Справа № 872/10516/13
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2014 рокусправа № 2а-0870/5062/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України»

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2013
року по справі № 2а-0870/5062/11 за заявою
публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України»

про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Запорізького
окружного адміністративного суду від 18
жовтня 2011 року за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» до
Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру» в
особі Запорізької регіональної філії,
Управління державного комітету по
земельних ресурсах м. Запоріжжя
Запорізької області, Головного
управління Держземагенства у
Запорізькій області, третя особа:
товариство з обмеженою
відповідальністю "СК Атлант" про
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У березні 2013 року ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України»
звернулось до суду першої інстанції із
заявою про перегляд за ново виявленими
обставинами постанови Запорізького
окружного адміністративного суду від 18
жовтня 2011 року по справі № 2а-0870/5062/11.

Як на ново виявлені обставини, заявник
посилався на те, що 28.01.2013 року було
отримано вирок Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 08.10.2012 року по
справі №0808/2012, яким директора ТОВ "СК
"Атлант" ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні злочинів передбачених ст. 358 ч.
1, ст. 358 ч. 4, ст. 364 ч. 1, ст. 366 ч. 1 КК
України. Серед іншого цим вироком
встановлено, що ОСОБА_1 навмисно подав
заяви щодо анулювання державного акту
на право власності на земельну ділянку
серія ЯГ №713125 виданого 25.09.2007 року та
щодо об'єднання земельних ділянок,
маючи на меті уникнення звернення
стягнення на предмет іпотеки, чим
спричинив шкоду правам та інтересам
держави в особі AT «Укрексімбанк».

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2013
року заяву залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою суду, ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду,
оскільки вона винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, переглянути за ново виявленими
обставинами постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 18
жовтня 2011 року та ухвалити нове рішення
по справі, яким задовольнити позовні
вимоги.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права
та правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 245 Кодексу адміністративного
судочинства України визначені
підстави для провадження за
нововиявленими обставинами.

Частиною 1 зазначеної статті
передбачено, що постанова або ухвала
суду, що набрала законної сили, може
бути переглянута у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є, зокрема, істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи. Необхідними
ознаками нововиявлених обставин є,
по-перше, їх наявність на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи. Так юридичні факти
характеризуються тим, що вони
одночасно повинні бути передбачені
нормами права, спричиняють виникнення,
зміну або припинення правовідносин,
мають істотне значення для вирішення
справи, тобто такі фактичні дані, які
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення, існували на момент
звернення до суду з позовом і під час
розгляду справи судом, не могли бути
відомі ані особі, яка заявила про це,
ані суду, в провадженні якого
перебувала справа.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 23.11.2007 року між
ОСОБА_2 (позичальник) та публічним (на
той час - відкритим) акціонерним
товариством "Державний
експортно-імпортний банк України"
укладено кредитний договір №7507С65/133.

В забезпечення виконання
позичальником умов кредитного
договору укладено іпотечний договір
від 23.11.2007 №7507Z153, посвідчений приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрований за №10564. За цим
договором ТОВ "СК Атлант" передало
відповідачу в іпотеку земельну ділянку
площею 0,0832 га, кадастровий
№:04:039:0284, що знаходиться за
адресою: вул. Зелена, 5, м. Запоріжжя.
Предмет іпотеки належав іпотекодавцю
на праві власності, що
підтверджувалося Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серія ЯГ №713125 виданого 25.09.2007 року.

Разом з тим, 25.02.2010 року за заявою
генерального директора ТОВ "СК Атлант"
ОСОБА_1 державний акт на право
власності земельною ділянкою під
кадастровим номером :04:039:0284
анульовано. Земельна ділянка була
об'єднана з двома сусідніми ділянками,
внаслідок чого утворена нова земельна
ділянка з оформленням акту про право
власності вже на неї серії ЯК №835218 від
13.04.2010 року.

Як вбачається з адміністративного
позову, позивач просив зобов'язати
відповідачів відновити дію державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯГ №712125, виданого 25.09.2007
року, та внести відповідні зміни до
державного земельного кадастру;
зобов'язати відповідачів анулювати
державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯК №835218 від
13.04.2010 року.

В обґрунтування апеляційної скарги,
позивач посилається на те, що третя
особа має можливість продати земельну
ділянку, до складу якої входить предмет
іпотеки у зв'язку з чим позивач втратив
можливість примусово реалізувати
предмет іпотеки через виконавчу
службу.

Проте апеляційний суд вважає
необґрунтованими такі доводи
апеляційної скарги, оскільки рішенням
господарського суду Запорізької
області від 10 жовтня 2013 року по справі
№ 908/2060/13 звернуто стягнення на
земельну ділянку кадастровий номер
:04:039:0411, що належить Товариству з
обмеженою відповідальністю "СК Атлант"
на праві приватної власності, в межах
площі 0,0832 га, шляхом продажу
зазначеного майна на прилюдних торгах
у межах процедури виконавчого
провадження, за ціною, визначеною
незалежним експертом оціночної
діяльності на рівні, не нижчому
звичайній ціні на цей вид майна, за
рахунок коштів, отриманих від
реалізації вищеназваної нерухомості, у
встановленому законом порядку,
здійснити погашення кредитної
заборгованості за Кредитним договором
№ 7507С65/133 від 23.11.07 р. на користь
Публічного акціонерного товариства
"Державний експортно-імпортний банк
України" в особі філії Акціонерного
товариства "Укрексімбанк".

З даного рішення вбачається, що право
позивача на реалізацію предмета
іпотеки не є порушеним, що свідчить про
необґрунтованість доводів апеляційної
скарги.

Крім того, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що з
01.01.2013 року право власності на земельну
ділянку, при її формуванні,
реєструється на загальних засадах
посвідчення права власності на об'єкти
нерухомого майна, тобто свідоцтвом про
право власності, що видає державний
реєстратор прав з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно. Отже
єдиною Державною інформаційною
системою, що містить відомості про
права на нерухоме майно, в тому числі і
на земельні ділянки, їх обтяження, а
також про об'єкти та суб'єкти цих прав, є
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно, що передбачено Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" №1952-IV. Безпосереднє
здійснення державної реєстрації прав
на нерухоме майно покладено на
відповідні управління юстиції за
територіальним призначенням (п.п 4.33 п. 4
Положення про районні, районні у
містах, міські (міст обласного
значення), міськрайонні, міжрайонні
управління юстиції, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
№1707/5 від 23.06.2011). Отже, у відповідача
відсутні повноваження щодо анулювання
акту на право власності.

Враховуючи викладене апеляційний суд
приходить до висновку, що винесення
вироку Жовтневим районним судом м.
Запоріжжя по справі №0808/2012 не
являється нововиявленою обставиною
яка могла б бути підставою для
скасування постанови Запорізького
окружного адміністративного суду від 18
жовтня 2011 року.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції вірно були застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції і не можуть бути підставою
для скасування постанови суду, а тому
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України,
суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» -
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 26 серпня 2014
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов