Справа № 810/4923/14
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/4923/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 року 810/4923/14

Суддя Київського окружного адміністративного суду Волков А.С., розглянувши порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Столична" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),

в с т а н о в и в:

Звернення позивача до суду з приводу застосування заходів реагування у шляхом повного зупинення роботи підприємстві позивача зумовлено твердженням про те, що відповідач порушує правила техногенної та пожежної безпеки, яке створює загрозу життю та здоров’ю людей, а саме: приміщення складів, адмінбудівлі та виробничі приміщення не обладнано системою автоматичної пожежної сигналізації з виводом сигналу від контрольно-приймального приладу на пульт централізованого спостереження пожежної охорони; дерев'яні конструкції горищних приміщень не оброблені вогнетривкою сумішшю із складанням акту про виконані роботи; з'єднання, відгалуження та окінцювання жил електропроводів і кабелів в приміщеннях будівлі не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; підприємство не забезпечено необхідною кількістю води для здійснення пожежегасіння; пожежні щити не укомплектовані згідно з нормами; наявні вогнегасники не встановлені на видимих, легкодоступних місцях на висоті від рівня підлоги 1.5 м.; не заведено журнал обліку вогнегасників на об'єкті; вогнегасникам, що є в наявності, не присвоєно облікові (інвентарні) номери; обслуговуючий персонал не забезпечено засобами індивідуального захисту згідно з нормами; не проведено ідентифікацію потенційно-небезпечного об'єкту та не узгоджено це з державним інспектором цивільного захисту та техногенної безпеки; не пройдено функціональне навчання з питань ЦО; не розроблено інформаційно-довідковий куточок щодо дій персоналу об'єкта в разі виникнення надзвичайних ситуацій або інших нестандартних подій у побуті.

На думку позивача, вказані порушення створюють загрозу життю та здоров’ю людей, тому лише шляхом повного зупинення роботи на підприємстві та усунення вказаних порушень дозволить захистити їх життя та здоров’я.

Ухвалою від 19.08.2014 судом відкрито скорочене провадження в адміністративній справі, запропоновано відповідачу, в разі невизнання адміністративного позову, у десятиденний строк з дня одержання ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

10 вересня 2014 року відповідач надіслав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що за результатами перевірки позивач видав припис, в якому визначив строк для усунення порушень упродовж двох місяців. Суть виявлених порушень і тривалість строку на їх усунення свідчать про відсутність таких загроз для життя та здоров’я людей, які можна усунути лише зупиненням роботи підприємства.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Вирішуючи питання про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) суд оцінює обставини, на які посилаються сторони, з точки зору обраного позивачем способу реалізації владної компетенції (повне зупинення роботи підприємства) на предмет: чи прийнято позивачем рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо.

Згідно з приписами частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, яка кореспондує положенням частини п’ятої статті 4 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається виключно за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Відповідно до частини другої статті 35 Закону України "Про пожежну безпеку" за порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, невиконання приписів посадових осіб органів державного пожежного нагляду підприємства, установи та організації можуть притягатися у судовому порядку до сплати штрафу.

Обираючи той чи інший спосіб реалізації владної компетенції, органи виконавчої влади у сфері захисту техногенної та пожежної безпеки мають дотримуватись вимог, перелічених у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, приймати рішення розсудливо, пропорційно, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд зазначає, що виявлені позивачем порушення правил та норм техногенної і пожежної безпеки є правопорушеннями, які можуть бути усунуті шляхом застосування інших заходів реагування. У той же час, повне зупинення роботи на підприємства є заходом, що не відповідає вимогам статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України з точки зору пропорційності такого рішення (дії), адже негативні наслідки такого заходу, в разі його застосування, є неспівмірними з метою - спонукання відповідача виконати вимоги припису та усунути виявлені порушення.

За наведених обставин, позов є таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому судові витрати присудженню на його користь з Державного бюджету України не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 33, 70, 71, 72, 86, 94, 1832, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.