Справа № 755/24272/14-а
Суддя: Бартащук Л. П.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"30" вересня 2014 р. Дніпровський районний
суд міста Києва у складі головуючого -
судді БАРТАЩУК Л.П., розглянувши у
скороченому провадженні в місті Києві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язати вчинити дії, -
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
відповідачів про визнання
неправомірною відмови Управління
праці та соціального захисту населення
Дніпровської районної у м. Києва
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат щодо
визнання незаконними дій та
протиправною бездіяльності
відповідачів, просить зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у м. Києва державної
адміністрації зробити нарахування,
перерахунок суми щорічної допомоги на
оздоровлення, зобов'язати Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат зробити
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення з 01.01.2000 року і до моменту
вирішення справи, а також здійснювати
її нарахуванні і виплату в подальшому,
а також, стягнути з відповідачів суму
боргу за весь період за результатом
перерахунку відповідно до ст. 48
вказаного Закону в розмірі 5
мінімальних заробітних плат у порядку
та розмірах, встановлених Законом №796 в
редакціях змін та доповнень до
Справа розглядається у
скороченому провадженні на підставі
ст. 183-2 КАС України.
Ухвалою суду від 30.09.2014 р. позовні
вимоги ОСОБА_1 за період часу з 01.01.2000р.
по 09.03.2014 р. залишені без розгляду на
підставі ст.ст. 99, 100 КАС України.
Відповідач 1 - Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації направив до
суду письмові заперечення, згідно яких
заперечує проти задоволення позовних
вимог позивача, мотивуючи їх тим, що
позивачу, як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії,
інваліду 2 групи здійснюється
призначення та виплата щорічної
допомоги на оздоровлення згідно
діючого законодавства України, а саме -
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та постанови Кабінету Міністрів
України №562 від 17.07.2005 "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", п.1 якої щорічний розмір
такої допомоги встановлений на рівні 120
Відповідач 2 - Київський міський
центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат направив до суду
письмові заперечення, згідно яких
заперечує проти задоволення позовних
вимог позивача, мотивуючи тим, що
позивачу, як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії,
інваліду 2 групи здійснюється
призначення та виплата щорічної
допомоги на оздоровлення згідно
діючого законодавства України.
Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок по доказуванню
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
З огляду на положення наведеної
процесуальної норми, виходячи із суті
позовних вимог, під час розгляду даної
справи стороні відповідачів необхідно
довести правомірність своїх дій та
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
особою, постраждалою внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії,
інвалідом 2 групи, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
Позивач з 2000 року перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації та отримує щорічну
допомогу на оздоровлення відповідно до
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та постанови Кабінету
Міністрів України №562 від 17.07.2005 "Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", пунктом 1
якої встановлена громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, які відносяться до І
категорії, щорічна допомога на
оздоровлення в розмірі - 120 гривень, що
підтверджується інформацією бази
даних управління про розпорядження від
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 95
Конституції України виключно Законом
про Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків. При
цьому норми, введені цим законом діють
протягом бюджетного року і є
пріоритетним відносно інших законів.
Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 25.01.2012 року за № 1-11/2012,
суди під час вирішення справ про
соціальних захист громадян повинні
керуватися принципом законності, який
передбачає застосування законів
України, а також нормативно-правових
актів відповідних органів державної
влади, виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституції та законами України, в тому
числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції, на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
Закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
Враховуючи, що відповідачі при
нарахуванні та виплаті позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення
керувався Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005
року "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
яка прийнята Кабінетом Міністрів
України у межах його компетенції, на
основі і на виконання Бюджетного
кодексу України та Закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік, суд приходить до
висновку, що дії відповідача-1 по
нарахуванню та дії відповідача-2 по
виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу, як особі,
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії, інваліду 2
групи, є правомірними.
Отже, позовні вимоги щодо визнання
незаконними дій та протиправною
бездіяльності відповідачів
задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог про захист прав
позивача в подальшому, суд приходить до
висновку, що дані позовні вимоги
потрібно залишити без задоволення у
зв'язку з тим, що Кодекс
адміністративного судочинства України
не містить норми, яка б передбачала
захист прав на майбутнє.
Керуючись ст.ст. 94,159,161,162,163, 186 КАС
України, рішенням Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року за № 1-11/2012, ст. 48
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", Постановою
КМУ № 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", суд, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
визнання дій та бездіяльності
незаконними і неправомірними та
зобов'язати вчинити дії - відмовити.
Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

СУДДЯ :