Справа № 826/6681/14
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6681/14
Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І.,

суддів:
Борисюк Л.П., Собківа Я.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 20 червня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса» до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Рівненській області про скасування
постанови, визнання протиправними дій
та скасування рішення про вжиття
обмежувальних заходів, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дієса» (далі -
Позивач) звернулось до суду із
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Рівненській області (далі - Відповідач)
у якому просило визнати протиправними
дії відповідача щодо винесення
постанови про накладення штрафних
санкцій № 03 від 09.01.2014р.; скасування
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів № 152 від
16.12.2013р.; скасувати постанову № 03 від
09.01.2014р. про накладення штрафних
санкцій в розмірі 29 750,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 червня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
задовольнити адміністративний позов в
повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, оскільки сторони у судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Рівненській області (далі
по тексту - Інспекція) проведено
перевірку характеристик продукції TOB
«Дієса» в магазині «Ельдорадо» у м.
Рівне. За результатами перевірки
складено Акт від 29.11.2013 року № 00109 (далі
по тексту - Акт перевірки).

Як вбачається з акту перевірки, вона
проведена на підставі згоди
Держінспекції України з питань захисту
прав споживачів від 26.11.2013 року № 5469-2-7/6,
направлення від 27.11.2013 року №102/01-36 та у
зв'язку з отриманням звернення Спілки
захисту прав споживачів Солом'янського
району м. Києва від 405/01-01 від 26.11.2013 року.

16 грудня 2013 року на підставі Акту
перевірки відповідачем прийнято
Рішення № 151 (не є предметом оскарження
у даній справі) та 152 (є предметом
оскарження у даній справі) про вжиття
обмежувальних коригувальних заходів. У
рішеннях викладено обставини та
результати перевірки та вирішено:
обмежити надання продукції на ринку
шляхом приведення продукції у
відповідність із встановленими
вимогами (Рішення № 151), а також
обмеження надання продукції на ринку
шляхом тимчасової заборони надання
продукції на ринку (Рішення № 152).

09 січня 2014 року Інспекцією прийнято
постанову № 03 про накладення штрафних
санкцій, відповідно до якої до позивача
застосовано штрафні санкції у розмірі
1750 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян у сумі 29 750 грн., у тому
числі:

- за розповсюдження продукції, на якій
відсутній Національний знак
відповідності штраф у розмірі 250
неоподатковуваних мінімумів у сумі 4250
грн.;

за введення в обіг продукції, на якій
відсутній Національний знак
відповідності штраф у розмірі 25 500 грн.

10 січня 2014 року позивачем сформовано
повідомлення за № 01 на адресу
Інспекції про направлення інформації
про виконання рішень про вжиття
обмежувальних заходів, в якому
зазначається, що продукція приведена у
відповідність до вимог чинного
законодавства, шляхом нанесення
Національного знаку відповідності, та
на маркуванні продукції зазначено
інформацію про найменування та адресу
уповноваженого представника,
імпортера (постачальника). До
зазначеного повідомлення позивачем
надано результатами фото-фіксації.

11 січня 2014 року відповідачем складено
довідку № 151/152 про повне та
результативне виконання раніше
прийнятих рішень та прийнято рішення №
07 та № 8 про скасування попередніх
рішень (у зв'язку з повним та
результативним виконанням останніх).

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні вимог адміністративного
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем введено в обіг
продукцію, яка на час перевірки не
відповідала встановленим вимогам
законодавства, у зв'язку з чим, дії
відповідача є правомірними, у вигляді
застосування санкцій до позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він знайшов
своє підтвердження під час
апеляційного розгляду справи, виходячи
з наступного.

Відповідачем проведено перевірку
характеристик продукції позивача, за
результатами якої складено Акт
перевірки.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
зазначена перевірка проведена на
підставі згоди Держінспекції України з
питань захисту прав споживачів від
26.11.2013 року № 5469-2-7/6 (а.с.10), направлення
від 27.11.2013 року №102/01-36 (а.с.11) та у зв'язку
з отриманням звернення Спілки захисту
прав споживачів Солом'янського району
м. Києва від 405/01-01 від 26.11.2013 року
(а.с.12-13).

Крім того, 11.01.2014 року відповідачем було
прийнято рішення № 07 та № 8 про
скасування попередніх рішень у зв'язку
з повним та результативним виконанням
останніх. При цьому, внаслідок
скасування первинних рішень, (у т.ч.
оскаржуваного № 152), вони на час
розгляду справи є не чинними та не
створюють для позивача будь-яких
наслідків.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.05.2014 р. у
справі № 826/18856/13-а за позовом TOB «Дієса»
до Державної інспекції України з
питань захисту прав споживачів та її
територіальних відділень в областях (у
т.ч. до відповідача по даній справі) про
визнання протиправними (незаконними)
та скасування згоди Держінспекції, про
визнання протиправними та скасування
направлень на проведення перевірки,
про визнання незаконними дій посадових
осіб Інспекцій щодо проведення
перевірки на підставі звернення Спілки
захисту прав споживачів Солом'янського
району м. Києва у задоволенні позову
відмовлено.

Судом апеляційної інстанції у
вказаному рішенні зазначено, що
Держінспекція у відповідності з
вимогами ст. 6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» та п/п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 24
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції», порушення порядку надання
згоди на проведення перевірки судом не
встановлено, перевірка була призначена
у відповідності з встановленими
вимогами, судом не встановлено
порушень вимог законодавства при
здійсненні проведення перевірки
позивача, у зв'язку з чим, підстави для
визнання оскаржуваних дій посадових
осіб територіальних органів
Держінспекції щодо проведення
перевірки магазинів торгівельної
мережі TOB «Дієса» відсутні.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» (далі по тексту -
Закон № 273 5-VI) державний ринковий
нагляд - це діяльність органів
ринкового нагляду з метою забезпечення
відповідності продукції встановленим
вимогам, а також забезпечення
відсутності загроз суспільним
інтересам.

Термін «встановлені вимоги»
вживається у значенні - вимоги щодо
нехарчової продукції та її обігу на
ринку України, встановлені технічними
регламентами.

Частиною 1 ст. 8 зазначеного Закону
передбачено, що обов'язки суб'єктів
господарювання під час здійснення
ринкового нагляду та контролю
продукції встановлюються цим Законом,
Законом України "Про загальну
безпечність нехарчової продукції",
виданими відповідно до них іншими
нормативно-правовими актами,
технічними регламентами.

Згідно із положеннями ст. 1 Закону
України «Про стандарти, технічні
регламенти та процедури оцінки
відповідності», технічний регламент,
це закон України або
нормативно-правовий акт, прийнятий
Кабінетом Міністрів України, у якому
визначено характеристики продукції
або пов'язані з нею процеси чи способи
виробництва, а також вимоги до послуг,
включаючи відповідні положення,
дотримання яких є обов'язковим. Він
може також містити вимоги до
термінології, позначок, пакування,
маркування чи етикетування, які
застосовуються до певної продукції,
процесу чи способу виробництва.

Згідно із ч. 2 ст. 13 зазначеного Закону
відповідність введених в обіг в
Україні продукції, процесів та послуг
технічним регламентам є обов'язковою.

Відповідно до п. 7 Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання, який
затверджено постановою КМУ № 1149 від
29.10.2009 (далі по тексту - Технічний
регламент № 1149), перед введенням в обіг
на електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності
наноситься виробником чи
уповноваженим представником
виготовлювача продукції в Україні на
кожний виріб електрообладнання або,
якщо це неможливо, на пакування,
інструкцію або документ, в якому
визначені гарантійні зобов'язання, у
спосіб, що забезпечує його видимість,
розбірливість та незмивність (п.10
Технічного регламенту № 1149).

У відповідності до п. 17 Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання, який
затверджено постановою КМУ № 785 від
29.07.2009 (далі по тексту - Технічний
регламент № 785), на апаратуру,
відповідність якої цьому Технічному
регламенту було доведено із
застосуванням процедури, установленої
у пунктах 13 або 14 цього Технічного
регламенту, наноситься національний
знак відповідності. За нанесення
національного знака відповідності
відповідає виробник або уповноважений
представник.

Пунктом 19 Технічного регламенту № 785,
встановлено, що Національний знак
відповідності наносять на апаратуру
або на табличку з її технічними даними
згідно з правилами застосування
національного знака відповідності,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2001 р.
N 1599.

В свою чергу, пунктом 5 Правил
застосування національного знаку
відповідності, які затверджено
Постановою КМУ від 29.11.2001 № 1599 (далі по
тексту - Правила № 1599), передбачено, що
Національний знак відповідності
наноситься на виріб та/або на етикетку,
тару, пакування, експлуатаційну та
товаросупровідну документацію тощо,
якщо інше не передбачено відповідним
технічним регламентом.

Місце та спосіб нанесення (друкування,
наклеювання, гравірування, травлення,
штампування, лиття тощо) знака
відповідності визначається виробником
продукції.

Водночас, згідно з п. 24. Технічного
регламенту № 785, на порушення якого
посилається відповідач, кожна одиниця
апаратури повинна супроводжуватися
інформацією про найменування та адресу
виробника і, якщо він не є резидентом
України, - найменування та адресу
уповноваженого представника, а у разі,
коли уповноважений представник
відсутній, - найменування та адресу
імпортера.

У взаємозв'язку з наведеним та щодо
підстав для прийняття рішень про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів, слід зазначити, що відповідно
до ч. 1 ст. 4 Закону № 2735-УІ метою
здійснення ринкового нагляду є вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
з відповідним інформуванням про це
громадськості щодо продукції, яка при
її використанні за призначенням або за
обґрунтовано передбачуваних умов і при
належному встановленні та технічному
обслуговуванні становить загрозу
суспільним інтересам чи яка в інший
спосіб не відповідає встановленим
вимогам, тобто і вимогам Технічних
регламентів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 зазначеного Закону
заходами ринкового нагляду є
обмежувальні (корегувальні) заходи, що
включають: а) обмеження надання
продукції на ринку б) заборону надання
продукції на ринку; в) вилучення
продукції з обігу; г) відкликання
продукції; 3) контроль стану виконання
рішень про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів; 4) попередження
органами ринкового нагляду споживачів
(користувачів) про виявлену цими
органами небезпеку, що становить
продукція.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 зазначеного
Закону у разі якщо органом ринкового
нагляду встановлено, що продукція не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених статтею 28 цього
Закону), орган ринкового нагляду
невідкладно вимагає від відповідного
суб'єкта господарювання вжити протягом
визначеного строку заходів щодо
приведення такої продукції у
відповідність із встановленими
вимогами.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що у
разі якщо органом ринкового нагляду
встановлено, зокрема, що неналежне
застосовано Національний знак
відповідності, не нанесено
Національний знак відповідності, якщо
його нанесення передбачено технічним
регламентом на відповідну продукцію,
орган ринкового нагляду невідкладно
вимагає від відповідного суб'єкта
господарювання вжити протягом
визначеного строку заходів щодо
приведення такої продукції у
відповідність із встановленими
вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 зазначеного
Закону обмеження надання продукції на
ринку здійснюються шляхом: 1)
приведення продукції у відповідність
із встановленими вимогами (згідно з
частинами першою і третьою статті 29
цього Закону); 2) тимчасової заборони
надання продукції на ринку.

Згідно з ч. 5. ст. 30 Закону № 2735-УІ
тимчасова заборона надання продукції
на ринку застосовується органами
ринкового нагляду у разі прийняття
ними рішення про приведення продукції
у відповідність із встановленими
вимогами - на строк дії відповідного
обмеження.

Враховуючи вищезазначені правові
норми, колегія суддів апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
відповідачем винесено правомірні та
обґрунтовані рішення, які позивач по
суті визнав, шляхом усунення
зазначених порушень.

Отже, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам,
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній
скарзі, до уваги не приймаються,
оскільки є необґрунтованими та не є
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, Київський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса» -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 20 червня 2014 року - без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення
в повному обсязі.

Головуючий - суддя
М.І. Кобаль

судді:
Л.П. Борисюк

Я.М. Собків

.

Головуючий суддя
Кобаль М.І.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.