Справа № 242/2774/14-а
Суддя: Черков В. Г.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/2774/14-а
Провадження № 2-а/242/173/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м.
Селидове

Селидівський міський суд Донецької
області

в складі: головуючого судді Черкова
В.Г.,

за участю секретаря
Кідрон О.М.,

представника
відповідача Стрельника Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Селидове справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Селидове Донецької області про
визнання неправомірним рішення
Управління Пенсійного Фонду України в
м.Селидове Донецької області від 18.08.2014
р. № 1104, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м.Селидове Донецької області (далі -
УПФУ в м.Селидове) про визнання
протиправним рішення. На обґрунтування
вимог вказав, що 17.06.2014 р. він звернувся
до УПФУ в м.Селдиове із заявою про
призначення пенсії згідно ст..14 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення». Рішенням ПФУ в
м.Селидове від 18.08.2014 р. № 1104 в
призначенні пенсії було відмовлено,
так як до пільгового стажу не
зараховано період роботи в ТОВ
«Доншахтобуд» у зв'язку з відмовою в
направленні його документів для
розгляду Комісії з питань
підтвердження пільгового стажу роботи
на посадах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових умовах
або вислугу років. З даним рішенням не
згоден, оскільки при зверненні надав
всі необхідні документи. Просив
визнати неправомірним дії УПФУ в
м.Селидове щодо не зарахування до
пільгового стажу його роботи в ТОВ
«Доншахтобуд» з 10.05.1999 р. по 21.01.2002 р.;
скасувати рішення УПФУ в м.Селидове від
18.08.2014 р. про відмову в призначені
пенсії; зобов'язати УПФУ в м.Селидове
повторно розглянути питання щодо
призначення пенсії відповідно до вимог
ст..14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Позивач у судове засідання не з'явився,
про день слухання справи повідомлявся
належним чином. Надав заяву, в якій
просив розглянути справу в його
відсутності.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, надав суду письмові
заперечення, в яких зазначив, що ОСОБА_2
звернувся до УПФУ в м.Селидове із
заявою про призначення пенсії на
пільгових умовах у відповідності зі
ст..14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». На
період звернення із заявою страховий
стаж позивача склав 22 роки 09 місяців 02
днів, в тому числі стаж підземної
роботи за ст..14, що дає право на
призначення пенсії складає 21 рік 08
місяців 27 днів (з яких стаж підземної
роботи по провідним професіям ст..14-20
склав 12 років 03 місяці 06 днів, за ст..14-25 -
04 роки 06 місяців 16 днів, військова
служба - 01 рік 11 місяців 05 днів).
Наявність такого пільгового стажу
обумовлена не зарахуванням періоду
роботи в ТОВ «Доншахтобуд» через
відмову в направленні документів для
розгляду документів Комісією з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років.
При розгляді наданих документів
вбачається, що станом на 10.06.2014 р. ТОВ
«Доншахтобуд» 08.01.2008 р. припинено за
судовим рішенням, тобто є ліквідованим.
При зверненні позивачем не була надана
довідка, яка підтверджує пільговий
характер роботи з 10.05.1999 р. по 21.01.2002 р. на
підприємстві ТОВ «Доншахтобуд». Просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи
адміністративного позову та
заперечень проти нього, законодавство,
що регулює дані правовідносини, вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач 17.06.2014 р.
звернувся до УПФУ в м.Селидове із
заявою № 1726 про призначення пенсії на
пільгових умовах у відповідності зі
ст..14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та
ч.2 розділу ХУ «Прикінцеві положення»
ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

На період звернення із
заявою страховий стаж позивача склав 22
роки 09 місяців 02 днів, в тому числі стаж
підземної роботи за ст..14, що дає право
на призначення пенсії складає 21 рік 08
місяців 27 днів (з яких стаж підземної
роботи по провідним професіям ст..14-20
склав 12 років 03 місяці 06 днів, за ст..14-25 -
04 роки 06 місяців 16 днів, військова
служба - 01 рік 11 місяців 05 днів).
Наявність такого пільгового стажу
обумовлена не зарахуванням періоду
роботи в ТОВ «Доншахтобуд».

Рішенням УПФУ в м.Селидове № 1104
від 18.08.2014 р. ОСОБА_2 в призначенні
пенсії згідно ст..14 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» було відмовлено, так як
заявник не мав необхідних 25 років
пільгової роботи, яка дає право для
призначення пенсії. До пільгового
стажу не зараховано період роботи в ТОВ
«Доншахтобуд» згідно заяви ОСОБА_2 про
відмову направлення документів для
розгляду на Комісії питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років.

Конституцією України Україну
проголошено демократичною, соціальною,
правовою державою (стаття 1), визнано, що
найвищою соціальною цінністю в Україні
є людина, її права і свободи та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, а їх
утвердження і забезпечення є головним
обов'язком держави (стаття 3), права і
свободи людини є невідчужуваними та
непорушними (стаття 21). У ст. 22
Конституції України зазначено, що
права і свободи людини і громадянина,
закріплені цією Конституцією, не є
вичерпними. Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Визначаючи важливість права на працю
як основи життєдіяльності людини,
Конституція України закріплює та
гарантує основні права громадян
(статті 43, 46) і встановлює, що основи
соціального захисту, форми і види
пенсійного забезпечення, засади
регулювання праці і зайнятості
визначаються виключно законами
України.

Пунктом 2 розділу XV Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»від 09.07.2003 № 1058-IV
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

Згідно ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

Відповідно до п. а статті 13 Закону
України «Про пенсійне
забезпечення»від 05.11.1991р. № 1788-ХІІ на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, -за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць,
зокрема, чоловіки -після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах…

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року N
637.

Список № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, зайнятість в яких дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
затверджений постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173, що діяв
до 11.03.1994р., потім Список № 1,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 11.03.1994р. № 162, що
діяв до 16.01.2003р., містить в собі
підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах,
рудниках і копальнях на видобуванні
корисних копали, в геологорозвідці, на
дренажних шахтах, на будівництві шахт,
рудників, копалень»: пункт а) усі
робітники, зайняті повний робочий день
на підземних роботах.

Зі Списку № 1 вбачається, що професія
прохідник, зайнятий повний робочий
день на підземних роботах, належить до
пункту «а».

Пунктом 10 Порядку застосування Списків
№ 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, що затверджений
наказом Мінпраці та соцполітики
України від 18.11.2005р. № 383, передачено, що
для підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Як вбачається з трудової книжки
позивача, запис № 11 містить посилання
на зайнятість під землею на умовах
повного робочого дня в шахті.

За таких обставин, суд вважає
обґрунтованими доводи позивача про те,
що стаж його роботи в ТОВ
«Доншахтобуд», яке є спеціалізованим
підприємством, за професією прохідник
в шкідливих умовах за відповідний
спірний період протягом повного
робочого дня, підтверджено записами в
трудовій книжці НОМЕР_1, виданої на ім'я
ОСОБА_2 08.07.1991 р. відповідно, що містять
достатні відомості про роботу
позивача, а також архівною довідкою,
наказом про висновки атестації робочих
місць за умовами праці (а.с.5-8, 10-11).

Тобто, під час призначення пенсії
позивачу відповідачем безпідставно не
враховано записи його трудової книжки
за відповідний період та довідка, які
уточнюють особливий характер роботи
позивача за весь період роботи у
спеціалізованих підприємствах без
жодного виключення. Отже, відповідачем
неправомірно не зараховано до
пільгового стажу за Списком № 1 роботу
позивача в шкідливих умовах протягом
повного робочого дня за професією
проходчик з повним робочим днем у шахті
за період з 10.05.1999 р. по 21.01.2002 р. ТОВ
«Доншахтобуд».

Статтею 71 КАС України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача про те, що спірний період
роботи позивача на підземних роботах
повний робочий день не підтверджено
відповідними документами, оскільки
таке спростовуються матеріалами
справи, якими є вищенаведені документи.

Суд знаходить також обґрунтованими
доводи позивача про те, що відповідач
безпідставно не зарахував до
пільгового стажу за Списком № 1 період
його роботи на підприємстві ТОВ
«Доншахтобуд», виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1992 року N 442, атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах. Частиною другою
пункту 4 зазначеного Порядку
встановлено, що відповідальність за
своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємства, організації.

Вищим адміністративним судом України в
листі від 14.08.2008 № 1406/100/13-08 «Про
практику застосування законодавства з
питань пенсійного забезпечення (за
результатами справ, розглянутих Вищим
адміністративним судом України у
касаційному порядку)»роз'яснено, що
законодавцем покладено обов'язок
проведення атестації робочих місць на
керівників підприємств, а тому її
непроведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах відповідно до статті
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Статтею 13 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що держава створює умови
для функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування і гарантує
дотримання законодавства з метою
захисту майнових та інших прав і
законних інтересів осіб стосовно
здійснення пенсійних виплат.

Таким чином, вимоги позивача
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 21, 22, 43, 46
Конституції України, ст.ст.2-15, 17-18, 33-35,
41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 99, 100, 102, 104-107, 110-112,
121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
Фонду України в м. Селидове Донецької
області про визнання дій Управління
Пенсійного Фонду України в м. Селидове
Донецької області неправомірними та
зобов,язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати неправомірним дії Управління
Пенсійного Фонду України в м. Селидове
Донецької області щодо не зарахування
до пільгового стажу роботи ОСОБА_2 в
ТОВ «Доншахтобуд» з 10.05.1999 р. по 21.01.2002 р.

Скасувати рішення Управління
Пенсійного Фонду України в м. Селидове
Донецької області від 18.08.2014 р. про
відмову в призначені пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в м. Селидове Донецької
області розглянути питання щодо
призначення пенсії відповідно до вимог
ст..14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»
ОСОБА_2.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. Якщо було подано апеляційну
скаргу, постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через
Селидівський міський суд Донецької
області протягом десяти днів з дня
проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
суду апеляційної інстанції.

Суддя