Справа № 816/3405/14
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/3405/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі судді - Бойка С.С.,
розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття представленого
Кременчуцьким міськрайонним центром
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю, -

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2014 року Фонд
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття представлений
Кременчуцьким міськрайонним центром
зайнятості звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1
про стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю в розмірі 3 593,81
грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що ОСОБА_1 в період
перебування на обліку у Кременчуцькому
МЦЗ не повідомив про те, що з 20.03.2014 по
25.03.2014 працював в Кременчуцькому УПВ
УТОС, що в подальшому призвело до
незаконного отримання ним допомоги по
безробіттю.

Позивач явку свого
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечив надав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідач явку свого
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечив хоча про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених даною статтею, але прибули
не всі особи, які беруть участь у
справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих
сторонами доказів та відсутність
потреби допитати свідка чи експерта,
суд, зважаючи на положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 23 вересня
2014 року перейшов до розгляду справи у
порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

05.03.2014 ОСОБА_1 звернувся до
Кременчуцького МЦЗ із заявою про
надання йому статусу безробітного з
виплатою допомоги по безробіттю. У
поданій заяві відповідач зазначив, що
не зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається та пенсії не
отримує, а також не має постійного або
тимчасового заробітку, та не являється
членом селянського чи фермерського
господарства.

Наказом Кременчуцького МЦЗ від 05.03.2014
№НТ140305 відповідачу надано статус
безробітного.

Наказом Кременчуцького МЦЗ від 12.03.2014
№НТ140312 відповідачу призначено
допомогу по безробіттю.

Наказом №НТ140522 від 22.05.2014 відповідачу
було припинено виплату допомоги по
безробіттю та припинено реєстрацію
безробітного з 05.05.2014, у зв'язку з
встановленням факту виконання
безробітним оплачуваної роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 №1533-ІІІ (далі -
Закон №1533-ІІІ) Фонд
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття створюється для
управління страхуванням на випадок
безробіття, провадження збору та
акумуляції страхових внесків, контролю
за використанням коштів, виплати
забезпечення та надання соціальних
послуг, здійснення інших функцій
згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
зайнятість населення" від 05.07.2012 №5067-VІ
(далі - Закон №5067-VІ) безробітною
визнається особа віком від 15 до 70 років,
яка через відсутність роботи не має
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів як джерела
існування, готова та здатна приступити
до робот.

У свою чергу зареєстрований
безробітний - особа працездатного віку,
яка зареєстрована в територіальному
органі центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері зайнятості населення та трудової
міграції, як безробітна і готова та
здатна приступити до роботи.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1
був зареєстрований як безробітний у
Кременчуцькому МЦЗ з виплатою допомоги
по безробіттю в період з 05.03.2014 по 05.05.2014.

Статтею 1 Закону №5067-VІ встановлено, що
зайнятість - не заборонена
законодавством діяльність осіб,
пов'язана із задоволенням їх особистих
та суспільних потреб з метою одержання
доходу (заробітної плати) у грошовій
або іншій формі, а також діяльність
членів однієї сім'ї, які здійснюють
господарську діяльність або працюють у
суб'єктів господарювання, заснованих
на їх власності, у тому числі
безоплатно.

Згідно з пунктом 5 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13.02.2009 №60/62 (далі - Порядок
№60/62) перевірка достовірності даних,
які є підставою для надання особі
статусу безробітної та виплати їй
матеріального забезпечення,
проводиться центрами зайнятості
шляхом звіряння наданої особою
інформації з відомостями, наявними в
Державній податковій адміністрації
України, Пенсійному фонді України, у
державних реєстраторів.

За результатами звірки або перевірки
оформлюється акт, який підписується
посадовими особами, що її проводили.

У разі встановлення недостовірності
даних, на підставі яких особі надано
статус безробітної та право на виплату
матеріального забезпечення, особа
ознайомлюється з актом, про що
засвідчує власним підписом. У разі
відмови особи підписати акт про це
робиться відповідна відмітка
спеціалістом центру зайнятості.

За на слідками розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" Кременчуцьким МЦЗ складено
акт №117 від 19.05.2014.

При проведенні перевірки було
встановлено, що під час перебування на
обліку у Кременчуцькому МЦЗ гр. ОСОБА_1
перебував у трудових відносинах з УВП
УТОС в період з 20.03.2014 по 25.03.2014.

Таким чином, в період перебування на
обліку в Кременчуцькому
міськрайонному центрі зайнятості та
отримуючи допомогу по безробіттю,
відповідач перебував у трудових
відносинах.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону №5067-VІ
зайнятість населення забезпечується
шляхом встановлення відносин, що
регламентуються трудовими договорами
(контрактами), провадження
підприємницької та інших видів
діяльності, не заборонених законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону №5067-VІ
встановлено, що до зайнятого населення
належать особи, які працюють за наймом
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, особи,
які забезпечують себе роботою
самостійно (у тому числі члени
особистих селянських господарств),
проходять військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Отже, під час перебування на обліку в
Кременчуцькому МЦЗ відповідач не
повідомив службу зайнятості, що з 20.03.2014
по 25.03.2014 перебував у трудових
відносинах з Кременчуцьким УВП УТОС, що
й призвело до незаконного отримання
ним допомоги по безробіттю.

Згідно з п. 6 Порядку №60/62, у разі
встановлення центрами зайнятості
належності безробітної особи до
категорії зайнятих, така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законом порядку та
повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 36 №1533-ІІІ
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

На підставі вищевикладеного та
керуючись пунктом 7 Порядку №60/62
позивачем було винесено наказ про
повернення допомоги по безробіттю від
02.06.2014 №238 та направлено його
відповідачу разом з повідомленням про
повернення допомоги по безробіттю за
період з 05.03.2014 по 05.05.2014 в розмірі 3 593,81
грн.

Проте, на момент розгляду даної справи
кошти на розрахунковий рахунок
позивача від ОСОБА_1 не надійшли.

Відомостей щодо оскарження наказу
центру зайнятості матеріали справи не
містять.

З огляду на приведене суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими, у
зв'язку з чим позов підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Кременчуцького міськрайонного центру
зайнятості на р/р 3202, банк ГУДК у
Полтавській області, одержувач
Кременчуцький МРЦЗ, МФО 831019, ЗКПО 22548262,
незаконно отриману допомогу по
безробіттю в розмірі 3 593,81 грн. (три
тисячі п'ятсот дев'яносто три гривні 81
копійка).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
С.С. Бойко