Справа № 816/3628/14
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року м.
ПолтаваСправа №816/3628/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Бредун М.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Бунецької
О.В.,

представника третьої особи
Департаменту інфраструктури та
туризму Полтавської обласної
державної адміністрації - Гайдара С.О.,

представників третьої особи ФОП ОСОБА_4
- ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_7 до Полтавської обласної
державної адміністрації, треті особи:
Конкурсний комітет по визначенню
пасажирських перевізників на
міжміських та приміських автобусних
маршрутах загального користування, які
не виходять за межі Полтавської
області Полтавської обласної
державної адміністрації, Департамент
інфраструктури та туризму Полтавської
обласної державної адміністрації,
фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про
визнання протиправною бездіяльність,
визнання протиправним та скасування
протоколів у частині, визнання
протиправними та скасування
розпоряджень у частині, зобов'язання
вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2014 року ОСОБА_7
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Полтавської обласної
державної адміністрації, треті особи:
Конкурсний комітет по визначенню
пасажирських перевізників на
міжміських та приміських автобусних
маршрутах загального користування, які
не виходять за межі Полтавської
області Полтавської обласної
державної адміністрації, Департамент
інфраструктури та туризму Полтавської
обласної державної адміністрації про
визнання протиправною бездіяльність
Полтавської обласної державної
адміністрації, Департаменту
інфраструктури та туризму Полтавської
обласної державної адміністрації та
Конкурсного комітету Полтавської
обласної державної адміністрації при
проведенні перевірки документів,
поданих на конкурси на наступних
маршрутах: "Лохвиця-Полтава" ч/з
Чорнухи, маршрут "Лохвиця-Полтава" в
звичайному режимі, маршрут
"Полтава-Гадяч", маршрут "Полтава
АС2-Ряське", маршрут "Полтава-Зіньків",
маршрут "Полтава АС-1- Кременчук АС",
маршрут "Гадяч-Кременчук" ч/з Миргород,
маршрут "Полтава АС-1-Кременчук АС" ч/з
Нові Санжари, маршрут
"Первозванівка-Полтава"; визнання
протиправною бездіяльність
Полтавської обласної державної
адміністрації, Департаменту
інфраструктури та туризму Полтавської
обласної державної адміністрації та
Конкурсного комітету Полтавської
обласної державної адміністрації щодо
дострокового розірвання договорів від
27 липня 2-10 року №23/10, від 08 січня 2013 року
№414/13, від 16 липня 2012 року №312/12, від 21
травня 2014 року №659/14, від 16 листопада 2009
року №936/11, від 23 грудня 2013 року №549/13,
від 06 травня 2011 року №94/11, від 14 травня
2013 року №419/13, від 29 вересня 2009 року
№883/09, від 21 березня 2012 року №39/10 у
зв'язку з надходженням від органів
державної влади письмової інформації,
що підтверджує факт подання
автомобільним перевізником
недостовірної інформації; визнання
протиправними та скасування
протоколів Конкурсного комітету
Полтавської обласної державної
адміністрації від 15 липня 2010 року №72,
від 11 грудня 2012 року №88, від 12 червня 2012
року №84, від 24 квітня 2014 року №94, від 04
листопада 2009 року №69, від 19 листопада
2013 року №92, від 05 квітня 2011 року №76,
від 02 квітня 2013 року №89, від 26 серпня 2009
року №67, від 09 листопада 2010 року №74 у
частині визнання фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 переможцем
конкурсу на перевезення пасажирів;
визнання протиправними та скасування
розпоряджень голови Полтавської ОДА у
частині, що стосується укладення
договорів на перевезення пасажирів із
ФОП ОСОБА_4: від 27 липня 2010 року №273, від
08 січня 2013 року №8, від 07 липня 2012 року
№301, від 21 травня 2014 року №154, від 16
листопада 2009 року №443, від 12 грудня 2013
року №547, від 06 травня 2011 року №198, від 29
квітня 2013 року №194, від 21 вересня 2009
року №368, від 19 листопада 2010 року №444;
зобов'язання Полтавську обласну
державну адміністрацію укласти
договір (видати дозвіл) з автомобільним
перевізником, який за результатами
конкурсу визнаний таким, що зайняв
друге місце, а у разі відсутності або
відмови перевізника оголосити та
провести нові конкурси щодо визначення
переможців на наступних маршрутах:
"Лохвиця-Полтава" ч/з Чорнухи, маршрут
"Лохвиця-Полтава" в звичайному режимі,
маршрут "Полтава-Гадяч", маршрут
"Полтава АС2-Ряське", маршрут
"Полтава-Зіньків", маршрут "Полтава АС-1-
Кременчук АС", маршрут "Гадяч-Кременчук"
ч/з Миргород, маршрут "Полтава
АС-1-Кременчук АС" ч/з Нові Санжари,
маршрут "Первозванівка-Полтава".

В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначав, що ФОП ОСОБА_4 була
незаконно визнана переможцем на
вищевказаних конкурсах у зв'язку з тим,
що для участі були подані недостовірні
документи щодо наявної
матеріально-технічної бази
обслуговування та відповідного
забезпечення зберігання транспортних
засобів (автобусів). Позивач
неодноразово письмово звертався до
Полтавської ОДА та конкурсного
комітету Полтавської ОДА з вимогою
проведення відповідної перевірки по
фактах, викладених у зверненнях, та за
її результатами прийняття рішення,
щодо ФОП ОСОБА_4, однак, ОСОБА_7 було
рекомендовано звернутися до суду за
захистом своїх законних прав та
інтересів відповідно до статей 40, 55
Конституції України, статей 16, 17 Закону
України "Про звернення громадян".
Перевезення пасажирів автобусами, на
думку позивача, безпосередньо зачіпає
законні інтереси ОСОБА_7, адже жителі
Полтавської області, в тому числі і
позивач, користуються послугами авто
перевізників у межах області.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 16 вересня
2014 року до участі у справі у якості
третьої особи залучено фізичну
особу-підприємця ОСОБА_4 /том ІІ, а.с.
33-34/.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у
судовому засіданні проти позову
заперечував, просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.

У своїх письмових запереченнях
зазначав, що пунктом 29 Порядку
проведення конкурсу з перевезення
пасажирів на автобусному маршруті
загального користування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03 грудня 2008 року
№1081, наявний виключний перелік
документів для участі у конкурсі. Як
вбачається із норми вказаної статті
обов'язковість подачі документів щодо
наявності або відсутності відомостей
стосовно матеріально-технічної бази
обслуговування та відповідного
забезпечення транспортних засобів або
автобусів претендента (як зазначено
позивачем у позовній заяві) пунктом 29
вищевказаного Порядку не передбачена.
Крім того, позивач посилається на пункт
55 вищевказаного Порядку, і при цьому
невірно тлумачить його з наступних
підстав. Відповідно до
пункту 55 вищевказаного Порядку
організатор має право: прийняти
рішення про відмову у введенні в дію
рішення (чи його окремої частини)
конкурсного комітету за окремими
об'єктами конкурсу у разі надходження
від органів виконавчої влади
письмової інформації, що підтверджує
факт подання
перевізником-претендентом, який за
результатами конкурсу визнаний
переможцем конкурсу, недостовірної
інформації. Однак, вищевказаної
письмової інформації від органів
виконавчої влади на момент прийняття
рішення не було.

Також, відповідач наголошував на
тому, що пунктом 29 не передбачено
обов'язку організатора конкурсу
перевіряти наявність або відсутність
відомостей щодо матеріально -
технічної бази обслуговування та
відповідного забезпечення
транспортних засобів або автобусів у
претендента.

З огляду на викладене, Полтавська
обласна державна адміністрація не
вбачає факту бездіяльності та
заперечує проти задоволення позовних
вимог у повному обсязі /том ІІ, а.с. 40-45/.

Представник третьої особи
Департаменту інфраструктури та
туризму Полтавської обласної
державної адміністрації у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд відмовити у задоволенні
позовних вимог.

У своїх письмових запереченнях
зазначав, що відповідно до пункту 29
Порядку 1081 претендент для участі у
конкурсі подає нотаріально засвідчену
копію ліцензії на право надання послуг
з перевезень пасажирів, яка відповідно
видана спеціально уповноваженим
органом з питань ліцензування. Згідно
частини п'ятої статті 10 Закону України
"Про ліцензування певних видів
господарської діяльності" затверджено
перелік документів, які додаються до
заяви про видачу ліцензії для окремого
виду господарської діяльності, що
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 4 липня 2001 року
№756.

Відтак, документами, які
додаються до заяви про видачу ліцензії
для окремого виду господарської
діяльності (а саме надання послуг з
перевезення пасажирів, небезпечних
вантажів, багажу повітряним, річковим,
морським, автомобільним, залізничним
транспортом) у тому числі документ, що
підтверджує наявність або відсутність
матеріально-технічної бази, необхідної
для провадження відповідного виду
господарської діяльності.

Вважає, що конкурсний комітет не
вправі додатково витребовувати
документи щодо наявності або
відсутності матеріально-технічної
бази у претендента на участь у
конкурсі, так як у відповідності до
пункту 29 Порядку 1081 претендент на
участь у конкурс надав нотаріально
засвідчену копію ліцензії на право
надання послуг з перевезень пасажирів.

Наголошував, що відповідної
письмової інформації від органів
виконавчої влади, яка б підтверджувала
факт подання автомобільним
перевізником ОСОБА_4 недостовірної
інформації для участі у конкурсі з
перевезення пасажирів на
внутрішньообласних маршрутах на
адресу облдержадміністрації не
надходило /том ІІ, а.с. 69-74/.

Представники третьої особи ФОП
ОСОБА_4 у судовому засіданні проти
позову заперечували, просили суд
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, представників
третіх осіб, дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, встановив
наступні факти та відповідні до них
правовідносини.

Відповідно до частини другої
статті 20 Закону України "Про місцеві
державні адміністрації" до повноважень
місцевих державних адміністрацій
належить виключно організація
транспортного обслуговування.

Статтею 6 Закону України "Про
автомобільний транспорт" передбачено
що Рада міністрів Автономної
Республіки Крим та обласні державні
адміністрації формують у приміському
та міжміському сполученні мережу
автобусних маршрутів загального
користування, що не виходять за межі
території Автономної Республіки Крим
чи області, та здійснюють в межах своїх
повноважень контроль за дотриманням
законодавства у сфері автомобільного
транспорту на відповідній території.

Статтею 7 вищевказаного Закону
передбачено, що забезпечення
організації пасажирських перевезень
покладається на приміських і
міжміських автобусних маршрутах
загального користування, що не
виходять за межі території Автономної
Республіки Крим чи області
(внутрішньообласні маршрути), - на Раду
міністрів автономної Республіки Крим
або обласні державні адміністрації.

Відповідно до вищевикладеного,
розпорядженням голови обласної
державної адміністрації від 20 травня
2010 року №174 затверджено склад та
Положення про конкурсний комітет при
облдержадміністрації по визначенню
пасажирських перевізників на
міжміських та приміських автобусних
маршрутах загального користування, які
не виходять за межі території області.

Пунктом 29 Порядку проведення
конкурсу з перевезення пасажирів на
автобусному маршруті загального
користування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03 грудня 2008 року №1081, наявний
виключний перелік документів для
участі у конкурсі.

Зокрема: для участі у конкурсі
автомобільний перевізник подає на
кожний об'єкт конкурсу окремо заяву за
формою, визначеною згідно з додатками 1
або 2, і такі документи:

2) нотаріально завірену копію
ліцензії на право надання послуг з
перевезень пасажирів (може подаватися
в одному примірнику, якщо
перевізник-претендент бере участь у
кількох конкурсах, які проводяться на
одному засіданні);

3) перелік транспортних засобів, які
пропонуються до використання на
автобусному маршруті, із зазначенням
марки, моделі, пасажиромісткості (з
відміткою "з місцем водія/без місця
водія"), VIN-коду транспортного засобу,
державного номерного знака, року
випуску транспортного засобу;

4) копії ліцензійних карток на
кожний автобус, який пропонується до
використання на автобусному маршруті;

5) документ, що підтверджує внесення
плати за участь у конкурсі, із
зазначенням дати проведення конкурсу;

6) копії свідоцтв про реєстрацію
транспортних засобів або тимчасових
реєстраційних талонів автобусів, що
пропонуються до використання на
маршруті;

7) копію документа, що підтверджує
проведення процедури санації (за
умови проведення санації);

8) перелік транспортних засобів,
пристосованих для перевезення осіб з
обмеженими фізичними можливостями,
які пропонуються для роботи на
автобусному маршруті, або письмова
інформація про їх відсутність;

9) анкету відповідно до пункту 32
цього Порядку;

10) копія штатного розпису,
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (форма N 1ДФ) за останні
повні два квартали.

Комплектність поданих
документів перевіряє в міру їх
надходження організатор.

Отже, як вбачається із норми
вказаної статті обов'язковість подачі
документів щодо наявності або
відсутності відомостей стосовно
матеріально - технічної бази
обслуговування та відповідного
забезпечення транспортних засобів або
автобусів претендента (як зазначено
позивачем у позовній заяві) пунктом 29
вищевказаного Порядку не передбачена.

Відповідно до пункту 55 Порядку
організатор має право прийняти рішення
про відмову у введенні в дію рішення (чи
його окремої частини) конкурсного
комітету за окремими об'єктами
конкурсу у разі надходження від
органів виконавчої влади письмової
інформації, що підтверджує факт
подання перевізником-претендентом,
який за результатами конкурсу
визнаний переможцем конкурсу,
недостовірної інформації.

Із пояснень представника
відповідача та представника третьої
особи у судовому засіданні
встановлено, що письмової інформації
від органів виконавчої влади на момент
прийняття рішень не було.

Представником позивача у
судовому засіданні не заперечується,
що на письмові звернення ОСОБА_7 до
Полтавської обласної державної
адміністрації, Конкурсного комітету по
визначенню пасажирських перевізників
на міжміських та приміських автобусних
маршрутах загального користування, які
не виходять за межі Полтавської
області Полтавської обласної
державної адміністрації, Департаменту
інфраструктури та туризму Полтавської
обласної державної адміністрації,
позивачу були надані відповіді.

На неодноразові уточнюючі
запитання суду, які саме права ОСОБА_7
порушив відповідач та у чому конкретно
виражалось порушення прав, представник
відповідача зазначив, що позивач
можливо буде користуватись
транспортними засобами, які здійснюють
перевезення пасажирів та його хвилює
безпека під час пересування даними
транспортними засобами.

Згідно зі статтею 104 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Відповідно до Рішення
Конституційного Суду України від 25
листопада 1997 року №6-зп "Щодо
офіційного тлумачення частини другої
статті 55 Конституції України та статті
248-2 Цивільного процесуального кодексу
України" частину другу статті 55
Конституції України необхідно
розуміти так, що кожен громадянин
України, іноземець, особа без
громадянства має гарантоване державою
право оскаржити в суді загальної
юрисдикції рішення, дії чи
бездіяльність будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб, якщо вважають, що ці рішення, дія
чи бездіяльність порушують їхні права
і свободи або перешкоджають здійсненню
цих прав і свобод, а тому потребують
правового захисту в суді.

З викладеної правової позиції
Конституційного Суду України випливає,
що умовою для звернення особи до суду з
позовом щодо оскарження рішення, дії чи
бездіяльність будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб є наявність у позивача
переконання в порушенні його прав або
свобод чи в існуванні перешкод у
здійсненні цих прав.

Порушенням суб'єктивного права
особи є створення будь-яких перепон у
реалізації нею свого суб'єктивного
права, що унеможливлюють одержання
особою того, на що вона має право
розраховувати в разі належної
поведінки зобов'язаної особи.

Отже, неодмінною ознакою
порушення права особи є зміна стану
суб'єктивних прав та обов'язків особи,
тобто припинення чи неможливість
реалізації її права та/або виникнення
додаткового обов'язку.

Таким чином, якщо особа вважає, що
її суб'єктивне право у певних
правовідносинах не може бути
реалізованим належним чином, або на неї
протиправно поклали певний обов'язок,
така особа має право звернутися за
судовим захистом.

У разі відповідного звернення
особи суд повинен розглянути питання
щодо наявності порушення суб'єктивного
права заявника у конкретних
правовідносинах і на підставі цього
розв'язати спір.

Отже, судовому захисту в
адміністративних судах підлягають
порушені права, свободи та законні
інтереси особи в публічно-правових
відносинах. При цьому визначальним для
вирішення питання про обґрунтованість
вимог особи у розв'язанні
публічно-правового спору є
встановлення факту порушення
відповідних прав, свобод чи інтересів
такої особи.

Якщо відповідні рішення, дії чи
бездіяльність протиправно, на думку
особи, спричинили виникнення, зміни чи
припинення прав та обов'язків особи
(тобто є юридично значимими), особа може
порушити питання про визнання таких
рішень, дій чи бездіяльності в судовому
порядку протиправними.

Таким чином, до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, які породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки у сфері публічно-правових
відносин, вчинених ними при здійсненні
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або має місце інше
ущемлення прав чи свобод.

При цьому позивач на власний
розсуд визначає, чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень.

Водночас задоволення відповідних
вимог особи можливе лише в разі
об'єктивної наявності порушення, тобто
встановлення, що рішення, дія або
бездіяльність протиправно породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки у сфері публічно-правових
відносин.

Позивачем не надано суду належних
та об'єктивних доказів, які б
підтверджували факт порушення його
прав, свобод та інтересів саме діями,
рішеннями або бездіяльністю
безпосередньо відповідачів.

З огляду на викладене, суд
приходить до висновку про необхідність
відмови у задоволенні позовних вимог
про:

1) визнання протиправною
бездіяльність Полтавської обласної
державної адміністрації, Департаменту
інфраструктури та туризму Полтавської
обласної державної адміністрації та
Конкурсного комітету Полтавської
обласної державної адміністрації при
проведенні перевірки документів,
поданих на конкурси на наступних
маршрутах: "Лохвиця-Полтава" ч/з
Чорнухи, маршрут "Лохвиця-Полтава" в
звичайному режимі, маршрут
"Полтава-Гадяч", маршрут "Полтава
АС2-Ряське", маршрут "Полтава-Зіньків",
маршрут "Полтава АС-1- Кременчук АС",
маршрут "Гадяч-Кременчук" ч/з Миргород,
маршрут "Полтава АС-1-Кременчук АС" ч/з
Нові Санжари, маршрут
"Первозванівка-Полтава";

2) визнання протиправною
бездіяльність Полтавської обласної
державної адміністрації, Департаменту
інфраструктури та туризму Полтавської
обласної державної адміністрації та
Конкурсного комітету Полтавської
обласної державної адміністрації щодо
дострокового розірвання договорів від
27 липня 2-10 року №23/10, від 08 січня 2013 року
№414/13, від 16 липня 2012 року №312/12, від 21
травня 2014 року №659/14, від 16 листопада 2009
року №936/11, від 23 грудня 2013 року №549/13,
від 06 травня 2011 року №94/11, від 14 травня
2013 року №419/13, від 29 вересня 2009 року
№883/09, від 21 березня 2012 року №39/10 у
зв'язку з надходженням від органів
державної влади письмової інформації,
що підтверджує факт подання
автомобільним перевізником
недостовірної інформації;

3) визнання протиправними та
скасування протоколів Конкурсного
комітету Полтавської обласної
державної адміністрації від 15 липня 2010
року №72, від 11 грудня 2012 року №88, від 12
червня 2012 року №84, від 24 квітня 2014 року
№94, від 04 листопада 2009 року №69, від 19
листопада 2013 року №92, від 05 квітня 2011
року №76, від 02 квітня 2013 року №89, від 26
серпня 2009 року №67, від 09 листопада 2010
року №74 у частині визнання фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 переможцем
конкурсу на перевезення пасажирів;

4) визнання протиправними та
скасування розпоряджень голови
Полтавської ОДА у частині, що
стосується укладення договорів на
перевезення пасажирів із ФОП ОСОБА_4:
від 27 липня 2010 року №273, від 08 січня 2013
року №8, від 07 липня 2012 року №301, від 21
травня 2014 року №154, від 16 листопада 2009
року №443, від 12 грудня 2013 року №547, від 06
травня 2011 року №198, від 29 квітня 2013 року
№194, від 21 вересня 2009 року №368, від 19
листопада 2010 року №444.

Щодо позовних вимог про:
зобов'язання Полтавську обласну
державну адміністрацію укласти
договір (видати дозвіл) з автомобільним
перевізником, який за результатами
конкурсу визнаний таким, що зайняв
друге місце, а у разі відсутності або
відмови перевізника оголосити та
провести нові конкурси щодо визначення
переможців на наступних маршрутах:
"Лохвиця-Полтава" ч/з Чорнухи, маршрут
"Лохвиця-Полтава" в звичайному режимі,
маршрут "Полтава-Гадяч", маршрут
"Полтава АС2-Ряське", маршрут
"Полтава-Зіньків", маршрут "Полтава АС-1-
Кременчук АС", маршрут "Гадяч-Кременчук"
ч/з Миргород, маршрут "Полтава
АС-1-Кременчук АС" ч/з Нові Санжари,
маршрут "Первозванівка-Полтава", суд
зазначає наступне.

Зазначена вимога є похідною від
попередніх вимог та звернута на
майбутнє.

Судове рішення повинно бути
наслідком чинного правового
регулювання та спрямовано на
відновлення порушених прав, свобод та
інтересів. Виходячи із змісту
законодавства воно не може регулювати
суспільні відносини на майбутнє.

Таким чином, суд не може
зобов'язати відповідача вчинити дії,
які він зобов'язаний зробити в силу
Закону. Крім того, станом на дату
розгляду даної справи у суду відсутні
підстави вважати, що відповідач буде
відмовлятись від виконання таких дій.

Отже, позовні вимоги у даній частині
задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень, закріплених
статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з частинами першою, другою
статті 71 цього Кодексу кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу /частина 1/; в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову /частина 2/.

Відповідно до частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

У судовому засіданні не знайшли
свого підтвердження факти, викладені у
позовній заяві, а тому, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовної заяви, оскільки
її доводи та пояснення представника
позивача у судовому засіданні не
спростовують встановлених у судовому
засіданні обставин справи, а, отже, у
задоволенні позовної заяви необхідно
відмовити.

Таким чином, позивач скористався
правом на звернення до
адміністративного суду і його право не
може бути обмежене; заявлені ОСОБА_7
позовні вимоги розглянуті судом по
суті. Проте, враховуючи обставини
справи, підстави для задоволення
позову відсутні.

Зважаючи на зазначене, позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_7 до Полтавської обласної
державної адміністрації, треті особи:
Конкурсний комітет по визначенню
пасажирських перевізників на
міжміських та приміських автобусних
маршрутах загального користування, які
не виходять за межі Полтавської
області Полтавської обласної
державної адміністрації, Департамент
інфраструктури та туризму Полтавської
обласної державної адміністрації,
фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про
визнання протиправною бездіяльність,
визнання протиправним та скасування
протоколів у частині, визнання
протиправними та скасування
розпоряджень у частині, зобов'язання
вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 29
вересня 2014 року.

Суддя
Л.М. Петрова