Справа № 2а-1978/11/0207
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-1978/11/0207
Головуючий у 1-й інстанції: Марчук В.С.
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сторчак В. Ю.

судді: Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко
Ж. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Іллінецькому районі Вінницької
області на постанову Іллінецького
районного суду Вінницької області від
18 липня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Іллінецькому районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2011 року позивач звернувся до
Іллінецького районного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Іллінецькому районі
Вінницької області про визнання
неправомірними дій відповідача;
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії у відповідності до
ст. ст.50,54,Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" із розрахунку 6 мінімальних
пенсій за віком та 50% мінімальної
пенсії за віком, починаючи з 22.05.2008 року
по день припинення такого права
позивача.

Постановою Іллінецького районного
суду Вінницької області від 18.07.2011 року
позов задоволено: визнано
протиправними дії відповідача щодо
відмови у перерахунку позивачу пенсії,
та зобов'язано відповідача
нараховувати та виплачувати щомісячно
позивачу державну та додаткову пенсії,
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із
розрахунку 6 мінімальних пенсій за
віком та 50% мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 10.10.2008 року по 18.07.2011 року та
виплачувати надалі до припинення
такого права позивача.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Іллінецького районного суду
Вінницької області, як таку, що
винесена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нову постанову про відмову
в задоволенні позову позивачу.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації аварії
на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи з
втратою працездатності, що пов'язана з
наслідками Чорнобильської катастрофи.

Позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Іллінецькому районі Вінницької
області з письмовою заявою про
перерахунок пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю як особі, віднесеної до 1
категорії, відповідно до положень
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідач відмовив позивачу в
перерахунку пенсії з огляду на
відсутність підстав для такого
перерахунку, вказавши, що пенсію
позивачу обчислено відповідно до норм
чинного законодавства, зокрема,
положень Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач, являючись особою, яка
постраждала внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, категорії 1, є
інвалідом 3 групи, має право на
отримання пенсії у відповідності до
положень статей 50 та 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
основної пенсії по інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком і
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю - 50% мінімальної пенсії за
віком, із змінами внесеними п.п. 12, 15 ст.
28 Закону України "Про Державний бюджет
на 2008 рік", постанов Кабінету Міністрів
України № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від
16.07.2008 року.

Визнаючи ж дії відповідача незаконними
суд першої інстанції, керувався
Рішенням Конституційного суду України
від 22.05.2008 року №10-рп/2008, яким у справі №
1-28/2008, положення пункту 28 розділу ІІ
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України"
Закону України "Про держаний бюджет на
2008 рік", зокрема, до статей 50 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", визнано
неконституційними та нечинними з
моменту їх ухвалення. При цьому
Конституційним судом України було
зазначено, що внесення змін до законів
України, зупинка їх дії чи скасування
при прийнятті Законів України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, який не має вищої
юридичної сили стосовно інших законів,
є неприпустимим оскільки вказані дії
створюють протиріччя в законодавстві і
як наслідок призводить до обмеження
прав та свобод людини і громадянина.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції виходячи з того, що
відповідач допустив звуження змісту та
обсягу прав та свобод позивача,
передбачених статтею 22 Конституції
України, в якій зазначено, що права і
свободи людини і громадянина,
закріплені цією Конституцією, не є
вичерпними. Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно ж до частини 4 статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян потерпілих внаслідок
Чорнобильської катастрофи", визначено
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких
встановлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими 6-ти
мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону,
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам 3 групи -у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно рішення Конституційного Суду
України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 справа
№1-21/2005 і рішення Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року №10-рп/2008
встановлено: Закон України "Про статус
і соціальний захист громадян
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи" №796-2 від 28.02.1991 року
визначає основні положення про
реалізації конституційного права
громадян, потерпілих внаслідок
Чорнобильської катастрофи і охорону їх
життя і здоров'я, оскільки відповідно
до статті 50 Конституції України кожний
має право на безпечну для життя і
здоров'я навколишнє середовище і на
відшкодування шкоди заподіяного
порушенням цього права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку про правомірність доводів
суду першої інстанції про наявність у
позивача права на перерахунок пенсії в
розмірі передбаченому ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", оскільки
зазначений Закон має вищу юридичну
силу в порівняні з постановами
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.2008 р. та № 654 від 16.07.2008р., на які
посилається відповідач.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача на
перерахунок розміру його пенсії,
допустив порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції не враховано
пропущений позивачем строк звернення
до адміністративного суду, не надано
оцінку поважності причин його пропуску
та помилково зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Іллінецькому районі Вінницької
області здійснити нарахування та
виплату позивачу державної допомоги за
період з 10.10.2008 року по 23.12.2010 року,
вважаючи, що строк не пропущений.

Враховуючи, що про своє порушене право
позивач мав відомості під час
щомісячного отримання пенсії, то
поважні причини пропуску звернення до
суду за висновком колегії суддів
відсутні, отже наслідки пропуску
строку звернення до суду підлягають
застосуванню.

Таким чином, враховуючи відсутність
клопотань позивача щодо поновлення
пропущеного строку для звернення до
суду, суд першої інстанції позов в
частині вимог, які стосуються періоду
починаючи з 22.05.2008 року по 23.12.2010 року, ще
на стадії відкриття провадження у
справі повинен був залишити без
розгляду, та продовжувати розгляд
справи по суті тільки щодо вимог,
заявлених в межах шестимісячного
строку.

Враховуючи строки звернення до суду,
визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право
позивача на проведення перерахунку та
виплати йому державної та додаткової
пенсії та одноразової допомоги
відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"підлягає
захисту за період з 24.12.2010 року,
оскільки позов подано до суду 24.06.2011
року.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право скасувати
її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1
статті 202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
положення ст. 195 КАС України, яким суду
апеляційної інстанції надано право
перегляду рішень суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Іллінецькому районі Вінницької
області задовольнити частково.

Постанову Іллінецького районного суду
Вінницької області від 18 липня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Іллінецькому районі
Вінницької області про перерахунок
пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Позовні вимоги в частині зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Іллінецькому районі Вінницької
області нарахувати та виплатити ОСОБА_2
державну та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, згідно зі ст.ст.50, 54,
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
урахуванням розміру мінімальної
пенсії за віком за період з 22 травня 2008
року по 23 грудня 2010 року - залишити без
розгляду.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Іллінецькому районі
Вінницької області щодо відмови ОСОБА_2
у виплаті державної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
відповідно до ст.ст.50,54,Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
24 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року,-
протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Іллінецькому районі
Вінницької області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 державну та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю
відповідно до вимог, встановлених
ст.ст. 50, 54, Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" із розрахунку 6 мінімальних
пенсій за віком та 50% мінімальної
пенсії за віком, починаючи з 24 грудня 2010
року по 22 липня 2011 року з урахуванням
проведених виплат.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.