Справа № 133/2599/14-а
Суддя: Воронюк В. А.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 133/2599/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙСУД ВІННИЦЬКОЇ
ОБЛАСТІ

Козятинський міськрайонний суд
Вінницької області у складі

головуючого-судді: Воронюк В.А.

при секретарі: Полонській Н.М.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача:
Маліновського В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в м.Козятин та
Козятинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Козятині та Козятинському районі про
визнання дій відповідача
неправомірними та зобов'язання
відповідача провести нарахування
пенсії з урахуванням трудового стажу
та отриманої заробітної плати в
СФГ "ОСОБА_4" з 01.03.1992 року по 30.06.1995 року
та виплачувати пенсію із дня звернення
із заявою до управління Пенсійного
фонду України в м. Козятині та
Козятинському районі, а саме з 08.05.2014
року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
зазначила, що 08.05.2014 року нею до УПФУ в
м.Козятин та Козятинському районі було
подано заяву та довідку про заробітну
плату №121 від 12.03.2013 року видану КП
«Козятинський трудовий архів» за
період роботи в СФГ «ОСОБА_4» з 01.03.1992
року по 30.06.1995 року, де вона просила
врахувати при призначені пенсії її
заробітну плату у СФГ «ОСОБА_4» за даний
період. Листом УПФУ в м.Козятин та
Козятинському районі №707/06-38/02-10 від
13.05.2014 року їй у перерахунку пенсії
було відмовлено, за тих підстав, що СФГ
«ОСОБА_4» за період з 01.03.1992 року
нарахування та сплату збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування не проводило. Позивач
вважає, що дії Пенсійного органу
порушують її конституційне право на
пенсійне забезпечення, що слугувало
підставою звернення з цим позовом
до суду.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просила позов
задовільнити та додала ,що страхові
внески на загальнообов'язкове пенсійне
страхування найманих працівників та
інших осіб, які належать до кола осіб,
які підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню та
зазначені у ст. 11 Закону України "Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування" сплачуються їх
роботодавцями та безпосередньо
застрахованими особами, що передбачено
ст. 14 вказаного закону. СФГ "ОСОБА_4 "
починаючи з серпня 1994 року було
зареєстровано в органах пенсійного
фонду, проте в період з серпня 1994 року
по 31.12.1996 року користуючись спеціальним
режимом оподаткування, господарство не
нараховувало та не сплачувало збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.Також зазначила, що збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у 1992-1996 роках підпадав під
поняття оподаткування, відтак
положення ст. 27 Закону України "Про
селянське фермерське господарство "
передбачали звільнення від сплати всіх
обов'язкових платежів, що
передбачались системою оподаткування.
Тому відмовляючи ОСОБА_3 у перерахунку
пенсії, відповідач порушує її
конституційні права, рівність прав на
призначення пенсії при інших рівних
умовах.

Відповідач в судовому засіданні
заперечує проти задоволення позову та
пояснив, що СФГ «ОСОБА_4»перебуває на
обліку в управлінні пенсійного фонду
лише з серпня 1994 року та за період з
серпня 1994 року по 30.06.1995 року
нарахування та сплату збору на
обов'язкове державне страхування не
проводило. Через це підстав для
здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_3 з
урахуванням заробітної плати за період
з серпня 1994р. по 30.06.1995 року немає.
Тому просив в позові відмовити

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
перевіривши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню.

З матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до
статті 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування " від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ (ЗУ
№1058) є пенсіонером та отримує пенсію за
віком.

08 травня 2014 року позивач подала до
УПФУ в м.Козятин та Козятинському
районі заяву про перерахунок їй пенсії
з урахуванням заробітної плати, які
вона отримувала в СФГ "ОСОБА_4 " за
період з 01.03.1992року по 30.06.1995 року та в
підтвердження свого зверення надала
довідку про заробітну плату №121 від
12.03.2013 року видану КП «Козятинський
трудовий архів» за період роботи в СФГ
«ОСОБА_4» з 01.03.1992 року по 30.06.1995 року,

Листом УПФУ в м.Козятин та
Козятинському районі №707/06-38 від 13.05.2014
року у перерахунку пенсії ОСОБА_3
відмовлено, з тим обґрунтуванням, що
СФГ «ОСОБА_4» перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду лише з
серпня 1994 року та за період з серпня
1994 року по 30.06.1995 року нарахування та
сплату збору на обов'язкове державне
страхування не проводило.

Згідно з частинами першою та другою
статті 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, яке гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій
тощо.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій визначені
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

За правилами пункту 2 статті 41
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до заробітної плати
для обчислення пенсії враховується
сума виплат, на які нараховуються
внески на обов'язкове державне
пенсійне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до статті 1 зазначеного
Закону страхові внески визначені як
кошти відрахувань на соціальне
страхування та збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
сплачені згідно із законодавством, що
діяло раніше; кошти сплачені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
найманих працівників та інших осіб, які
належать до кола осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та зазначені у
статті 11 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», сплачуються їх
роботодавцями та безпосередньо
застрахованими особами.

Механізм обов'язкового пенсійного
страхування передбачає відповідні
державні гарантії реалізації
застрахованими особами своїх
пенсійних прав.

Зокрема, згідно із частиною першою
статті 16 Закону, застрахована особа має
право отримувати від страхувальника
підтвердження про сплату страхових
внесків, вимагати від страхувальників
сплати внесків, у тому числі в судовому
порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок
страхувальника нараховувати,
обчислювати і сплачувати в установлені
строки та в повному обсязі страхові
внески (пункт 6 частини другої статті 17
Закону) незалежно від фінансового
стану платника (частина дванадцята
статті 20 Закону).

Таким чином страхові внески є
складовою умовою існування солідарної
системи і підлягають обов'язковій
сплаті.

Відповідно до пунктів 2, 3 статті 28
Закону України «Про селянське
(фермерське) господарство» від 20.12.1991
№ 2009-XII (чинного в період часу, який
позивач просить врахувати при
перерахунку пенсії) селянське
(фермерське) господарство реєструється
як платник збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування в
органах Пенсійного фонду України за
своїм місцем розташування, у
встановленому порядку сплачує збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з усіх видів заробітку за
членів селянського (фермерського)
господарства та осіб, які працюють у
ньому за трудовим договором
(контрактом), а також як платник
страхових внесків з окремих видів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, зазначених у
частині першій цієї статті, сплачує
страхові внески у встановленому
законодавством порядку.

Час роботи в селянському (фермерському)
господарстві членів господарства та
осіб, які працюють у ньому за трудовим
договором (контрактом), зараховується
до загального і безперервного стажу
роботи на підставі записів у трудовій
книжці і документів, що підтверджують
сплату внесків (збору) на соціальне
страхування.

При цьому, за правилами частини 2
статті 27 цього ж Закону, новостворені
селянські (фермерські)
господарства звільняються від
оподаткування на 3 роки, а в
трудонедостатніх селах - на 5 років.

Як встановлено з довідки Управління
Пенсійного фонду України в
Козятинському районі Вінницької
області № 364/03-38 від 04.09.2014 року, СФГ
«ОСОБА_4» перебуває на обліку в
управлінні з серпня 1994 року. За період з
серпня 1994 року по 31.12.1996 року
господарство нарахування та сплату
збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування не проводилось.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
ставить в залежність право
застрахованої особи на перерахунок
пенсії від сплати страхових внесків
страхувальником.

Власне, позивач, як застрахована особа
була позбавлена можливості впливати на
сплату страхових внесків СФГ
«ОСОБА_4», відтак, несплата зазначеним
селянським (фермерським) господарством
в спірний період страхових внесків
до Пенсійного фонду мала місце не з
вини застрахованої особи, що не взято
до уваги пенсійним органом,
натомість відмова у перерахунку
пенсії з урахуванням періоду роботи
на СФГ «ОСОБА_4», порушує рівність її
прав на призначення (перерахунок)
пенсії при інших рівних умовах.

У випадку що розглядається, несплата
страхових внесків призвела до
порушення принципу рівності особи
перед законом, а пенсійні органи не
вжили дієвих заходів для забезпечення
гарантованого державою права на
трудову пенсію (її перерахунок).

Відповідно до положень частини 3
статті 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до статтей 11, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При розгляді справи встановлено, що
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірності
своїх дій щодо відмови у перерахунку
позивачу пенсії з урахуванням
трудового стажу та отриманої
заробітної плати в СФГ "ОСОБА_4" з
01.03.1992 року по 30.06.1995 року. Надаючи
оцінку спірним правовідносинам, суд
зауважує, що у забезпеченні права особи
на соціальний захист роль і функція
пенсійного органу має бути активною, а
трактування правил Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» лише через
призму обов'язку страхувальника
вчасно і у повному обсязі сплачувати
внески звужує конституційні права
особи.

За вказаних обставин, суд вважає дії
управління Пенсійного фонду України
в м. Козятині та Козятинському районі
щодо відмови в проведенні
перерахунку пенсії ОСОБА_3 з
урахуванням трудового стажу та
отриманої заробітної плати у СФГ
"ОСОБА_4" за період роботи в СФГ
"ОСОБА_4" з 01.03.1992 року по 30.06.1995 року
протиправними, а позовні вимоги
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Керуючись ст. 19, 46 Конституціїї України,
ст. 1,7,11,14,27,28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування ", ст.ст 6, 158-163 КАС України.
суд

П О С Т А Н В И В :

Визнати протиправними діїі
управління Пенсійного фонду України в
м.Козятин та Козятинському районі
Вінницької області щодо відмови в
перерахунку пенсіїї ОСОБА_3 з
урахуванням трудового стажу та
отртиманої заробітної плати у СФГ
"ОСОБА_4" за період з 01.03.1992року по 30.06.1995
року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Козятин та
Козятинському районі Вінницької
області здійснити перерахунок
пенсіїї ОСОБА_3 з урахуванням трудового
стажу та отртиманої заробітної плати
у СФГ "ОСОБА_4" за період з 01.03.1992року по
30.06.1995 року відповідно до довідки № 121
від 12.03.2013 року виданої КП "Козятинський
трудовий архів " та виплачувати
пенсію із врахуванням такого
перерахунку з дня звернення із заявою
до управління Пенсійного фонду в
м.Козятин та Козятинському районі, а
саме з 08.05.2014 року.

Постанову допустити до негайного
виконання.

Постанова може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Козятинський міськрайонний суд
протягом 10 днів після проголошення.

Суддя :

Дата документу 23.09.2014