Справа № 810/5292/14
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2014 року
810/5292/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Лисенко В.І.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовомФонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятостідоОСОБА_1простягнення
незаконно одержаної допомоги по
безробіттю,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернувся
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення незаконно одержаної
допомоги по безробіттю у розмірі 2582,71
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач, будучи
керівником ТОВ «КД - РІГОРОС», надав
Харківському міському центру
зайнятості недостовірні відомості про
себе. У подальшому, громадянин ОСОБА_1
був взятий на облік як безробітний та
незаконно отримував допомогу по
безробіттю відповідно до Законів
України «Про зайнятість населення» та
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» у розмірі 2582,71 грн.
Оскільки зазначені кошти відповідачем
добровільно не повернуто, позивач
звернувся до суду з позовом про її
стягнення.

В судове засідання сторони, належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, не з'явились.

Водночас, від позивача до суду надійшло
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідач про причини неприбуття суд
не повідомив, заперечень на
адміністративний позов, будь - яких
пояснень, заяв чи клопотань суду не
надав.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що 12.02.2014 громадянин
ОСОБА_1 звернувся до Харківського
міського центру зайнятості із заявою
про надання статусу безробітного та
призначення виплати допомоги по
безробіттю у розмірі, передбаченому
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття». У заяві відповідач
зазначив, що через відсутність роботи
не має заробітку або інших
передбачених законодавством доходів, у
тому числі не забезпечує себе роботою
самостійно, не отримує пенсії на
пільгових умовах та за вислугу років,
не є суб'єктом підприємницької
діяльності, не отримує будь -якої
соціальної допомоги, компенсації
та/або надбавки, встановленої
відповідно до законодавства.

19 лютого 2014 року на підставі наказу
Харківського міського центру
зайнятості № НТ140219, відповідно до
Законів України «Про зайнятість
населення», «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» громадянину
ОСОБА_1 надано статус безробітного та
встановлено допомогу по безробіттю.

Протягом перебування відповідача на
обліку позивача йому було виплачено
кошти як на допомогу по безробіттю,
зокрема, у період з 19.02.2014 по 03.04.2014 у
розмірі 2582,71 грн.

У подальшому, позивачу стало відомо, що
під час перебування на обліку у Центрі
зайнятості, відповідач був керівником
ТОВ «КД - РІГОРОС».

Під час розслідування страхового
випадку громадянина ОСОБА_1 позивачем
отримано Витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців з якого убачається,
що з 14.09.2010 відповідач є керівником ТОВ
«КД - РІГОРОС».

За результатами розслідування
посадовими особами Харківського
міського центру зайнятості було
складено Акт від 02.07.2014 № 158.

Враховуючи, що громадянином ОСОБА_1
подано до Харківського міського центру
зайнятості заяву з неправдивими
відомостями про себе, на підставі яких
він був взятий на облік як безробітний
та отримав допомогу по безробіттю у
розмірі 2582,71 грн., позивач звернувся до
відповідача з листом від 04.07.2014 №
ХМИЗ-02-19273-22/14 про добровільне
повернення незаконно отриманих коштів.

На даний час кошти відповідачем
самостійно не повернуті, а тому позивач
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Пунктом сьомим частини першої статті 1
Закону України «Про зайнятість
населення» визначено, що зайнятість -
це не заборонена законодавством
діяльність осіб, пов'язана із
задоволенням їх особистих та
суспільних потреб з метою одержання
доходу (заробітної плати) у грошовій
або іншій формі, а також діяльність
членів однієї сім'ї, які здійснюють
господарську діяльність або працюють у
суб'єктів господарювання, заснованих
на їх власності, у тому числі
безоплатно.

Відповідно до частини першої статті 4
Закону України «Про зайнятість
населення», до зайнятого населення
належать особи, які працюють за наймом
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, особи,
які забезпечують себе роботою
самостійно (у тому числі члени
особистих селянських господарств),
проходять військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Відповідно до пункту першого частини
першої статті 43 Закону України «Про
зайнятість населення» статусу
безробітного може набути, зокрема,
особа працездатного віку до
призначення пенсії (зокрема на
пільгових умовах або за вислугу років),
яка через відсутність роботи не має
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів, готова та
здатна приступити до роботи.

Відповідно до пункту другого частини
другої статті 43 Закону України «Про
зайнятість населення» порядок
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу, і
безробітних у територіальних органах
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, визначається Кабінетом
Міністрів України.

У відповідності до пункту 2 частини
першої статті 44 Закону України «Про
зайнятість населення» зареєстровані
безробітні, серед іншого, мають право
на матеріальне забезпечення на випадок
безробіття та соціальні послуги
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

Відповідно до пункту третього Порядку
реєстрації, перереєстрації
безробітних та ведення обліку осіб, які
шукають роботу, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.03.2013 № 198, реєстрація безробітних,
які звертаються за сприянням у
працевлаштуванні (далі - реєстрація),
проводиться центром зайнятості
незалежно від зареєстрованого місця
проживання чи перебування.

Під час проведення реєстрації
працівник центру зайнятості заповнює в
Єдиній інформаційно-аналітичній
системі державної служби зайнятості
персональну картку, в якій
зазначаються персональні дані
безробітного (прізвище, ім'я та по
батькові, зареєстроване місце
проживання чи перебування, число,
місяць та рік народження,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків або серія та номер
паспорта (для осіб, які через свої
релігійні переконання відмовилися від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків,
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відповідну відмітку в паспорті),
відомості про останнє місце роботи або
вид діяльності згідно із частиною
першою статті 4 Закону України "Про
зайнятість населення", підстава для
припинення трудових відносин
відповідно до запису в трудовій книжці
або іншого виду діяльності, що
підтверджено документально. Форма
персональної картки та додатки до неї
затверджуються Мінсоцполітики.

В силу положень частин другої та
третьої статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. Сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно із частиною шостою статті 10
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» функції виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття виконує
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, та його територіальні органи,
що здійснюють свою діяльність
відповідно до Закону України "Про
зайнятість населення" та цього Закону.
Керівник центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, входить до складу
правління Фонду.

Відповідно до пункту 18 частини другої
статті 22 Закону України «Про
зайнятість населення», центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, його
територіальні органи проводять
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення в порядку, встановленому
центральними органами виконавчої
влади у сфері соціальної політики,
державної податкової і митної
політики, та Пенсійним фондом України.

Пунктами другим та третім Порядку
розслідування розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13.02.2009 N 60/62,
постановою правління Пенсійного фонду
України від 13.02.2009 N 7-1 передбачено, що
Розслідування згідно з цим Порядком
здійснюється шляхом проведення
перевірки достовірності даних, які є
підставою для надання особі статусу
безробітної та виплати їй
матеріального забезпечення, що
зазначені в документах, поданих особою
до державної служби зайнятості під час
її реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.

Перевірка проводиться районними,
міськрайонними, міськими та районними
у містах центрами зайнятості, на які
покладено виконання функцій робочих
органів виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, за місцем
реєстрації роботодавця як платника
внесків на загальнообов'язкове
соціальне страхування на випадок
безробіття (далі - центри зайнятості) у
разі, коли, зокрема, під час перебування
особи на обліку як безробітної до
центру зайнятості надійшла інформація
від державних органів, підприємств,
установ, організацій чи громадян про
обставини, що впливають на умови
виплати матеріального забезпечення та
надання соціальних послуг безробітній
особі, яка відрізняється від поданих
нею відомостей, або така інформація
розміщена в засобах масової
інформації.

Із аналізу норм вищезазначеного
законодавства убачається, що
безробітна особа має право звернутися
до державного центру зайнятості із
заявою про надання їй статусу
безробітного та виплатою допомоги по
безробіттю у разі, якщо вона через
відсутність роботи не має заробітку, не
являється суб'єктом підприємницької
діяльності та не отримує пенсію.

У випадку, якщо безробітний звернувся
до державного центру зайнятості з
заявою, в якій надав недостовірні
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати матеріальної
допомоги, з безробітного стягується
сума виплаченої допомоги по безробіттю
та вартість надання соціальних послуг
з моменту виникнення цих обставин.

Факт виконання громадянином ОСОБА_1
обов'язків керівника ТОВ «КД - РІГОРОС»
встановлено Актом розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення від
02.07.2014 № 158, складеним за результатами
надходження інформації з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Частиною першою статті 16 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» передбачено, що єдиний
державний реєстр створюється з метою
забезпечення державних органів, а
також учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною другою статті 17
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців», в єдиному
державному реєстрі містяться
відомості щодо юридичної особи зокрема
про повне найменування юридичної особи
та скорочене у разі його наявності;
перелік засновників (учасників)
юридичної особи, у тому числі ім'я,
країна громадянства, місце проживання,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків, якщо засновник -
фізична особа; прізвище, ім'я, по
батькові, дата обрання (призначення) та
реєстраційні номери облікових карток
платників податків, які обираються
(призначаються) до органу управління
юридичної особи, уповноважених
представляти юридичну особу у
правовідносинах з третіми особами, або
осіб, які мають право вчиняти дії від
імені юридичної особи без довіреності,
у тому числі підписувати договори; дата
та номер запису про проведення
державної реєстрації юридичної особи,
дати та номери записів про внесення
змін до нього; дата та номер запису про
скасування державної реєстрації змін
до установчих документів юридичної
особи.

Положеннями частини першої статті 18
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» передбачено, що в
разі якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

Як убачається з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців станом на
22.05.2014, з 14.09.2010 громадянин ОСОБА_1 є
керівником ТОВ «КД - РІГОРОС». При
цьому, будь - яких відомостей щодо зміни
керівника підприємства чи скасування
державної реєстрації юридичної особи
до такого Реєстру не вносились.

Таким чином, судом встановлено, що
громадяни ОСОБА_1, звертаючись до
позивача, із заявою про надання статусу
безробітного, надав недостовірні
відомості про відсутність місця
роботи, чим зумовив незаконне
отримання статусу безробітного та
отримання матеріальної допомоги по
безробіттю.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час судового розгляду позивачем
доведено належними та достатніми
доказами факт незаконного отримання
відповідачем допомоги по безробіттю, а
також наявність у позивача правових
підстав та компетенції щодо стягнення
з відповідача суми заборгованості.
Натомість, відповідачем не
спростований факт надання достовірних
відомостей під час звернення до
Харківського міського центру
зайнятості із заявою про надання
статусу безробітного.

За таких обставин, враховуючи
викладене та той факт, що відповідач
самостійно не повернув безпідставно
отримані кошти, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Позивач не надав суду доказів
понесення ним будь-яких судових витрат.
Таким чином, судові витрати стягненню з
відповідача на користь позивача не
підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1) на користь Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості незаконно отриману
допомогу по безробіттю у розмірі 2582
(двадцять п'ять тисяч вісімдесят дві)
гривні 71 копійка.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лисенко В.І.