Справа № 2а-250/12
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-250/12
1-й інстанції: Токова С. Є.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря:
Тур В. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу Організації роботодавців в
сфері торгівлі Черкаської області в
інтересах фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 08 серпня
2014 р. у справі за адміністративним
позовом Організації роботодавців в
сфері торгівлі Черкаської області до
Черкаської міської ради про визнання
незеконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Організація роботодавців в сфері
торгівлі Черкаської області в
інтересах фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 звернулась до Соснівського
районного суду м. Черкаси з позовом до
Черкаської міської ради про визнання
незаконним та скасування рішення
третьої сесії Черкаської міської ради
від 05.04.2012 року № 3-753 «Про затвердження
схеми розміщення тимчасових споруд у м.
Черкаси та внесення змін до рішень
Черкаської міської ради».

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 25 червня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15 листопада 2012 року, в задоволені
позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10.04.2014 р. постанову
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 25 червня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2012 року скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 08 серпня 2014 р.
позовні вимоги залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову, постановити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_2 є фізичною
особою-підприємцем, зареєстрована
виконавчим комітетом Черкаської
міської ради 30.09.1997 року.

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 31.03.2010 року
визнано протиправним та скасовано
рішення Черкаської міської ради від
16.04.2009 року №4-1161 та визнано право
ОСОБА_2 на оренду землі під розміщеними
кіосками за вказаними у рішенні
адресами.

Рішенням третьої сесії Черкаської
міської ради від 05.04.2012 року №3-753 «Про
затвердження схеми розміщення
тимчасових споруд у м. Черкаси та
внесення змін до рішень Черкаської
міської ради» вирішено затвердити
комплексну схему розміщення
тимчасових споруд у м. Черкаси.

Відповідачем опубліковано проект
оскаржуваного рішення в газеті «Місто»
№18/30 вересня 2011 року - офіційному
друкованому засобі масової інформації
Черкаської міської ради та оприлюднено
на офіційному порталі міської ради,
міського голови виконавчого комітету в
розділі «Регуляторна політика» в
підрозділі «Проекти регуляторних
актів, прийняте на сесії міської ради
оскаржуване рішення - в інформаційному
віснику Черкаської міської ради газети
«Місто» в №7/17 квітня 2012 року та
оприлюднено на офіційному порталі
міської ради, міського голови
виконавчого комітету в розділі
«Нормативні акти» підрозділі «Рішення
міської ради 2012».

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів встановила
наступне.

Статтею 1 Закону України «Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності»
визначено, що регуляторний акт це:

- прийнятий уповноваженим регуляторним
органом нормативно-правовий акт, який
або окремі положення якого спрямовані
на правове регулювання господарських
відносин, а також адміністративних
відносин між регуляторними органами
або іншими органами державної влади та
суб'єктами господарювання;

- прийнятий уповноваженим регуляторним
органом інший офіційний письмовий
документ, який встановлює, змінює чи
скасовує норми права, застосовується
неодноразово та щодо невизначеного
кола осіб і який або окремі положення
якого спрямовані на правове
регулювання господарських відносин, а
також адміністративних відносин між
регуляторними органами або іншими
органами державної влади та суб'єктами
господарювання, незалежно від того, чи
вважається цей документ відповідно до
закону, що регулює відносини у певній
сфері, нормативно-правовим актом.

В ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 10.04.2014 р. колегія суддів
погодилася з висновками судів
попередніх інстанцій, що оскаржуване
рішення - «Про затвердження схеми
розміщення тимчасових споруд у м.
Черкаси та внесення змін до рішень
Черкаської міської ради» за своєю
правовою природою є регуляторним
актом, яким змінені норми права, він
розрахований на неодноразове
застосування і щодо невизначеного кола
осіб, з метою впорядкування роботи із
розміщення, облаштування і утримання
тимчасових споруд в м. Черкаси.

Натомість, підставою для скасування
судових рішень та направлення справи
на новий розгляд слугував факт
відсутності в матеріалах справи
доказів з опублікованим тестом проекту
оскаржуваного рішення (газету,
ксерокопію сторінки газети,
офіціальний лист-відповідь засобу
масової інформації), в якому б
зазначалось, що з моменту оприлюднення
проекту, фізичні особи можуть надавати
свої зауваження.

Статтею 6 Закону України «Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності»
передбачено, що громадяни, суб'єкти
господарювання, їх об'єднання та
наукові установи, а також
консультативно-дорадчі органи, що
створені при органах державної влади
та органах місцевого самоврядування і
представляють інтереси громадян та
суб'єктів господарювання, мають право:

1. Подавати до регуляторних органів
пропозиції про необхідність
підготовки проектів регуляторних
актів, а також про необхідність їх
перегляду;

2. У випадках, передбачених
законодавством, брати участь у
розробці проектів регуляторних актів;

3. Подавати зауваження та пропозиції
щодо оприлюднених проектів
регуляторних актів, брати участь у
відкритих обговореннях питань,
пов'язаних з регуляторною діяльністю;

4. Бути залученими регуляторними
органами до підготовки аналізів
регуляторного впливу, експертних
висновків щодо регуляторного впливу та
виконання заходів з відстеження
результативності регуляторних актів;

5. Самостійно готувати аналіз
регуляторного впливу проектів
регуляторних актів, розроблених
регуляторними органами, відстежувати
результативність регуляторних актів,
подавати за наслідками цієї діяльності
зауваження та пропозиції регуляторним
органам або органам, які відповідно до
цього Закону на підставі аналізу
звітів про відстеження
результативності регуляторних актів
приймають рішення про необхідність їх
перегляду;

6. Одержувати від регуляторних органів
у відповідь на звернення, подані у
встановленому законом порядку,
інформацію щодо їх регуляторної
діяльності.

Так судом першої інстанції залучено до
матеріалів справи копію газети «Місто»
№ 18/30 вересня 2011 року (а. с. 245-246 Т. 1), в
якій надруковано повідомлення про
оприлюднення проекту оскаржуваного
рішення, перелік додатків до рішення,
мета та цілі правового регулювання,
механізм та заходи для розв'язання
проблеми, обґрунтування можливостей
досягнення цілей, аналіз регуляторного
впливу тощо.

Крім того, роздруківка містить адресу,
за якою приймаються в письмовому
вигляді зауваження та пропозиції до
проекту.

Всупереч твердження позивача про
відсутність факту проведення
громадських слухань, колегія суддів
вбачає з матеріалів справи проведення
відповідачем круглих столів з
обговорення цього питання, оформлених
протоколами № 1 від 30.09.2011 р., № 2 від
23.12.2011 р., № 3 від 16.02.2012 р. (а. с. 224-244 Т. 1).

З тексту протоколів № № 1, 3 вбачається,
що ОСОБА_2 брала активну участь у
обговоренні проекту регуляторного
акту.

Так суть фактичної незгоди фізичної
особи - підприємця щодо прийняття
оскаржуваного рішення зводилась до
бажання останньої зменшити заборонену
відстань для розміщення торгових точок
продажу алкогольних та тютюнових
виробів від навчальних закладів та
лікарень.

З вказаних протоколів вбачається
аргументована відповідь розробників
проекту на кожне з поставлених
запитань з посиланням на діюче
законодавство.

Неврахування відповідачем побажань
ОСОБА_2 щодо внесення змін у проект
рішення на її користь не може слугувати
підставою для скасування
регуляторного акту за умови дотримання
відповідачем меж повноважень щодо його
прийняття та процедури оприлюднення
проекту регуляторного акту, його
обговорення та оприлюднення
прийнятого рішення.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують позиції суду першої
інстанції.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Організації
роботодавців в сфері торгівлі
Черкаської області в інтересах
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
постанову Соснівського районного суду
м. Черкаси від 08 серпня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом Організації
роботодавців в сфері торгівлі
Черкаської області до Черкаської
міської ради про визнання незеконним
та скасування рішення залишити без
задоволення.

Постанову Соснівського районного суду
м. Черкаси від 08 серпня 2014 р. залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І. О.
ГрибанСуддя О. А. Губська
(Повний текст ухвали виготовлено 30.09.2014
року)

.

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.