Справа № 235/5013/14-а
Суддя: Філь О. Є.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/235/184/14
Справа 235/5013/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 жовтня 2014 року
м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді Філь О.Є.

при секретарі Гужеля А.О.

за участю представника відповідача
Косенка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Красноармійську Донецької області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання дій протиправними
та зобов»язання провести перерахунок
та виплату пенсії по інвалідності, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання дій протиправними
та зобов»язання провести перерахунок
та виплату пенсії по інвалідності, в
якому зазначив, що він є інвалідом 3
групи, встановленої у зв'язку з
виконанням обов'язків по ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до ст.ст. 50, 54 ч.4 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
йому повинна нараховуватися та
виплачуватися державна пенсія: основна
пенсія - у розмірі не нижче від 6
розмірів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю - у розмірі 50% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. З 01 січня 2014 року УПФУ у
м. Красноармійську та
Красноармійському районі ігнорує
вищевказані норми Закону та проводить
нарахування та виплату йому пенсії у
меншому розмірі на підставі постанови
КМУ від 23.11.2011 року № 1210. Просив суд
визнати такі дії неправомірними та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплати йому основну та
додаткову пенсію з 01 січня 2014 року в
розмірі відповідно до ст.ст. 50, 54 ч.4
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Позивач в судове засідання не з»явився,
про час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надав
суду заяву про розгляд справи у його
відсутність.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав у
повному обсязі, надав письмові
заперечення проти позову, також просив
залишити без розгляду позовні вимоги
за період з 01.01.2014 року по 15.03.2014 року.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є інвалідом III групи
безстроково, призначеної згідно з
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХП
в редакції Закону України від 19 грудня
1991 року № 2001-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ),
має статус ліквідатора наслідків
аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, перебуває
на обліку в управлінні та одержує
пенсію по інвалідності III групи згідно
Закону № 796-XII. З 1 січня 2014 року
управління здійснювало нарахування та
виплату позивачу пенсії в розмірі 1214,72
грн. (а.с. 9-11, 13).

Позивач в 2014 році звернувся до
управління із заявою про перерахунок
основної та додаткової пенсій
відповідно до вимог статей 50, 54 Закону
№ 796-ХІІ. В задоволені заяви про
перерахунок та виплату позивачу
основної та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю згідно статей 50, 54
Закону № 796-ХІІ, листом управління від
10.09.2014 року № 18398/10/23 відмовлено (а.с. 12).

Спірні правовідносини врегульовані
Законом № 796-ХІІ та Постановою Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року №1210 «Про затвердження порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Закон № 796-ХІІ визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що пенсії особам, віднесеним до 1
категорії встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Частиною першою статті 50 вказаного
Закону визначено, що особам, віднесеним
до 1 категорії, інвалідам III групи,
дітям-інвалідам, а також хворим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком.

Частиною четвертою статті 54 вказаного
Закону передбачено, що розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими, по III групі
інвалідності, - 6-ти мінімальних пенсій
за віком.

Відповідно до статті 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод, основні обов'язки громадянина.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» затверджено Порядок
обчислення пенсій особам, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи з 1 січня 2012 року (далі
Порядок № 1210).

Пунктом 4 Порядку № 1210 встановлено, що у
разі коли особа пропрацювала у зоні
відчуження менше календарного місяця у
1986-1990 роках, за ї бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу у зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 1210
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, інвалідам III групи з
числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії виплачується в розмірі 30%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Статтею 63 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.

Проте, Закон України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014
року не містить жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
статей 50, 54 вказаного Закону, яким
визначено розмір державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, завдану
здоров'ю.

Зі змісту вимог частини другої статті 19
Конституції України вбачається, що
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Положеннями частини четвертої статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві з 1 січня 2014
року застосуванню підлягає не
постанова Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а норми
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, позивач з 1 січня 2014 року
має право на державну пенсію
відповідно до статті 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
не нижче 6-ти розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі
статті 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в обсязі 50% розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлено 6-ти місячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Згідно зі ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані при прийнятті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Скасування
конституційних прав і свобод - це їх
офіційна (юридична або фактична)
ліквідація. Звуження змісту та обсягу
прав і свобод є їх обмеженням. У
традиційному розумінні діяльності
визначальними поняття змісту прав
людини є умови і засоби, які становлять
можливості людини, необхідні для
задоволення потреб її існування та
розвитку. Обсяг прав людини - це їх
сутнісна властивість, виражена
кількісними показниками можливостей
людини, які відображені відповідними
правами, що не є однорідними і
загальними. Загальновизнаним є
правило, згідно з яким сутність змісту
основного права в жодному разі не може
бути порушена.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що в даному випадку
підлягають застосуванню вимоги ст. 46
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст. 87 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
відповідно до яких суми пенсії, не
отриманні своєчасно з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію,
виплачується за минулий час без
обмеження та без застосування
будь-якого строку давності.

Виходячи з наведених норм
законодавства, суд приходить до
висновку, що приписи ч. 2 ст. 99 КАС
України щодо обмеження 6-ти місячним
строком звернення до суду, до
правовідносин, пов`язаних з
забезпеченням відповідачем
нарахування та виплати пенсії
позивачу, не застосовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 121, 158-163, 167, 185, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області про визнання
дій протиправними та зобов»язання
провести перерахунок та виплату пенсії
по інвалідності задовольнити в повному
обсязі.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного Фонду України в
Красноармійському районі Донецької
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
з 01 січня 2014 року державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю, всупереч положень ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області здійснити перерахунок та
виплату з 01 січня 2014 року ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
інваліду 3 групи, 1-ої категорії,
державної пенсії на підставі ст. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в обсязі не нижче від 6-ти
розмірів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю, на підставі ст. 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в обсязі 50% розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, за відрахуванням
фактично отриманих сум.

Постанова постановлена у нарадчій
кімнаті та проголошена її вступна та
резолютивна частина у судовому
засіданні 01.10.2014 року. Постанова
виготовлена у повному обсязі 05.10.2014
року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване рішення.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

У разі застосування судом
частини третьої статті 160 КАС України, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя