Справа № 821/3498/14
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3498/1414
год. 43 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю представників:

позивача - Глоби К.М., Черкасової В.А.,

відповідача - Тітова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Міського комунального
підприємства "Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Херсона" до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, Відділу державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у м.
Херсоні про визнання незаконними та
скасування вимог,

встановив:

Міське комунальне підприємство
"Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Херсона" (далі -
позивач, МКП "ВУВКГ м. Херсона")
звернулось до Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
- відповідач, ДПІ), за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних
вимог, Відділу державної виконавчої
служби Суворовського районного
управління юстиції у м. Херсоні (далі -
третя особа, ВДВС Суворовського РУЮ у м.
Херсоні), у якому з урахуванням
уточнення позовних вимог просить
визнати незаконними та скасувати
вимоги №Ю-31-25 "У" від 03.02.2014 року та №
Ю-31-25 "У" від 28.02.2014 року.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує
тим, що ДПІ у м. Херсоні було подано до
ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні на
примусове стягнення загальну суму
боргу з єдиного соціального внеску в
розмірі 1608349,24 грн. згідно вимог за №
Ю-31-25 "У" від 03.02.2014 р. та 28.02.2014 р., проте
вказана сума боргу є неузгодженою в
порядку, передбаченому ч. 4 ст.25 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", що свідчить про
протиправність прийняття оскаржуваних
вимог. При цьому, позивач вказує, що
суми недоїмки за узгодженими вимогами
за №Ю-31-25 від 03.02.2014 р. у розмірі 2048426,32
грн. та від 28.02.2014 р. в розмірі 2432458,15 грн.
сплачено в повному обсязі, що
підтверджується листом ДПІ у м. Херсоні
№8599/10/21-03-17-06-15 від 14.08.2014 р. Позивач
стверджує, що в порушення пп. 6.7., 6.9
Наказу Міністерства доходів і зборів
України №455 від 09.09.2013 р. "Про
затвердження Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" ДПІ не
направила до ВДВС повідомлення про
сплату боргу, а навпаки листом від 15.08.14
р. повідомила ВДВС про не визнання
погашення боргу за вимогами №Ю-31-25 "У"
від 03.02.2014 р. та №Ю-31-25 "У" від 28.02.2014 р.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечив та в обґрунтування
своєї позиції зазначив, що відповідно
до пункту 6.3. Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
наказом Міністерства доходів і зборів
України, від 09.09.2013, №455, у січні-лютому
2014 р. згідно облікових даних МКП "ВУВКГ
м. Херсона" з єдиного соціального
внеску ДПІ було сформовано вимогу
№Ю-31-25 від 03.02.2014 р. про визначення боргу
з єдиного внеску станом на 31.01.2014 року у
сумі 2100436,32 грн., та вимогу №Ю-31-25 про
визначення боргу з єдиного внеску
станом на 28.02.2014 на суму 2432458,15 грн.
Відповідач вказує, що на час надсилання
до органу державної виконавчою служби
спірних вимог з ознакою "У" (узгоджені)
борг з єдиного внеску позивачем не був
сплачений, а тому відсутні правові
підстави для їх скасування. При цьому,
відповідач вказує, що узгодженість сум
боргу за оскаржуваними вимогами
підтверджується рішеннями
Херсонського окружного
адміністративного суду в
адміністративних справах №821/682/14 та
№821/992/14, а повторне направлення
платнику вимоги на суму боргу з єдиного
внеску за один і той же період не
передбачено вказаною Інструкцією №455
та Законом №2464-VI. Відповідач не
погоджується з твердженням позивача
про повне погашення заборгованості за
оскаржуваними вимогами, оскільки
грошові кошти позивача зі сплати
єдиного внеску, зараховувалися на
погашення боргу, що існував за
попередні звітні періоди, про що
свідчить залишок боргу у сумі 1693547,97
грн. згідно витягу з інтегрованої
картки по платежу 71010000 (Єдиний
соціальний внесок).

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечення підтримав та
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Третя сторона в судове засідання не
прибула, пояснень щодо предмету спору
суду не надала, про дату та час судового
розгляду було повідомлена належним
чином, про що свідчать поштові
повідомлення про вручення повісток.

Дослідивши подані сторонами документи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати і
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначає Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№ 2464-VI (далі - Закон України № 2464-VI).

Відповідно до Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 09.09.2013 року № 455 затверджена та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 19.09.2013 р. за №1622/24154 Інструкція
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженої (далі - Інструкція № 455),
яка визначає процедуру нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) страхувальниками, визначеними
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (далі -
Закон), нарахування і сплати фінансових
санкцій, стягнення заборгованості зі
сплати страхових коштів органами
доходів і зборів.

Повноваження органів доходів і зборів
у сфері збору та обліку єдиного внеску,
у т.ч. щодо заходів впливу та стягнення
визначено ст. 25 Закону України №2464-VI,
зокрема,

- орган доходів і зборів у порядку, за
формою та у строки, встановлені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату;

- платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею;

- у разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом доходів і зборів
шляхом оскарження вимоги про сплату
єдиного внеску в адміністративному або
судовому порядку;

- скарга на вимогу про сплату єдиного
внеску подається до органу доходів і
зборів вищого рівня у письмовій формі
протягом десяти календарних днів, що
настають за днем отримання платником
єдиного внеску вимоги про сплату
єдиного внеску, з повідомленням про це
органу доходів і зборів, який прийняв
вимогу про сплату єдиного внеску;

- орган доходів і зборів, який розглядає
скаргу платника єдиного внеску,
зобов'язаний прийняти вмотивоване
рішення та надіслати його платнику
єдиного внеску протягом 30 календарних
днів, наступних за днем отримання
скарги, на адресу платника єдиного
внеску поштою з повідомленням про
вручення або надати йому під розписку.
Якщо протягом цього строку вмотивоване
рішення органом доходів і зборів не
надсилається платнику єдиного внеску,
така скарга вважається повністю
задоволеною на користь платника
єдиного внеску;

- порядок узгодження сум недоїмки з
єдиного внеску встановлюється
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику;

- у разі якщо згоди з органом доходів і
зборів не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
календарних днів з дня надходження
рішення відповідного органу доходів і
зборів або оскаржити вимогу до органу
доходів і зборів вищого рівня чи в
судовому порядку;

- у разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом доходів і
зборів, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
орган доходів і зборів надсилає в
порядку, встановленому законом, до
підрозділу державної виконавчої
служби вимогу про сплату недоїмки ( ч. 4
ст. 25 Закону України № 2464-VI).

Аналогічні приписи містяться у розділі
VI "Порядок стягнення заборгованості з
платників" Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування №455.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що у березні-квітні 2014 р.
ДПІ у м. Херсоні було сформовано вимоги
про сплату недоїмки з літерою "У"
(узгоджена вимога), які є предметом
оскарження у даній справі, та за своїм
змістом містять наступні реквізити,
зокрема -

- вимога №Ю 31-25 "У" від 03.02.14 р. на
загальну суму боргу МКП "ВУВКГ м.
Херсона" по єдиному внеску станом на
20.02.2014 р. в розмірі 1 364 115,32 грн., у т.ч.
недоїмка в сумі 1 364 115,32 грн.;

- вимога №Ю 31-25 "У" від 28.02.14 р. на
загальну суму боргу МКП "ВУВКГ м.
Херсона" по єдиному внеску станом на
04.04.2014 р. в розмірі 244233,92 грн., у т.ч.
недоїмка в сумі 244233,92 грн.

Відповідно до абз.2 ч. 4, 5 ст. 25 вказаного
Закону вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом. Вимога органу
доходів і зборів про сплату недоїмки
або рішення суду щодо стягнення суми
недоїмки виконується державною
виконавчою службою в порядку,
встановленому законом.

Отже, підставі ч. 1 ст. 19 Закону України
"Про виконавче провадження", ч. 5 ст.25
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
відповідач направив вказані вимоги до
відділу державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні для примусового
стягнення боргу, зокрема -

- супровідним листом від 17.03.2014 року №
2863/9/21-03025-12 вимогу про сплату боргу (
недоїмки) по єдиному внеску від 03.02.14 р.
№ Ю 31-25 "У" на суму 1364115,32 грн.

- супровідним листом від 10.04.2014 року №
4090/9/21-03-25-11 вимогу про сплату боргу (
недоїмки) по єдиному внеску від 28.02.14 №
Ю 31-25 "У" на суму 244233,92 грн.

Відділом державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні постановою від
16.04.2014 р. відкрито виконавче
провадження №42970629 про примусове
виконання вимоги ДПІ у м. Херсоні від
28.02.14 №Ю 31-25 "У" про стягнення з МКП
"ВУВКГ м. Херсона" суми 244233,92 грн., згідно
якої заява про примусове виконання
подана 14.04.2014 р., вимога набрала
законної сили 17.03.2014 р., копія наявна в
матеріалах справи.

Відділом державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні постановою від
06.05.2014 р. відкрито виконавче
провадження №43164773 про примусове
виконання вимоги ДПІ у м. Херсоні від
03.02.14 р. №Ю 31-25 "У" про стягнення з МКП
"ВУВКГ м. Херсона" суми 1364115,32 грн.,
згідно якої заява про примусове
виконання подана 30.04.2014 р., вимога
набрала законної сили 30.04.2014 р., копія
наявна в матеріалах справи.

В судовому засідання представник
позивача пояснив, що вищевказані
вимоги з літерою "У" МКП "ВУВКГ м.
Херсона" від ДПІ не отримувало і тому
визначена в них сума боргу є
неузгодженою, що, на його думку,
унеможливлює прийняття відповідачем
вказаних вимог з ознакою "узгоджені" та
відповідно направлення до державної
виконавчої служби.

В судовому засіданні представник
відповідача не заперечив щодо не
надіслання на адресу МКП "ВУВКГ м.
Херсона" вимог про сплату про сплату
боргу ( недоїмки) по єдиному внеску з
літерою "У" (узгоджені), оскільки вважає,
що Інструкцією №455 та Законом №2464-VI не
передбачено повторне направлення
платнику вимоги по єдиному внеску за
один і той же період.

Суд не погоджується з вказаним доводом
відповідача, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 6.4. Інструкції №455
вимога про сплату боргу формується на
підставі актів документальних
перевірок, звітів платника про
нарахування єдиного внеску та
облікових даних з карток особових
рахунків платників за формою згідно з
додатком 4 до цієї Інструкції (для
платника - юридичної особи) або за
формою згідно з додатком 5 до цієї
Інструкції (для платника - фізичної
особи). Орган доходів і зборів веде
реєстр виданих вимог про сплату
недоїмки за формою згідно з додатком 6.

При формуванні вимоги їй присвоюється
порядковий номер, який складається з
трьох частин: 1 частина - літера "Ю"
(вимога до юридичної особи) або "Ф"
(вимога до фізичної особи), 2 частина -
порядковий номер, 3 частина - літера "У"
(узгоджена вимога). Вимога формується
під одним порядковим номером до
повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги та внесення
даних до відповідного реєстру вимога
передається працівнику, на якого
покладено обов'язок з ведення
діловодства та архівного зберігання
документів, для надіслання (вручення)
її платнику. При цьому корінець вимоги
залишається у органі доходів і зборів.

Вимога вважається надісланою
(врученою) юридичній особі або
відокремленому підрозділу, якщо її
передано службовій особі такого
платника під підпис або надіслано
листом з повідомленням про вручення.

Після вручення (отримання інформації
про вручення) вимоги платнику
працівник, на якого покладено обов'язки
з ведення діловодства та архівне
зберігання документів, підшиває
корінець такої вимоги з відміткою про
вручення до справи платника.

При цьому, пунктом 6.8. цієї Інструкції
передбачено, у разі якщо платник, який
одержав вимогу і протягом десяти
календарних днів після її отримання не
сплатив зазначені у вимозі суми
недоїмки, штрафів та пені, не узгодив
вимогу з відповідним органом доходів і
зборів, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня отримання узгодженої вимоги
орган доходів і зборів надсилає в
порядку, встановленому Законом, до
органу державної виконавчої служби або
до органів Державної казначейської
служби України вимогу про сплату
недоїмки, у якій зазначає суму боргу за
даними картки особового рахунку
платника на дату подання.

Отже, вищевказаними приписами
передбачено, що податковий орган
зобов'язаний направляти платнику
узгоджену вимогу внаслідок присвоєння
їй літери "У".

Крім того, суд вказує, що лише при умові
одержання платником, зокрема,
узгодженої вимоги у нього виникає
обов'язок сплатити узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня її отримання, а у податкового
органу після спливу вказаного строку
виникає право надіслати узгоджені
вимоги до органу державної виконавчої
служби для примусового стягнення.

З огляду на викладене, суд вважає, що у
даній спірній ситуації податковим
органом не дотримано умови
вищевказаних приписів Інструкції та
передчасно направлено до органу
державної виконавчої служби
оскаржувані вимоги.

Щодо доводу відповідача про
узгодженість спірних сум недоїмки в
оскаржуваних вимогах згідно постанови
Херсонського окружного
адміністративного суду від 02.04.2014 р. у
адміністративній справі №821/682/14 та
постанови Херсонського окружного
адміністративного суду від 15.05.2014 року
у адміністративній справі №821/992/14, які
набрали законної сили, то суд вважає
його необґрунтованим, виходячи з
наступного.

Як вбачається зі змісту вказаних
судових рішень, то постановою
Херсонського окружного
адміністративного суду від 02.04.2014 р. у
адміністративній справі №821/682/14, яка
набрала законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого ст. 186 КАС України,
внаслідок не подання такої скарги,
відмовлено у задоволені позовних вимог
МКП "ВУВКГ м. Херсона" до ДПІ у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) № Ю-31-25 від 03.02.14 р. на суму
недоїмки 2100 436,32 грн.

Проте, суд вказує, що оскаржувана
вимога про сплату боргу ( недоїмки) по
єдиному внеску від 03.02.14 р. № Ю 31-25 "У" на
суму 1364115,32 грн. була направлена
відповідачем до ВДВС супровідним
листом від 17.03.2014 р., що спростовує довід
відповідача про узгодженість вказаної
суми боргу на момент її подання до
органу державної виконавчої служби, як
це передбачено пунктом 6.8. Інструкції
№455.

Аналогічні обставини встановлені
судом щодо направлення відповідачем до
ВДВС супровідним листом від 10.04.2014 року
оскаржуваної вимоги про сплату боргу
(недоїмки) по єдиному внеску від 28.02.14 №
Ю 31-25 "У" на суму 244233,92 грн., оскільки
постанова Херсонського окружного
адміністративного суду в
адміністративній справі №821/992/14 про
відмову в задоволені позовних вимог
МКП "ВУВКГ м. Херсона" до ДПІ у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про скасування
вимоги про сплату боргу (недоїмки) №
Ю-31-25 від 28.02.2014 р. на суму недоїмки 2432458,15
грн., була прийнята 15.05.2014 р. та набрала
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого ст. 186 КАС України,
внаслідок не подання такої скарги, що
також спростовує довід відповідача про
узгодженість вказаної суми боргу на
момент її подання до органу державної
виконавчої служби, як не передбачено
пунктом 6.8. Інструкції № 455.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимога про сплату боргу ( недоїмки)
по єдиному внеску від 03.02.14 р. № Ю 31-25 "У"
у сумі 1364115,32 грн. та вимога про сплату
боргу ( недоїмки) по єдиному внеску від
28.02.14 р. №Ю 31-25 "У" в сумі 244233,92 грн.
підлягають скасуванню, оскільки
прийняті відповідачем з порушенням
вищевказаних норм діючого
законодавства.

Щодо позиції позивача про погашення
боргу по єдиному внеску, визначеного у
вимозі про сплату боргу ( недоїмки) від
03.02.14 р. №Ю 31-25 в сумі 2100436,32 грн. та
вимозі про сплату боргу ( недоїмки) по
єдиному внеску від 28.02.14 р. № Ю 31-25 в сумі
2432458,15 грн., які були предметом судового
оскарження, то суд встановив наступне.

Як зазначалось вище, постановами
Херсонського окружного
адміністративного суду від 02.04.2014 р. по
справі №821/682/14 та від 15.05.2014 р. по справі
№821/992/14 було визнано правомірними
вимогу ДПІ у м. Херсоні про сплату боргу
(недоїмки) № Ю-31-25 від 28.02.2014 р. на суму
недоїмки 2432458,15 грн., та вимогу ДПІ у м.
Херсоні про сплату боргу (недоїмки)
№Ю-31-25 від 03.02.14 р. на суму недоїмки
2100436,32 грн.

В судовому засіданні представник
відповідача пояснив, що підставами
прийняття вказаних вимог були дані
інтегрованої картки платника податків
МКП "ВУВКГ м. Херсона" по платежу 71010000 "
Єдиний внесок нарахований
роботодавцем на суми заробітної плати)
щодо заборгованості по вказаному
внеску станом на кінець календарного
місяця, зокрема станом на 31.01.2014 року
борг МКП "ВУВКГ м. Херсона" по єдиному
внеску з урахуванням заборгованості
минулих періодів, склав суму 2048426,32 грн.,
при цьому вимога від 03.02.2014 р. №Ю-31-25
була сформована в сумі 2100436,32 грн.,
оскільки платежі платником
здійснювалися інколи по кілька разів
на день і на момент формування вимоги у
ній зафіксована та сума, що існувала на
час її формування. Крім цього,
відповідно до облікової картки станом
на 28.02.2014 р. борг МКП "ВУВКГ м. Херсона" по
єдиному внеску склав 2432458,15 грн., який
включає в собі зобов'язання платника по
єдиному внеску за січень 2014 р. в сумі
2048426,32 грн., зобов'язання платника по
єдиному внеску за лютий 2014 р. в сумі
1139225,83 грн. та сплату підприємством до
бюджету єдиного внеску у лютому 2014 р. в
сумі 995028,00 грн., про що було прийнято
вимогу від 28.02.2014 р. № Ю-31-25 на суму
боргу 2432458,15 грн.

Таким чином, судом встановлено та не
заперечувалось представником
відповідача, що сума недоїмки по
єдиному внеску в розмірі 2432458,15 грн.
згідно вимоги від 28.02.2014 №Ю-31-25 включає
в собі недоїмку по єдиному внеску в
сумі 2048426,32 грн. за січень2014 р. згідно
вимоги від 03.02.2014 № Ю-31-25.

За результатами дослідження наданих
ДПІ до матеріалів справи витягу з
інтегрованої картки платника податків
МКП "ВУВКГ м. Херсона" по платежу 71010000 "
Єдиний внесок нарахований
роботодавцем на суми заробітної плати)
за період з 31.12.2013 р. по 31.08.2014 р., судом
встановлено, що за лютий 2014 року
недоїмка складає 2192624,20 грн.

Проте, суд вказує за даними вимоги від
28.02.2014 р. № Ю-31-25 недоїмка за лютий 2014 р.
складає іншу суму 2432458,15 грн. При цьому,
судом встановлено, що відповідно до
даних витягу з інтегрованої картки
платника податків МКП "ВУВКГ м. Херсона"
вказана сума недоїмки обліковувалась
станом на 21.02.2014 р.

Відповідно до п. 6.10. Інструкції №455 за
рахунок сум, що надходять від платника
єдиного внеску або від державної
виконавчої служби, погашаються суми
недоїмки, штрафних санкцій та пені у
порядку календарної черговості їх
виникнення. У разі якщо платник має
несплачену суму недоїмки, штрафів та
пені, сплачені ним суми єдиного внеску
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, штрафів та пені у порядку
календарної черговості їх виникнення.

З дослідженого руху коштів на
особовому рахунку МКП "ВУВКГ м. Херсона"
по платежу 71010000 за період з 01.10.2013 р. по
28.08.2014 р., наданого ДПІ до матеріалів
справи, судом встановлено, що недоїмка
за лютий 2014 року в сумі 2192624,20 грн. ( за
вимогою від 28.02.2014 р. № Ю-31-25 недоїмка в
сумі 2432458,15 грн.) була погашена в повному
обсязі за рахунок перерахованих
підприємством у березні 2014 р. суми
1446515,77 грн., у квітні 2014 р. суми 1163033,7 грн.,
що загалом складає 2609549,47 грн.

Таким чином, суд вважає, що станом на
30.04.2014 р. позивач погасив суму недоїмки
2432458,15 грн. згідно вимоги від 28.02.2014 р. №
Ю-31-25, яка включає суму недоїмки по
єдиному внеску в сумі 2048426,32 грн. за
січень 2014 р. згідно вимоги від 03.02.2014 №
Ю-31-25, що додатково доводить
безпідставність вимог про сплату боргу
з єдиного внеску, що є предметом
розгляду у даній справі.

При цьому, суд не приймає до уваги
позицію відповідача щодо не погашення
позивачем боргу за вимогами №Ю 31-25 від
03.02.2014 року, №Ю 31-25 від 28.02.2014 р., у зв'язку
з несплатою залишку боргу в сумі 1693547,97
грн. згідно даних інтегрованої картки
платника податків МКП "ВУВКГ м. Херсона"
по платежу 71010000 "Єдиний внесок
нарахований роботодавцем на суми
заробітної плати) станом на 28 серпня 2014
року.

Суд вказує, що вказана позиція
відповідача спростовується приписами
абз.2 п. 6.9. Інструкції, якими визначено,
якщо протягом наступних базових
звітних періодів платник повністю
погасив суми боргу, зазначені у вимозі,
що подана до органу державної
виконавчої служби або до органів
Державної казначейської служби
України, то орган доходів і зборів
подає до відповідного підрозділу
повідомлення про сплату боргу за
формою згідно з додатком 7 до цієї
Інструкції.

Отже, суд вважає, що вказаною нормою
Інструкції чітко визначено обов'язок
органу доходів і зборів подати до
відповідного до органу державної
виконавчої служби повідомлення про
сплату боргу у разі повного погашення
суми боргу, зазначеної у вимозі, а не у
разі погашення боргу взагалі, який
обліковується за платником на певну
дату, як це стверджує відповідач.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів, що спростували б доводи
позивача, відповідач суду не надав,
натомість наявні в матеріалах справи
докази дають суду підстави для
задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст. 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України,
суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати вимогу
№Ю-31-25 "У" від 03.02.2014 року про сплату
боргу (недоїмки) в сумі 1364115,32 грн.

Визнати незаконною та скасувати
вимогу №Ю-31-25 "У" від 28.02.2014 року. про
сплату боргу (недоїмки) в сумі 244233,92 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Міського комунального
підприємства "Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Херсона"
(ідентифікаційний код 03355726) судові
витрати зі сплати судового збору в сумі
487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім
гривень 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 22 вересня 2014 р.

Суддя
Дубровна
В.А.

кат. 8