'язана запрошувати
особу, яка звернулась зі скаргою
(заявою) щодо поведінки судді, на її
засідання та направляти їй копію
рішення про відмову у відкритті
дисциплінарної справи стосовно такого
судді.

Також суд касаційної інстанції вважає
необґрунтованими посилання позивача
про порушення ВККС України
передбаченого Законом України «Про
звернення громадян» та Законом України
«Про доступ до публічної інформації»,
права на отримання повідомлення про
прийняте Комісією рішення, оскільки
правовідносини, що виникли між
позивачем та відповідачем регулюються
спеціальним нормативно-правовим актом
- Законом України «Про судоустрій і
статус суддів».

З огляду на встановлені обставини
справи та вимоги чинного
законодавства, суд касаційної
інстанції погоджується з тим, що вимоги
позивача є необґрунтованими, оскільки
Вища кваліфікаційна комісія суддів
України діяла на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Донецького окружного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 серпня 2013
року ґрунтуються на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, та
не допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду
попередніх інстанції, тому підстави
для скасування або зміни рішень
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 24
липня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 30 серпня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець