Справа № 2506/55/12
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2506/55/12
1-й інстанції: Требух Н.В.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

26 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної
Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту начелення Деснянської
районної у м. Чернігові ради на
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 06.01.2012 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту начелення Деснянської
районної у м. Чернігові ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 06.01.2012 позов
задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про необхідність часткового
задоволення позовних вимог, з чим
погоджується колегія суддів з огляду
на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є матір'ю малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про її народження. При
цьому, позивач є особою, яка фактично
здійснює догляд за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Позивачу було нараховано та виплачено
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
наступних розмірах, а саме: з листопада
2010 року по лютий 2011 року в розмірі 125
грн. 67 коп за листопада та в подальшому
по 130 грн. щомісяця.

Правовідносини, які виникли між
позивачем та відповідачем регулюються
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням"від 18.01.2001 року №2240-ІІІ.
Відповідно до статті 43 Закону, допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Однак, пунктом 7 статті 71 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік"
було зупинено на 2007 рік дію статей 41, 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Протягом указаного періоду діяли
приписи статті 56 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік", які
по-іншому регулювали спірні
правовідносини в частині визначення
розміру проведення нарахувань та
виплат допомоги. Оскільки вказані
норми Закону були прийняті пізніше в
часі, вони мали пріоритет по відношенню
до норм Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року в справі № 1-29/2007 були
визнані неконституційними положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", в тому числі п.7 ст.71
цього Закону, яким було зупинено дію
ст.ст. 41, 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням"щодо встановлення розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Рішення Конституційного Суду України у
цій справі має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Згідно ст. 152 Конституції України
закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність, що також визначено
в п. 3 Рішення Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року № 6-рп.

Відповідно до ст. 150 Конституції
України рішення Конституційного Суду
України є обов'язковим на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Таким чином, колегія суддів доходить
аналогічного з судом першої інстанції
висновку про те, що з урахуванням
законодавчо визначеного розміру
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, передбаченої 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги позивача про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
відповідача провести нарахування та
виплату їй недоотриманої суми допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 03.06.2011 по
06.01.2012.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту начелення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради - залишити без задоволення, а
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 06.01.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В.
Безименна

.

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.