Справа № 822/580/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/39306/13

К/800/45006/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Леонтович К.Г.
Маслія В.І. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційними
скаргами Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Хмельницькій області та фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 11 червня 2013 року у справі № 822/580/13-а
за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Хмельницькій області, третя особа:
Головний державний інспектор
інспекційного відділу по Центральному
регіону Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області Тимчук Анатолій
Петрович про визнання протиправними та
скасування постанов і припису, -

в с т а н о в и л а:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернувся в суд з позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Хмельницькій області, в
якому просив: визнати протиправними та
скасувати постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності № 26 від
08.08.2012 року та № 27 від 08.08.2012 року;
визнати протиправним та скасувати
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
07.08.2012 року винесений щодо позивача.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 26 в розмір 99180,00 грн., № 27 в
розмірі 99180,00 грн. та припис від 07.08.2012
року є протиправними та такими, що
підлягають скасуванню.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року, позовні вимоги задоволено:
визнано протиправними та скасовано
постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності № 26 від 08.08.2012
року та № 27 від 08.08.2012 року; визнано
протиправним та скасовано припис
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
07.08.2012 року винесений щодо позивача.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Хмельницькій області та
фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернулись до Вищого
адміністративного суду України з
касаційними скаргами. Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Хмельницькій області в
касаційній скарзі просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
відмовити у позові. Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 в касаційні
скарзі просить скасувати ухвалу суду
апеляційної інстанції в частині
залишення без задоволення апеляційної
скарги позивача та змінити постанову
суду першої, виключивши з її
мотивувальної частини слова: "Оскільки
позивачем проводилась експлуатація
магазину не прийнятого в експлуатацію,
суд приходить до висновку, що позивачем
допущено порушення у сфері
містобудівної діяльності, а саме
вимоги статті 39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності".

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, за результатом
проведеної головним державним
інспектором Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області Тимчуком А.П.
позапланової перевірки позивача щодо
дотримання чинного законодавства у
будівництві, складено акт б/н від 22.10.2009
року, відповідно до якого, встановлено,
що позивачем побудовано добудову
магазину до нежитлового приміщення по
АДРЕСА_1 та зроблено висновок, що
будівництво самовільне, відсутній
дозвіл на виконання будівельних робіт
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю,
відсутній дозвіл на будівництво
виконкому сільської ради, проектна
документація не погоджена відділом
містобудування, архітектури та
будівництва райдержадміністрації і не
затверджена сесією сільської ради.

07 серпня 2012 року відносно позивача
складені протоколи про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності,
зокрема протокол № 000335, відповідно до
якого будівництво магазину
здійснювалось без документів, чим
порушено вимоги статті 34 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" та № 000336, відповідно до
якого проводиться експлуатація
магазину без введення об'єкта в
експлуатацію, чим порушено вимоги
пункту 8 статті 39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності".

07 серпня 2012 року відповідачем відносно
позивача винесено припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, державних
стандартів і правил з вимогою до 31.12.2012
року позивачу оформити всю необхідну
документацію на будівлю магазину,
ввести будівлю магазину в
експлуатацію.

08 серпня 2012 року інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області при розгляді
матеріалів справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
винесено постанови № 26 про накладення
штрафу на позивача за порушення у сфері
містобудівної діяльності у розмірі
99180,00 грн. на підставі абзацу 3 підпункту
4 пункту 2 статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності", № 27
про накладення штрафу на позивача за
порушення у сфері містобудівної
діяльності у розмірі 99180,00 грн. на
підставі абзацу 3 підпункту 6 пункту 2
статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності".

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що відповідачем
необґрунтовано визначено розмір
штрафу, а тому і неправомірно прийнято
постанови № 26 та № 27 від 08.08.2012 року, а
припис від 07.08.2012 року винесено
відповідачем протиправно, оскільки
законодавством не передбачено
можливості винесення припису з такою
вимогою, як ввести будівлю магазину в
експлуатацію.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до статті 32 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" усі об'єкти будівництва
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до державних будівельних норм та
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї
чи іншої категорії складності
здійснюється проектною організацією і
замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V
категорій складності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 частини першої
статті 34 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
замовник має право виконувати
будівельні роботи після реєстрації
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I-III
категорій складності.

Згідно з частиною восьмою статті 39
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності"
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Відповідно до підпункту 4 частини
другої статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення
як виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації: на об'єктах I
категорії складності - у розмірі
вісімнадцяти мінімальних заробітних
плат; на об'єктах II категорії
складності - у розмірі тридцяти шести
мінімальних заробітних плат; на
об'єктах III категорії складності - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до підпункту 6 частини
другої статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення
як експлуатація або використання
об'єктів будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації: об'єктів I категорії
складності - у розмірі вісімнадцяти
мінімальних заробітних плат; об'єктів II
категорії складності - у розмірі сорока
п'яти мінімальних заробітних плат;
об'єктів III категорії складності - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат; об'єктів IV категорії
складності - у розмірі трьохсот
сімдесяти мінімальних заробітних плат;
об'єктів V категорії складності - у
розмірі дев'ятисот мінімальних
заробітних плат.

Згідно з частиною другою статті 3
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" накладати
штраф від імені Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та її територіальних органів
мають право керівник Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та його заступники, керівники
територіальних органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та їх заступники.

Встановивши порушення позивачем вимог
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", відповідач,
визначаючись з розміром штрафу,
керувався положеннями додатку М ДБН
А.2.2- 3-2012 "Склад та зміст проектної
документації на будівництво", а саме
можлива небезпека для здоров'я і життя
людей, які періодично перебувають на
об'єкті ІІІ категорії складності
об'єкта будівництва складає 100-500 осіб.
З пояснень представника відповідача
встановлено, що інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області на власний розсуд
визначила категорію складності об'єкта
будівництва.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановленою що Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області не проведено
жодних досліджень щодо кількості осіб,
які періодично перебувають на
території магазину, а в судовому
засіданні не надано жодних доказів на
підтвердження того, що дана споруда
відноситься саме до ІІІ категорії
складності.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що оскільки позивачем проводилась
експлуатація магазину не прийнятого в
експлуатацію, відтак позивачем
допущено порушення у сфері
містобудівної діяльності, а саме
порушено вимоги статті 39 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності". Разом з тим, судами
попередніх інстанцій не вказано на
докази, які б підтверджували факт
експлуатації позивачем зазначеної
добудови, хоча сам позивач під час
розгляду справи заперечував факт її
використання, а відтак вказаний
висновок є передчасним і в подальшому
може впливати на права і законні
інтереси позивача.

Крім того, судами попередніх інстанцій
не встановлено до якої саме категорії
складності віднесено побудований
об'єкт, так само, як і не з'ясовано, коли
саме здійснено добудову магазину до
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 та,
чи потребує здійснення добудови до
магазину введення її в експлуатацію з
посиланням на відповідні норми
законодавства.

Таким чином, вказані обставини
підлягають дослідженню при новому
розгляді справи.

Колегія суддів вказує на недоречність
посилань суду апеляційної інстанції на
те, що постановами № 26 та № 27 від 08.08.2012
року, відповідачем неправомірно
застосовано штрафи до позивача, саме як
фізичної особи-підприємця, а не
фізичної особи, оскільки Закон України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" встановлює
відповідальність юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (суб'єктів
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Що стосується винесення відповідачем
припису від 07.08.2012 року про введення
будівлі магазину в експлуатацію,
колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з підпунктом пункту 11 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 553,
посадові особи інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо: усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Колегія суддів зазначає, що
зобов'язання позивача в оскаржуваному
приписі оформити всю необхідну
документацію на будівлю магазину,
ввести будівлю магазину в експлуатацію
в повній мірі підпадає під поняття
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, до яких, зокрема,
відноситься і експлуатація об'єкта без
введення його в експлуатацію, що також
необхідно врахувати судам при новому
розгляді справи.

За правилами частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Хмельницькій області та фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 11 червня 2013 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша