Справа № 826/13617/13-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом до третя особаТовариства
з обмеженою відповідальністю «Група
«ВІА Гра» Головного управління юстиції
у м. Києві в особі відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Шевченківського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
Державного реєстратора Харківської
районної державної адміністрації
Харківської області Орлової Н.О.,
Відділ реєстраційної служби
Харківського районного управління
юстиції фізична особа - підприємець
ОСОБА_2провизнання недійсною
(протиправною) державної реєстрації
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
(дата реєстрації 27.02.2013, номер запису
про проведення державної реєстрації
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Група «ВІА Гра»
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Головного
управління юстиції у м. Києві в особі
відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців Шевченківського району
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, третя
особа фізична особа - підприємець
ОСОБА_2, про визнання недійсною
(протиправною) державної реєстрації
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
(дата реєстрації 27.02.2013, номер запису
про проведення державної реєстрації
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.10.2013 позов задоволено повністю.
Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.12.2013 у
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.10.2013 та прийнято
нову, якою у задоволенні позову
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28.05.2014 у справі №К/800/891/14
касаційну скаргу задоволено частково,
скасовано постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.10.2013 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19.12.2013, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.
11.06.2014, в порядку встановленому статтею
151 Кодексу адміністративного
судочинства України та Положенням про
автоматизовану систему суду,
затвердженого рішенням ради суддів
України № 30 від 26.11.2010 справу було
розподілено між суддями . За
результатом автоматичного розподілу
судових справ для розгляду справи №
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13.06.2014 справу
прийнято до провадження та призначено
до судового розгляду.
У судовому засіданні 02.07.2014 до участі у
справі в якості відповідачів залучено
Державного реєстратора Харківської
районної державної адміністрації
Харківської області Орлову Наталію
Олександрівну та Відділ реєстраційної
служби Харківського районного
У судовому засіданні 16.07.2014 у
відповідності до частини шостої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України суд ухвалив
продовжити розгляд справи в
письмовому провадженні.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25.07.2014 суд вийшов з
письмового провадження та призначив
справу до судового розгляду.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що державна
реєстрація фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 27.02.2013, номер запису про
проведення державної реєстрації 2 071620 була проведена з порушенням
вимог частини восьмої статті 92 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника та
визнання його банкрутом", оскільки
державна реєстрація зазначеної
фізичної особи була припинена за
рішенням у зв'язку з визнанням його
банкрутом, яким було встановлено, що
він не має можливості погасити
заборгованість перед кредиторами у
зв'язку з недостатністю активів, які
можливо було спрямувати на її
погашення.

Представник позивача у судових
засіданнях підтримав позовні вимоги та
проси суд задовольнити позов у повному
обсязі.

Представники відповідача 1 та
відповідач 2 у судове засідання 27.08.2014
не прибули, про причини неприбуття суд
не повідомили, заперечень на
адміністративний позов суду не надали,
про дату, час та місце розгляду справи
були повідомлені належним чином.

Відповідач 3 проти позовних вимог
заперечив, через канцелярію суду 04.08.2014
надав суду письмові заперечення на
адміністративний позов. Свої
заперечення на адміністративний позов
відповідач обґрунтовує тим, що
реєстраційний запис про проведення
державної реєстрації 2 071620 від
27.02.2013 було вчинено за результатами
розгляду документів які були подані у
повному обсязі, за належним місцем
проведення державної реєстрації,
відповідали вимогам до їх оформлення
та в підтвердження сплати
реєстраційного збору заявником була
надана копія квитанції наданої банком,
огляду на що були відсутні правові
підстави для залишення документів без
розгляду. Також відповідач 3 посилався
на те, що внесення до ЄДР відомостей
щодо сплати фізичною особою -
підприємцем своїх боргів не
передбачено ані законом України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців", ані
програмними можливостями ЄДР.

У судове засідання 27.08.2014 представник
відповідача 3 не прибув, в поданих через
канцелярію суду 04.08.2014 запереченнях
просив розглядати справу за його
відсутності.

Представник третьої особи проти
позовних вимог заперечив, у судовому
засіданні 16.07.2014 надав суду письмові
заперечення на адміністративний позов.
Свої заперечення на адміністративний
позов третя особа обґрунтовує тим, що
оскільки його було визнано банкрутом
30.03.2011 відповідно до положень
законодавства, що не містило обмежень
для проведення нової реєстрації
фізичної особи - підприємця у зв'язку з
визнанням її банкрутом, то посилання
позивача на положення частини восьмої
статті 92 Закону України Про
відновлення платоспроможності
боржника та визнання його банкрутом" є
безпідставними.

Представник третьої особи у судове
засідання 27.08.2014 не прибув, про причини
неприбуття суд не повідомив, про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, заслухавши у судовому
засіданні представника позивача
ухвалив продовжити розгляд справи у
письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Господарського суду
Харківської області від 30.03.2011 у справі
№ Б-19/197-09 фізичну
особу-підприємця ОСОБА_3 визнано
банкрутом та щодо нього відкрито
ліквідаційну процедуру, з дня
прийняття постанови підприємницьку
діяльність банкрута припинено.

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 19.12.2012 у справі
№ Б-19/197-09, залишеною без
змін постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
30.01.2013 та Постановою Вищого
господарського суду України від 11.04.2013,
затверджено ліквідаційний звіт
банкрута ОСОБА_3, припинено
підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_3,
провадження у справі про банкрутство №
Б-19/197-09 припинено та зобов'язано
державного реєстратора провести
державну реєстрацію припинення
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3

Відповідно до мотивувальної частини
зазначеної ухвали ФОП ОСОБА_3 не мав
можливості погасити заборгованість
перед кредиторами у зв'язку із
недостатністю активів, які можна було б
направити на її погашення.
Ліквідатором закриті рахунки
банкрутства в установах банків,
печатку банкрута було знищено
ліквідатором, що підтверджується
відповідним актом.

09.01.2013 до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців внесено запис про
припинення підприємницької діяльності
ФОП ОСОБА_3 у зв'язку з визнанням її
банкрутом відповідно до судового
рішення, що підтверджується витягами з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
серії АВ №649064 та серії АГ №169244.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Група «ВІА Гра»
звернулося до Федерального органу
виконавчої влади по інтелектуальній
власності із заявою № 21/02/13-1 від 21.02.2013
про дострокове припинення правової
охорони товарного знаку № 215632, щодо
якого воно є зацікавленою особою,
відносно товарів та послуг 09, 41, 42
класів МКТУ. Як підставу, зазначило, що
підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_3,
який являвся правовласником цього
товарного знаку, припинена.

27.02.2013 до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців внесено запис про
проведення державної реєстрації
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 2 071620, реєстраційний номер фізичної
особи - підприємця 5.

10.07.2013 Федеральна служба з
інтелектуальної власності за
результатами розгляду зави № 21/02/13-1 від
21.02.2013 надала Товариству з обмеженою
відповідальністю «Група «ВІА Гра»
відповідь, якою відмовила у
задоволенні заяви через те, що ОСОБА_3
були надані документи, підтверджуючі
його реєстрацію 27.02.2013 на території
України як фізичної особи - підприємця.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Група «ВІА Гра»
вважаючи, що державну реєстрацію
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 було
проведено та вчинено реєстраційний
запис 2 071620 від 27.02.2012 з
порушенням вимог чинного
законодавства звернулось з
відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно частин першої та другої
статті 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України. Цей
Закон має пріоритет перед іншими
законодавчими актами України у
регулюванні відносин, пов'язаних з
банкрутством суб'єктів
підприємницької діяльності, за
винятком випадків, передбачених цим
Законом.

Частиною другою статті 90 зазначеного
Закону встановлено, що підставою для
визнання фізичної особи - підприємця
банкрутом є його нездатність
задовольнити вимоги кредиторів за
грошовими зобов'язаннями та/або
виконати обов'язок із сплати
обов'язкових платежів.

Згідно з частиною дев'ятою статті 91
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з моменту
прийняття господарським судом рішення
про визнання фізичної особи -
підприємця банкрутом і про відкриття
ліквідаційної процедури втрачає силу
державна реєстрація фізичної особи як
приватного підприємця, а також
анулюються видані йому ліцензії на
здійснення окремих видів
підприємницької діяльності.

Відповідно до частини восьмої статті 92
зазначеного Закону протягом трьох
років після визнання фізичної особи -
підприємця банкрутом ця особа не може
бути зареєстрована як фізична особа -
підприємець, придбавати майно або
грошові кошти у кредит, укладати
договір поруки, передавати майно у
заставу.

Частиною дев'ятою статті 92 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" визначено, що
правила, передбачені частиною восьмою
цієї статті, не застосовуються до
фізичної особи - підприємця, якщо у
процедурі банкрутства боржник
повністю сплатив усі борги.

Отже, протягом трьох років після
визнання фізичної особи - підприємця
банкрутом відповідна особа не може
бути зареєстрована як фізична особа -
підприємець, крім випадку сплати нею у
процедурі банкрутства усіх боргів.

Відповідно до постанови
Господарського суду Харківської
області від 30.03.2011 у справі № Б-19/197-09 за
заявою СПДФО ОСОБА_3 до СПДФО ОСОБА_3 про
визнання банкрутом, Господарським
судом Харківської області було
встановлено, що відповідно до висновку
фінансової експертизи, проведення якої
було доручено Управлінню з питань
банкрутства у Харківській області
Державного департаменту з питань
банкрутства у встановленому законом
порядку ФОП ОСОБА_3 не має фінансової
спроможності виконати наявні у нього
грошові зобов'язання перед кредиторами
та має ознаки неплатоспроможності
відповідно до Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Також відповідно до зазначеного
рішення суду ФОП ОСОБА_3 не має
можливості погасити заборгованість
перед кредиторами у зв'язку з
недостатністю активів, які можна було б
на правити їх на погашення та судом
затверджено ліквідаційний звіт та
припинено підприємницьку діяльність
ФОП ОСОБА_3 у зв'язку з визнанням
банкрутом.

Таким чином СПДФО ОСОБА_3 у процедурі
банкрутства вимоги перед кредиторами
не були задоволені та борги не були
сплачені, а отже в силу положень
частини восьмої статті 92 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" ОСОБА_3
протягом трьох років після визнання
його банкрутом не міг бути
зареєстрований як фізична особа -
підприємець.

Відповідно до частин першої та другої
статті 43 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" державний
реєстратор за відсутності підстав для
залишення документів, які подані для
проведення державної реєстрації
фізичної особи - підприємця, без
розгляду зобов'язаний перевірити ці
документи на відсутність підстав для
відмови у проведенні державної
реєстрації фізичної особи - підприємця,
які передбачені частиною першою статті
44 цього Закону. Перевірка на
відсутність підстав для відмови у
проведенні державної реєстрації
фізичної особи - підприємця, які
передбачені абзацами третім та
четвертим частини першої статті 44
цього Закону, здійснюється з
використанням відомостей Єдиного
державного реєстру. За відсутності
підстав для відмови у проведенні
державної реєстрації фізичної особи -
підприємця державний реєстратор
повинен внести до Єдиного державного
реєстру запис про проведення державної
реєстрації фізичної особи - підприємця
на підставі відомостей реєстраційної
картки на проведення державної
реєстрації фізичної особи - підприємця.

Згідно з частинами першою та другою
статті 44 зазначеного Закону підставами
для відмови у проведенні державної
реєстрації фізичної особи - підприємця
є: невідповідність відомостей, які
вказані у реєстраційній картці на
проведення державної реєстрації
фізичної особи - підприємця,
відомостям, які зазначені у документах,
що подані для проведення державної
реєстрації; наявність обмежень на
зайняття підприємницькою діяльністю,
які встановлені законом, щодо фізичної
особи, яка має намір стати підприємцем;
наявність в Єдиному державному реєстрі
запису, що заявник є підприємцем.
Відмова у проведенні державної
реєстрації фізичної особи - підприємця
з інших підстав не допускається.

Частиною третьою статті 44 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" визначено, що за
наявності підстав для відмови у
проведенні державної реєстрації
фізичної особи - підприємця державний
реєстратор зобов'язаний не пізніше
двох робочих днів з дати надходження
документів для проведення державної
реєстрації фізичної особи - підприємця
видати (надіслати поштовим
відправленням з описом вкладення)
заявнику повідомлення про відмову у
проведенні державної реєстрації, із
зазначенням підстав для такої відмови,
та документи, що подавалися для
проведення державної реєстрації
фізичної особи - підприємця, відповідно
до опису. У разі відмови у проведенні
державної реєстрації фізичної особи -
підприємця реєстраційний збір не
повертається.

Таким чином, у разі наявності обмежень
на зайняття підприємницькою
діяльністю, які встановлені законом,
щодо фізичної особи, яка має намір
стати підприємцем державний
реєстратор відмовляє у проведенні
відповідної державної реєстрації.

Посилання третьої особи на той факт, що
на момент внесення до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців запису про
припинення підприємницької діяльності
ФОП ОСОБА_3 не містив положень щодо
обмеження права на реєстрацію фізичною
особою - підприємцем у випадку не
сплати відповідною особою у процедурі
банкрутства усіх боргів, не
приймаються судом до уваги, оскільки
державний реєстратор має здійснювати
державну реєстрацію у відповідності до
вимог законодавства чинного на момент
її проведення.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 27.02.2013 номер запису
про проведення державної реєстрації
2 071620 було проведено до сплину
трирічного строку після визнання його
банкрутом, а отже з порушенням вимог
частини восьмої статті 92 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та частини
другої статті 44 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" суд дійшов
висновку про наявність підстав для
визнання недійсною (протиправною)
вказаної державної реєстрації
фізичної - особи підприємця ОСОБА_3.

Що стосується позовних вимог про
зобов'язання відповідачів припинити як
фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 та
внести відповідний запис до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, то суд
звертає увагу на те, що визнання
недійсною (протиправною) державної
реєстрації фізичної - особи підприємця
ОСОБА_3, дата реєстрації 27.02.2013, номер
запису про проведення державної
реєстрації 2 071620 є достатнім для
того, щоб вважати відповідний запис
недійсним.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись
статтями 69-71, 94, 112, 136, 160-165, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов -
задовольнити частково.

2.Визнати недійсною (протиправною)
державну реєстрацію фізичної - особи
підприємця ОСОБА_3, дата реєстрації
27.02.2013, номер запису про проведення
державної реєстрації 2 071620.

3.В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова набирає законної сили після
закінчення строку для її апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Огурцов