Справа № 804/13073/14
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
при секретаріВербному Д.С. за участю:
представника позивача представника
відповідача Семченко В.В. Копань А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"СТАТТРЕЙДКОМПАНІЯ" до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
27.08.2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Статтрейдкомпанія»
(далі - ТОВ «Статтрейдкомпанія»,
позивач), в якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
06.05.2014р., яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 840750,00 грн., з
яких, за основним платежем - 672564,00 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) на суму - 168141, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що висновки документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Статтрейдкомпанія» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України з податку на
додану вартість під час здійснення
фінансово-господарської діяльності по
взаємовідносинам з ТОВ «Дніпрорембуд»
за період грудень 2013 року, які
відображені в акті перевірки №
1229/22-03/35803099 від 07.04.2014р., щодо не
реальності здійснення господарських
відносин позивача з ТОВ «Дніпрорембуд»
за перевіряємий період, є хибними, не
ґрунтуються на дійсних фактичних
обставинах, зроблені у зв'язку з
невірним застосуванням норм
податкового законодавства, без надання
належної оцінки документам, що були
надані до перевірки в підтвердження
здійснення фінансово-господарських
операцій з контрагентом, у зв'язку із
чим податкове повідомлення-рішення №
даного акту, є незаконним та підлягає
Відповідачем подані письмові
заперечення в яких він посилається на
те, що перевіркою не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин позивача із генпідрядником
ТОВ «Дніпрорембуд», порушення п.198.3, п.
198.6 ст.198, п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість за період:
грудень 2013 року у сумі 672564,00 грн. Також,
посилається на акт перевірки ТОВ
«Дніпрорембуд», яким встановлено
неможливість здійснення будівельних
робіт ТОВ «Дніпрорембуд» на адресу ТОВ
«Статтрейдкомпанія», що свідчить про
нереальність здійснення операцій між
ТОВ «Дніпрорембуд» та ТОВ
«Статтрейдкомпанія». Зазначає, що акт
перевірки ТОВ «Статтрейдкомпанія»
складений правомірно, згідно із діючим
законодавством, висновки перевірки
відповідають фактичним обставинам
справи, а відтак є цілком
обґрунтованими та доведеними, у зв'язку
із чим податкове повідомлення-рішення
позовні вимоги такими, що не підлягають
Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню, виходячи з
Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Статтрейдкомпанія» 24.03.2008р.
зареєстроване Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради та
перебуває на податковому обліку у
Державній податковій інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області. Основний вид діяльності
підприємства у періоді, що перевірявся
- організація будівництва будівель.
Державною податковою інспекцією у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області 27.03.2014р. винесено наказ №407 про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Статтрейдкомпанія».
На підставі наказу № 407, виданого 27.03.2014
року ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів
України у Дніпропетровській області,
ревізором-інспектором відділу
перевірок з окремих питань управління
податкового аудиту ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів України у
Дніпропетровській області, Савичем
Володимиром Володимировичем та
відповідно з п.79.1 ст.79 та обставинами,
визначеними п.п.78.1.1, п. 78.1 ст. 78 та п.п.75.1.2
п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України,
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ
«Статтрейдкомпанія» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України з податку на
додану вартість під час здійснення
фінансово-господарської діяльності по
взаємовідносинам з ТОВ «Дніпрорембуд»
за період грудень 2013 року, за
результатами якої складено акт
№1229/22-03/35803099 від 07.04.2014р.
Згідно висновків акту перевірки
№1229/22-03/35803099 від 07.04.2014р.:
- Проведеною перевіркою ТОВ
«Статтрейдкомпанія» встановлено
порушення п.198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201.1 ст.201
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за період: грудень 2013
року у сумі 672564,00 грн., що підлягає
сплаті в бюджет. ТОВ
«Статтрейдкомпанія» було включено
лише частину податкового кредиту з
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ «Дніпрорембуд»
за період: грудень 2013 року. В подальшому
ТОВ «Статтрейдкомпанія» не має права
до включення податкових накладних,
виписаних у грудні 2013 року по
взаємовідносинам з ТОВ «Дніпрорембуд»
до складу податкового кредиту.
На підставі акта перевірки №1229/22-03/35803099
від 07.04.2014р., Державною податковою
інспекцією у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області прийнято
податкове повідомлення-рішення №
«Статтрейдкомпанія» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 840750,00
грн., з яких, за основним платежем - 672564,00
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) на суму - 168141, 00 грн.
Не погодившись з податковим
06.05.2014р., ТОВ «Статтрейдкомпанія»
подало скаргу, в ході розгляду якої, ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області призначено проведення
документальної позапланової
перевірки, за результатами якої,
складено акт від 02.07.2014 року
№4620/22-03/35803099, яким встановлені
аналогічні порушення, як в акті
перевірки №1229/22-03/35803099 від 07.04.2014р.
За результатами розгляду скарги ТОВ
«Статтрейдкомпанія», ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області прийнято
рішення від 04.07.2014р. №4252/10104-3610-08-09 та
Державною фіскальною службою України
прийнято рішення від 05.08.2014р.
№991/6/99-99-10-01-15, про залишення без змін
податкового повідомлення-рішення №
від 06.05.2014р.

Матеріали справи свідчать, що між ТОВ
«Статтрейдкомпанія» (замовник) та ТОВ
«Дніпрорембуд» (генпідрядник), були
укладені:

- контракт № 01 від 21.02.2013 року на
виконання повного комплексу
загально-будівельних робіт на об'єкті:
фізкультурно-оздоровчий комплекс з АЗК
в районі Нікопольського шосе на
території Долинської сільської ради,
Запорізького району, Запорізької
області;

- договір підряду № 3 від 07.07.2013
року на повний комплекс
загально-будівельних робіт з
влаштування фундаменту без зворотного
засипу на об'єкті:
фізкультурно-оздоровчий комплекс з АЗК
в районі Нікопольського шосе на
території Долинської сільської ради,
Запорізького району, Запорізької
області;

- договір генпідряду № 11 від 02.12.2013
року на повний комплекс
загально-будівельних робіт та
земельних робіт на об'єкті:
фізкультурно-оздоровчий комплекс з АЗК
в районі Нікопольського шосе на
території Долинської сільської ради,
Запорізького району, Запорізької
області.

На підтвердження виконання умов
вказаного контракту та договорів ТОВ
«Статтрейдкомпанія» були надані
податкові накладні, акти виконаних
будівельних робіт форми КБ-3, КБ-2 за
грудень 2013 року, графіки фінансування
робіт та картку бухгалтерського
рахунку № 631, згідно яких отримано
послуги на загальну суму 4035383,28 грн., в
тому числі ПДВ - 672 563,88 грн.

Сума податку на додану вартість за
отриманими податковими накладними, як
відображено у реєстрі отриманих
податкових накладних за грудень 2013
року, включено до податкового кредиту
відповідного періоду.

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11 "Щодо однакового
застосування адміністративними судами
окремих приписів Податкового кодексу
України та Кодексу адміністративного
судочинства України" з метою
встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість судам належить
з'ясовувати, зокрема, такі обставини.

1. Рух активів у процесі здійснення
господарської операції.

При цьому дослідженню підлягають усі
первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції: договори, акти
виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів тощо.

2. Установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції.

Зокрема, підлягає встановленню статус
постачальника товарів (послуг),
придбання яких є підставою для
формування податкового кредиту та/або
сум бюджетного відшкодування з податку
на додану вартість. Особа, що видає
податкову накладну, повинна бути
зареєстрованою як платник податку на
додану вартість на момент вчинення
відповідної господарської операції.

В даному випадку в обов'язковому
порядку необхідно досліджувати
наявність господарської мети при
вчиненні відповідних дій платника
податку. Перевірці підлягають доводи
податкового органу, що свідчать про
відсутність ділової мети у діях
платника податку, зокрема у разі
подальшого продажу придбаного товару
нижче за ціну придбання; придбання
товарів (послуг) у посередників за
наявності прямих контактів з їх
виробниками; придбання послуг,
використання яких не може мати
позитивного впливу на результати
господарської діяльності платника
податку тощо. Слід ураховувати, що для
підтвердження права платника податку
на формування витрат та/або
податкового кредиту з податку на
додану вартість достатньо наявності
мети використання товарів та послуг, що
ним придбані, незалежно від фактичних
результатів такого використання.

Акт перевірки Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області №1229/22-03/35803099
від 07.04.2014р. свідчить, що висновки
контролюючого органу щодо
неправомірно сформованого податкового
кредиту звітного періоду на підставі
податкових накладних, ґрунтуються на
акті перевірок контрагента. Так, актом
Дніпропетровської ОДПІ № 183/22-04/31785218
від 28.03.2014 року про результати
зустрічної звірки ТОВ «Дніпрорембуд»,
зазначено, що ТОВ «Дніпрорембуд» не є
виконавцем будівельних робіт наданих в
адресу ТОВ «Статтрейдкомпанія» у
грудні 2013 року. Для надання вказаних
послуг ТОВ «Дніпрорембуд» було
залучено підрядника ТОВ «ОТГ Сілвер». В
свою чергу, Дніпропетровською ОДПІ
отримано Акт від ДПІ у Печерському
районі м. Києва №2921/26-55-22-04/38866497 від
13.12.2013 про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «ОТГ Сілвер»,
згідно якого не підтверджено
реальність здійснення господарських
операцій по ланцюгу постачання з
контрагентом ТОВ «Дніпротрансбуд 2007».

Відповідно до п.2 ст. 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Україні.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. за № 168/704, первинні документи це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Водночас, ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Згідно п.п. 198.1., 198.2. ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операція у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Отже, від належності первинних
бухгалтерських та розрахункових
документів залежить як податковий
облік платника податків, так і
реальність вчинення господарської
діяльності такого платника взагалі.

Згідно ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкуванням оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011 р. № 1936/11/13-11: "документи та інші
дані, що спростовують реальність
здійснення господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, змісту послуг, що надаються
тощо. При цьому сама собою наявність
або відсутність окремих документів, а
так само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце".

Аналізуючи викладене, суд вважає, що в
даному випадку дослідженню підлягає
реальність господарських операцій та
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах.

Суд не приймає до уваги посилання на
висновки, викладені в акті ДПІ у
Печерському районі м. Києва
№2921/26-55-22-04/38866497 від 13.12.2013 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «ОТГ Сілвер», згідно якого
не підтверджено реальність здійснення
господарських операцій по ланцюгу
постачання з контрагентом ТОВ
«Дніпротрансбуд 2007», з огляду на те, що
акт про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання лише засвідчує факт
неможливості її проведення без
встановлення висновків стосовно
документального підтвердження або не
підтвердження господарських відносин
між платниками податків, оскільки
додатком 3 до Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
наказом ДПА України від 22.04.2011 № 236,
чітко встановлений зразок форми акту
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, в якому не передбачено
наявності висновку щодо реальності
(нереальності) вчинення господарських
операцій.

Суд погоджується з думкою податкового
органу щодо можливої сумнівності
реальності здійснених платником
податків операцій, проте відповідно
ст.62 Конституції України судове
рішення не може ґрунтуватися на
припущеннях, а усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

А також суд звертає увагу, що на
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій позивачем до
суду були надані первинні документи,
які містять всю необхідну інформацію
щодо кількості, вартості отриманих
робіт та послуг.

Слід зазначити, що 25.02.2013р. ТОВ
«Статтрейдкомпанія» подано до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області декларацію про
початок виконання підготовчих робіт, а
саме будівництво
фізкультурно-оздоровчого комплексу з
АЗК в районі Нікопольського шосе в м.
Запоріжжя, категорія складності IV,
згідно якої, проект виконання
підготовчих робіт розроблений
проектною організацією ТОВ «Гранс» та
затверджений наказом генерального
директора підрядної організації ТОВ
«Дніпрорембуд».

10.02.2013р. Державною інспекцією
сільського господарства в Запорізькій
області надано дозвіл ТОВ
«Статтрейдкомпанія», генпідряднику
ТОВ «Дніпрорембуд» та підряднику ТОВ
«Дніпротрансбуд 2007» про те, що на
земельних ділянках, які
використовуються ТОВ
«Статтрейдкомпанія», за контрактом №1
від 21.02.2013р. № 01 на виконання робіт з
будівництва об'єкту між ТОВ
«Статтрейдкомпанія» та ТОВ
«Дніпрорембуд» за договором підряду на
виконання робіт із зняття грунту від
28.03.2013р. №04 між ТОВ «Статтрейдкомпанія»
та ТОВ «Дніпротрансбуд 2007», дозволено
зняття та перенесення ґрунтового
покриву (родючого шару гранту)
земельної ділянки відповідно до умов,
визначених у проекті землеустрою щодо
рекультивації порушених земель.

01.08.2013р. Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України надано дозвіл ТОВ
«Статтрейдкомпанія», генпідряднику
ТОВ «Дніпрорембуд» на виконання
будівельних робіт
фізкультурно-оздоровчого комплексу з
АЗК в районі Нікопольського шосе в м.
Запоріжжя.

Зазначене, також підтверджує
реальність здійснення господарських
операцій позивачем.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 61
Конституції України щодо
індивідуального характеру юридичної
відповідальності особи. Діюче
законодавство України, так само як
Податковий кодекс України не
передбачає відповідальності у виді
донарахування податкових зобов'язань,
застосування штрафних санкцій або не
підтвердження права на податковий
кредит на господарюючого суб'єкта за
можливі неправомірні дії свого
контрагента; окрім того не передбачає
обов'язку або права одного платника
податку контролювати показники
податкової звітності з податку на
додану вартість іншого платника
податку, або на господарюючих суб'єктів
не покладається обов'язок та не
надається право контролювати
дотримання законодавства платником
податків, який виступає контрагентом у
господарській операції. Ведення
податкового обліку покладено на
кожного окремого платника податку.
Такий платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.
Чинне законодавство не містить норм
щодо солідарної відповідальності
платників податків.

Згідно ч. 2 ст. 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Висновки податкової не узгоджуються із
практикою Європейського Суду з прав
людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти
Болгарії" (заява N 3991/03) Європейський Суд
з прав людини у своєму рішенні від 22
січня 2009 року зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз, а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Таким чином, порушення, допущені одним
платником податків у відображенні в
податковому обліку певної
господарської операції, за загальним
правилом, не впливають на права та
обов'язки іншого платника податків.

Крім того, чинне законодавство не
покладає на підприємство обов'язок
збирання інформації про стан
господарської діяльності та порушення
підприємств-контрагентів. Навіть якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку, то це
тягне відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.

Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Враховуючи недоведення Державною
податковою інспекцією у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровської
області факту відсутності
господарських операцій між ТОВ
«Статтрейдкомпанія» та ТОВ
«Дніпрорембуд», оскільки, викладені в
акті перевірки №1229/22-03/35803099 від 07.04.2014р.,
висновки ґрунтуються на припущеннях і
не містять достатніх фактичних даних
на підтвердження таких висновків, а
також враховуючи рішення
Європейського суду з прав людини щодо
відповідальності платників податків
за дії контрагентів, суд вважає
твердження податкової про заниження
податку на додану вартість за грудень
2013 року на суму 672564,00 грн.
безпідставними, у зв'язку з чим визнає
протиправним та скасовує податкове
повідомлення-рішення № від
06.05.2014р.

Керуючись ст. ст. 8, 11, 14, 69, 70, 71, 86, 128, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"СТАТТРЕЙДКОМПАНІЯ" до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
06.05.2014р., яким Товариству з обмеженою
відповідальністю «Статтрейдкомпанія»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 840750,00 грн., з яких, за
основним платежем - 672564,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) на суму - 168141,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено
17 вересня 2014 року

Суддя Р.З.
Голобутовський