Справа № 2а-12727/12/2670
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року
м. Київ К/800/25440/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Леонтович К.Г.
Маслія В.І. розглянувши у попередньому
судовому засіданні адміністративну
справу за касаційною скаргою
відкритого акціонерного товариства
"Кашперівський бурякорадгосп" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 листопада 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року у справі № 2а-12727/12/2670 за позовом
відкритого акціонерного товариства
"Кашперівський бурякорадгосп" до
директора Центрального
територіального департаменту
Національної комісії з цінних паперів
та її фондового ринку України
Жупаненко Віктора Миколайовича про
визнання нечинною та скасування
постанови про накладення санкцій, -

в с т а н о в и л а:

Відкрите акціонерне товариство
"Кашперівський бурякорадгосп"
звернулось в суд з позовом до директора
Центрального територіального
департаменту Національної комісії з
цінних паперів та її фондового ринку
України Жупаненко Віктора
Миколайовича про визнання нечинною та
скасування постанови про накладення
санкцій №1474-ЦД-1-Е від 16.08.2012 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
оскаржувана постанова про накладення
санкцій прийнята безпідставно, не
відображає дійсних обставин справи, а
відтак підлягає скасуванню.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 листопада 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, відкрите
акціонерне товариство "Кашперівський
бурякорадгосп" звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та направити справу на новий
розгляд.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 16.05.2012 року
директором Центрального
територіального департаменту
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку Жупаненком Віктором
Миколайовичем винесено розпорядження
№ 367-ЦД-1-Е про усунення порушень
законодавства про цінні папери та
зобов'язано усунути такі порушення до
18.06.2012 року.

Вказане розпорядження винесено у
зв'язку з порушенням позивачем вимог
статті 40 Закону України "Про цінні
папери та фондовий ринок", пункту 1,
глави 7, розділу V Положення про
розкриття інформації емітентами
цінних паперів, затвердженого рішенням
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку від 19.12.2006 року №1591, а
саме: неподання позивачем регулярної
річної інформації за 2010 рік до
територіального органу Комісії за
місцезнаходженням емітента в
електронній та паперовій формах
(термін подання регулярної річної
інформації за 2010 рік до 01.06.2011 року).

В ході судового розгляду справи, судами
встановлено факт неподання пакету
документів на виконання розпорядження
від 16.05.2012 року №367-ЦД-1-Е позивачем, що
свідчить про невиконання
розпорядження про усунення порушень
законодавства про цінні папери.

У зв'язку з невиконанням позивачем
вказаного розпорядження,
уповноваженою особою Комісії було
винесено постанову про порушення
справи про правопорушення на ринку
цінних паперів від 27.06.2012 року, якою
керівник відкритого акціонерного
товариства "Кашперівський
бурякорадгосп" був викликаний на
підписання акта про правопорушення на
ринку цінних на 26.07.2012 року.

07 серпня 2012 року було підписано акт
№1496-ЦД-1-Е.

07 серпня 2012 року постановою про розгляд
справи про правопорушення на ринку
цінних паперів керівника товариства
або представника було викликано на
розгляд справи.

16 серпня 2012 року було розглянуто справу
про правопорушення на ринку цінних
паперів, за результатами чого винесено
постанову про накладення санкції за
правопорушення на ринку цінних паперів
№1474-ЦД-1-Е.

Даною постановою встановлено факт
порушення позивачем вимог пункту 10
статті 8 Закону України "Про державне
регулювання ринку цінних паперів в
Україні", а саме: невиконання
розпорядження від 16.05.2012 року №367-ЦД-1-Е
про усунення порушень законодавства
про цінні папери (термін виконання до
18.06.2012 року).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що факт не
опублікування позивачем регулярної
річної інформації за 2010 рік в
офіційному друкованому виданні
позивачем не спростовано, а тому
позовні вимоги є безпідставними.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 40 Закону
України"Про цінні папери та фондовий
ринок" регулярна інформація про
емітента - це річна та квартальна
звітна інформація про результати
фінансово-господарської діяльності
емітента, яка розкривається на
фондовому ринку, в тому числі шляхом
подання до Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку (у зв'язку з
реорганізацією - Національна комісія з
цінних паперів та фондового ринку).

Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу V
Положення про розкриття інформації
емітентами цінних паперів,
затвердженого рішенням Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку від 19.12.2006 року №1591, розкриття
річної інформації має здійснюватись
шляхом розміщення в загальнодоступній
інформаційній базі даних Комісії,
опублікування у офіційному
друкованому виданні, розміщення на
сторінці в мережі Інтернет та подання
до Комісії.

Національна комісія з цінних паперів
та фондового ринку має право надсилати
емітентам, особам, які здійснюють
професійну діяльність на ринку цінних
паперів, фондовим біржам та
саморегулівним організаціям
обов'язкові для виконання
розпорядження про усунення порушень
законодавства про цінні папери та
вимагати надання необхідних
документів відповідно до чинного
законодавства.

Статтею 11 Закону України "Про державне
регулювання ринку цінних паперів в
Україні" передбачено право
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку застосовувати до
юридичних осіб фінансові санкції за
невиконання або несвоєчасне виконання
рішень Національної комісії з цінних
паперів та фондового ринку або
розпоряджень, постанов або рішень
уповноважених осіб Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку щодо усунення порушень
законодавства на ринку цінних паперів -
у розмірі від тисячі до п'яти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. За ті самі дії, вчинені
повторно протягом року, - у розмірі від
п'яти до десяти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Згідно з пунктами 4, 7 розділу 14 Правил
розгляду справ про порушення вимог
законодавства на ринку цінних паперів
та застосування санкцій, затверджених
рішенням Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку від 11.12.2007
року №2272, розпорядження про усунення
порушень надається особі, щодо якої
його винесено (про що здійснюється
відповідний напис на примірнику
розпорядження, що залишається у
справі), або надсилається поштою
протягом трьох робочих днів з дати його
винесення.

У разі повернення розпорядження про
усунення порушень до чи після терміну
встановленого для виконання цього
розпорядження, з відмітками пошти
«організація не значиться»,
"підприємство вибуло" тощо,
уповноважена особа Комісії, яка
винесла це розпорядження, повинна
скасувати його у зв'язку з його
поверненням.

Відповідно до пункту 16 розділу 1 Правил
розгляду справ про порушення вимог
законодавства на ринку цінних паперів
та застосування санкцій, затверджених
рішенням Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку від 11.12.2007
року №2272, доказом надіслання постанови
про порушення справи про
правопорушення на ринку цінних
паперів, акта про правопорушення на
ринку цінних паперів, постанови про
розгляд справи про правопорушення на
ринку цінних паперів, постанови про
зупинення провадження у справі про
правопорушення на ринку цінних
паперів, постанови про відновлення
провадження у справі про
правопорушення на ринку цінних
паперів, постанови про накладення
санкції за правопорушення на ринку
цінних паперів (постанови по справі про
адміністративне правопорушення),
постанови про закриття справи про
правопорушення на ринку цінних
паперів, постанову про виправлення
описок є реєстр (список) поштових
відправлень рекомендованих листів, на
якому працівником об'єкта поштового
зв'язку проставлено відбиток
календарного штемпелю та касовий чек.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постанови №618-ЦД-1-Е, №
619-ЦД-1-Е та № 620 ЦД-1-Е від 16.05.2012 року і
розпорядження №367-ЦД-1-Е від 16.05.2012 року
направлені позивачу одним поштовим
відправленням від 21.05.2012 року, що
підтверджуються реєстром №188 від 21.05.2012
року, який за запитом суду був
отриманий при перегляді справи
№2а-12729/12/2670.

Зокрема, в ухвалі Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 квітня 2013 року по справі
№2а-12729/12/2670 містяться посилання на
вказаний реєстр поштових відправлень
№188 від 21.05.2012 року, з якого вбачається,
що на адресу позивача разом з
постановами №618-ЦД-1-Е, № 619-ЦД-1-Е та № 620
ЦД-1-Е від 16.05.2012 року направлялося і
розпорядження №367-ЦД-1-Е від 16.05.2012 року.

Таким чином, на час прийняття
відповідачем постанови про накладення
санкції № 1474-ЦД-1-Е від 16.08.2012 року в діях
позивача малися ознаки повторності
правопорушення, про що свідчать
постанови № 619-ЦД-1-Е та № 620 ЦД-1-Е від
16.05.2012 року.

Щодо тверджень позивача про
неможливість застосування до нього
штрафу у зв'язку з тим, що ухвалою
Господарського суду міста Києва від 22
червня 2009 року у справі № Б3/213-09 введено
мораторій на задоволення вимог його
кредиторів, колегія погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про те, що вказана обставина не може
бути підставою для невинесення
оскаржуваної постанови, оскільки
відповідно до статті 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - це зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, а також припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення та введення мораторію.

Оскільки предметом даного спору є
визначення правомірності постанови
про накладення санкцій №1474-ЦД-1-Е від
16.08.2012 року, а не стягнення грошових
коштів, перебування позивача у стадії
банкрутства, розпорядження майном та
введення мораторію на задоволення
вимог кредиторів не має юридичного
значення для правильного вирішення
даної справи.

Крім того, дія мораторію поширюється
лише на задоволення вимог конкурсних
кредиторів.

Що стосується зобов'язань поточних
кредиторів, то за цими зобов'язаннями,
згідно із загальними правилами,
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань та зобов'язань
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів).

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства
"Кашперівський бурякорадгосп"
відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 листопада 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша