Справа № 2а-2789/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року Справа №
9104/111354/12Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області на постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
27 липня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання провести нарахування та
виплату доплати до пенсії та
додаткової щомісячної пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 27.06.2011 року звернулася в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області в якому просила
визнати протиправною бездіяльність
відповідача та зобов'язати останнього
провести обчислення, нарахування та
виплату, як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає у зоні гарантованого
добровільного відселення підвищення
до пенсії в розмірі двох мінімальних
заробітних плат передбачених абз. 2 ч. 1
ст. 39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період в межах строку
позовної давності з урахуванням
розміру мінімальної заробітної плати
передбаченої Законами України «Про
державний бюджет України» на 2010 та 2011
роки і виплачених сум та зобов'язати
відповідача нараховувати та
виплачувати згадану доплату до пенсії
в подальшому до настання обставин, з
якими закон пов'язує припинення таких
виплат.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 27 липня 2011
року (прийнятою в порядку скороченого
провадження) позов задоволено, визнано
дії управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області неправомірними,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області провести
нарахування та виплату позивачу як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
у зоні гарантованого добровільного
відселення підвищення до пенсії в
розмірі двох мінімальних заробітних
плат передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 39
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 27.12.2010 року по
день припинення права на даний вид
доплати до пенсії з врахуванням з
врахуванням ст. 53 Закону України «Про
державний бюджет України 2010 рік»,
Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік».

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
відносно надбавки до пенсії
непрацюючим в зоні гарантованого
добровільного відселення пенсіонерам,
визначеної ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», суд першої
інстанції не взяв до уваги внесені
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
в Закон України «Про статус та
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» зміни, а саме провадити
доплату в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністром
України. Постановою Кабінету Міністрів
України від 26.07.96 р. № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначено розмір надбавки
в сумі 10,50 тис. крб. та згідно Указу
Президента України від 25.08.96 р. № 762/96
«Про грошову реформу» ця сума на
сьогодні переведена і становить 10 грн.
50 коп.

Також апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не врахував що п. 7 ч. І Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» від 14 червня 2011, який набрав
чинності 19 червня 2011 року Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4, яким встановлено,
що у 2011 році норми і положення статей 39,
50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Тобто, Кабінету Міністрів України
надано право встановлювати порядок та
розміри соціальних виплат для даних
категорій громадян. З цього приводу
Вищий адміністративний суд України у
листі від 22.07.2011 р. № 1091/11/13-11 дає
рекомендації, що у випадку наявності
двох рівнозначних нормативних актів,
які регулюють спірні правовідносини,
застосування підлягає ухвалений
пізніше в час відносно попереднього
нормативно-правовий акт, якщо
неконституційність жодного з них не
встановлена.

З 23.07.2011 р. набрала чинності постанова
Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р.
№ 745 «Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
прийнята на виконання п. 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», тобто з цього
часу підлягають застосуванню вимоги п.
п. 3 п. 1 та п. 4 Постанови, якими
передбачено, що особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи 3
категорії, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
виплачується в розмірі 10 відсотків
прожиткового мінімуму, для осіб, які
втратили працездатність , а підвищення
до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення в зоні
гарантованого добровільного
відселення , передбачене статтею 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - 10,50 грн;

На підставі вище викладеного, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та відмовити в задоволені
позовних вимог повністю.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія судів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 постійно проживає в смт. Любешів
Волинської області, є непрацюючим
пенсіонером та потерпілою від
Чорнобильської катастрофи першої
категорії. Вказаний населений пункт,
відповідно до Переліку населених
пунктів віднесених до зон
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №106 від 23 липня 1991
року, розпорядженням Кабінету
Міністрів України №17 від 12 січня 1993
року, віднесено до зон гарантованого
добровільного відселення.

Розглядаючи спір, судом першої
інстанцій вірно враховано згідно ч. 1 та
ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають у зоні
гарантованого добровільного
відселення підвищується у розмірі двох
мінімальних заробітних плат. Вказаний
розмір підвищення до пенсії зазнав
змін, що відбулись відповідно до п. п. 9,
13 п.28 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 28 грудня 2007 року,
який набрав чинності 01 січня 2008 року.
Згадані положення рішенням
Конституційного Суду України №10 рп/2008
від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними та такими, що
втратили чинність дня ухвалення
вказаного рішення, а тому вказані
статті залишились чинними в первинній
редакції.

Відповідач виплачував позивачу
підвищення до пенсії в розмірах,
передбачених постановами Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№530 «Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» та від 26
липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
що є значно меншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції правильно виходив з
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначені
позивачу розміру підвищення до пенсії
застосуванню підлягає ст. 39 Закону
України «Про статус та соціальних
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а не згадані постанови уряду, оскільки
останні істотно звужують обсяг раніше
встановлених законом прав.

Відповідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
визначеного законом, при цьому, вірно
вважав, що положення ч. 3 ст. 28 згаданого
Закону не є перешкодою для
застосування мінімального розміру
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат, пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року N
3491-VI, Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року. Вказані зміни
в законодавстві неконституційними не
визнавались.

Відтак, ст. ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» підлягає
застосуванню до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто по 22 липня 2011
року включно.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає що відповідач зобов'язаний
провести перерахунок та виплату
підвищення до пенсії, відповідно до ст.
39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 27.12.2010 року по
22.07.2011 року

З врахуванням вище наведеного судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст.197, п. 3 ч. 1
ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області задовольнити частково,
скасувати постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
27 липня 2011 року у справі № 2а-2789/11.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області щодо невиплати ОСОБА_1
підвищення до пенсії згідно ст. 39
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області перерахувати та
виплатити ОСОБА_1, як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає у зоні
гарантованого добровільного
відселення підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальної заробітної
плати, передбаченого ст. 39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 27 грудня 2010 року по 22 липня
2011 року включно та з врахуванням ст. 28
Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин