Справа № 820/13137/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 р.Справа № 820/13137/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі міста
Харкова на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
29.07.2014р. по справі № 820/13137/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Дзержинському районі
міста Харкова

до Науково-дослідної установи
"Український науково-дослідний
інститут екологічних проблем"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі м.
Харкова, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Науково-дослідної установи
"Український науково-дослідний
інститут екологічних проблем", в якому,
з урахуванням уточнень, просив
стягнути з Науково-дослідної установи
"Український науково-дослідний
інститут екологічних проблем" суму
заборгованості з відшкодування
різниці між сумою пенсії, призначеної
на підставі Закону України "Про наукову
та науково-технічну діяльність" та
сумою пенсії, обчисленої відповідно до
інших законодавчих актів, на яку мають
наукові працівникам, на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова за
період з квітня 2014 року по травень 2014
року у розмірі 26189,29 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 29.07.2014р. по
справі № 820/13137/14 позов залишено без
задоволення.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати,
ухвалити нове судове рішення, яким
позов задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зазначає, що судом при
ухваленні постанови порушено норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
17.09.2014 року за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що наказом
Міністерства екології та природних
ресурсів України від 16.10.2013 року №425
припинено державне підприємство
"Український науково-дослідний
інститут екологічних проблем" шляхом
перетворення у науково-дослідну
установу "Український
науково-дослідний інститут
екологічних проблем".

Зі змісту п.1.1 та п.3.2 статуту
науково-дослідної установи
"Український науково-дослідний
інститут екологічних проблем",
затвердженого наказом Міністерства
екології та природних ресурсів України
від 09.01.2014 року №2 вбачається, що
відповідач є державною бюджетною
неприбутковою установою, яка заснована
на державній формі власності (а.с. 84-88).

Також з матеріалів справи слідує, що
позивачем направлялись на адресу
відповідача повідомлення про суму
витрат на виплату пенсій, що становлять
різницю між сумою пенсій, призначених
згідно із Законом України "Про наукову
та науково-технічну діяльність" і сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
наукові працівники за період
квітень-травень 2014 року.

Сума, зазначена у повідомленнях,
складає 26189,29 грн., і відповідачем не
сплачена.

Вважаючи, що відповідач обтяжений
обов'язком відшкодування органам
Пенсійного фонду України різниці між
сумою пенсії, призначеної згідно із
Законом України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів стосовно
пенсіонерів-колишніх працівників
установ, відносно яких відповідач є
правонаступником, УПФУ в Дзержинському
районі м. Харкова звернулось до суду з
даним позовом про стягнення
вищевказаної суми у примусовому
порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
необґрунтованості позовних вимог,
оскільки вищезазначена різниця у
випадку позивача, як державної
бюджетної установи, повинна
фінансуватись за рахунок коштів
державного бюджету і не підлягає
стягненню з відповідача по справі.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Правові, організаційні та фінансові
засади функціонування і розвитку
науково-технічної сфери, створення
умов для наукової і науково-технічної
діяльності, забезпечення потреб
суспільства і держави у технологічному
розвитку регулюються Законом України
"Про наукову та науково-технічну
діяльність".

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про
наукову та науково-технічну
діяльність" держава встановлює для
наукових (науково-педагогічних)
працівників, які мають необхідний стаж
наукової роботи, пенсії на рівні, що
забезпечує престижність наукової
праці та стимулює систематичне
оновлення наукових кадрів.

Відповідно до ч. 9 ст. 24 Закону України
"Про наукову та науково-технічну
діяльність" Різниця між сумою пенсії,
призначеної за цим Законом, та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується: для
наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів
державного бюджету; для наукових
(науково-педагогічних) працівників
інших державних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III - IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів цих підприємств,
установ, організацій та закладів, а
також коштів державного бюджету в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. При цьому за рахунок
коштів державного бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу
50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.

З 23.01.2014 року відповідач Наказом
Міністерства екології та природних
ресурсів України № 425 від 16.10.2013 року
реорганізований шляхом перетворення в
науково-дослідну установу "Український
науково-дослідний інститут
екологічних проблем", яка згідно із
статутом є бюджетною установою.

З наявної в матеріалах справи виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
основним видом економічної діяльності
за КВЕД є 72.19 Дослідження й
експериментальні розробки у сфері
інших природничих і технічних наук.

При цьому, згідно з відомостями Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців,
Науково-дослідна установа "Український
науково-дослідний інститут
екологічних проблем" не підлягає
постановці на облік в Пенсійному фонді
України у зв'язку з прийняттям Закону
України від 04.07.2013 року № 406-VІІ "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи".

Довідкою Департаменту стратегічного
планування, економіки та фінансів
Міністерства екології та природних
ресурсів України № 11-07/450-14 від 17.06.2014
року підтверджено, що Науково-дослідна
установа "Український
науково-дослідний інститут
екологічних проблем" є державною
бюджетною неприбутковою установою.

Відповідно до довідки Управління
Державної казначейської служби у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області № 05-23/178 від 04.03.2014
року, Науково-дослідна установа
"Український науково-дослідний
інститут екологічних проблем" є
одержувачем бюджетних коштів та
фінансується з державного бюджету
цільовим призначенням за кодом
економічної класифікації 2281, та має
бюджетний рахунок, відкритий в УДКСУ у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області 9625.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що НДУ "Український
науково-дослідний інститут
екологічних проблем" є державною
бюджетною установою, яка заснована на
державній формі власності, а тому
Управлінням ПФУ в Дзержинському районі
м. Харкова неправомірно надсилались на
адресу відповідача повідомлення про
відшкодування суми пенсії за період
квітень-травень 2014 року, оскільки
різниця між сумою пенсії, призначеної
за Законом України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, у відповідності до
ч.9 ст.24 цього Закону, повинна
фінансуватись виключно за рахунок
коштів державного бюджету.

З приводу доводів позивача, з
посиланням на п.38 ч.1 ст.2 Бюджетного
кодексу України, про те, що оскільки
відповідач є одержувачем бюджетних
коштів, він не є державною бюджетною
установою, колегія суддів зазначає
наступне.

Так, за визначенням п.38 ч.1 ст.2
Бюджетного кодексу України одержувач
бюджетних коштів - суб'єкт
господарювання, громадська чи інша
організація, яка не має статусу
бюджетної установи, уповноважена
розпорядником бюджетних коштів на
здійснення заходів, передбачених
бюджетною програмою, та отримує на їх
виконання кошти бюджету.

Між тим, слід вказати, що в даному
випадку у довідці УДКСУ у
Дзержинському районі м. Харкова
відповідача зазначено одержувачем
бюджетних коштів не у розумінні
наведеної норми, а у розумінні того, що
установа відповідача фінансується з
державного бюджету, та є неприбутковою
організацією.

З огляду на викладене, колегія суддів
не вважає, що найменування НДУ
"УкрНДІЕП" у вказаній довідці
одержувачем бюджетних коштів, не
виключає його належності до державних
бюджетних організацій.

Зі змісту частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач, який є суб'єктом владних
повноважень, правомірності заявлених
позовних вимог належним чином не довів.

Беручи до уваги викладене, враховуючи
той факт, що відповідач є державною
установою, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що позовні вимоги управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі міста Харкова
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.07.2014р. по
справі № 820/13137/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Григоров А.М. Подобайло З.Г.