Справа № 822/3249/14
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/3249/14
Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

при секретарі: Марцісь Ю.А.

за участю:

позивача: ОСОБА_2

предстаника відповідача: Сурника М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Хмельницької митниці Міндоходів на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Хмельницької митниці
Міндоходів про визнання протиправними,
скасування картки відмови та рішення , -

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Хмельницької
митниці Міндоходів про визнання
протиправними, скасування картки
відмови та рішення. позовні вимоги
мотивовано тим, що ним було подано
митну декларацію № 400040000/2014/003961 від
29.07.2014 року, для митного оформлення
товару, поставленого за
зовнішньоекономічним контрактом
№001/02-13 від 01.02.2013 року, з наданням усіх
необхідних документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товару за основним методом -
за ціною договору (контракту). За
наслідками митного оформлення
Хмельницькою митницею винесено картку
відмови в митному оформленні товару №
№400040000/2014/00022 від 30.07.2014 року та прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів №400000003/2014/000010/2 від
30.07.2014 року. Вважаючи висновки митного
органу безпідставними, а рішення -
неправомірними, просив визнати рішення
та картку відмови протиправними та
скасувати.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13.08.2014 року
позов задоволено. Не погоджуючись із
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13.08.2014 року,
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судовому засіданні представник
відповідача (апелянта) апеляційну
скаргу підтримав у повному обсязі за
обставин, викладених у ній, просив
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13.08.2014 року
скасувати, дав пояснення, аналогічні
доводам, викладеним в апеляційній
скарзі.

Позивач в судовому засіданні
апеляційну скаргу не визнав у повному
обсязі, проти її задоволення заперечив,
вважаючи рішення суду першої інстанції
законним, обґрунтованим і таким, що
відповідає фактичним обставинам
справи. Просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а рішення суду
першої інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 01.02.2013 року між
позивачем (покупець) і "JIAXING RELIA HARDWARE
CO.,LTD", Китай (продавець) укладено
договір №001/02-13, відповідно до якого
продавець продав, а покупець купив
кріплення для унітазу в підлогу,
кріплення для вмивальника в стіну і
інші кріплення, шурупи, болти, гайки,
шайби на умовах "ФОБ Шанхай" (Інкотермс
2010), на суму 98000 доларів США (п.1
договору); товар буде відвантажений не
пізніше 30 днів з моменту підписання
проформи інвойсу (п.2 договору); ціна
товар і асортимент вказуються в
додатку до договору, який є невід'ємною
частиною договору (п.3 договору).

04.05.2012 року між "HK BOHAI INTERNATIONAL CO., LIMITED"
(виконавець) та ФОП ОСОБА_2 (замовник)
укладено договір №02/05/2012 на надання
транспортно-експедиторських послуг,
відповідно до якого за завданням
замовника виконавець зобов'язаний
надати послуги по організації
транспортно-експедиторського
обслуговування вантажів замовника за
його письмовим дорученням, а також
сухопутного і морського перевезення
вантажу замовника в морських
контейнерах, а замовник - прийняти і
оплатити надані послуги (п.1.1 договору);
даний договір вступає в силу з моменту
його підписання і буде діяти до 31.12.2014р.
(п.6.1 договору).

На виконання договору №001/02-13 від 01.02.2013
року на адресу позивача направлено
товар - шурупи, шпильки, гайки, шайби та
болти відповідно до інвойсу № 14 RL-16041
від 10.06.2014р., загальною вартістю 23452,37
доларів США, що підтверджується
платіжними дорученнями в іноземній
валюті від №323 від 05.05.2014 року, №358 від
27.06.2014 року, №360 від 03.07.2014 року.

З метою митного оформлення зазначеного
товару, позивачем була заповнена та
подана до підрозділу відповідача -
митного посту "Славута" митна
декларація №400040000/2014/003961 від 29.07.2014
року, в якій товар був задекларований у
митний режим "імпорт". Митна вартість -
25627,37 доларів США. Визначення митної
вартості товару позивач здійснив за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються.

З метою митного оформлення позивач
надав митному органу: митну декларацію
№400040000/2014/003961 від 29.07.2014 року;
декларацію митної вартості
№400040000/2014/003961 від 29.07.2014 року; картку
обліку особи, яка здійснює операції з
товарами від 23.11.2012 року; акт про
проведення огляду товарів
№500060702/2014/005584 від 28.07.2014 року;
міжнародну автомобільну накладну (CMR)
№1019/1 від 28.07.2014 року; коносамент
№MSCUO5568958 від 19.06.2014 року; платіжне
доручення в іноземній валюті №323 від
05.05.2014 року; платіжне доручення в
іноземній валюті №358 від 27.06.2014 року;
рахунок-фактуру про надання
транспортно-експедиційних послуг
інвойс №ВН140617 від 17.06.2014 року; платіжне
доручення в іноземній валюті №360 від
03.07.2014 року; комерційний інвойс
виробника товару № 14RL16041 від 10.06.2014
року; пакувальний лист б/н від 10.06.2014
року; проформа-інвойс № 14RL16041 від 24.04.2014
року; доповнення №3 від 26.09.2013 року до
контракту №001/02-13 від 01.02.2013 року;
доповнення №4 від 25.04.2014 року до
контракту №001/02-13 від 01.02.2013 року;
зовнішньоекономічний контракт №001/02-13
від 01.02.2013 року; договір-доручення про
надання послуг митного брокера №16 від
22.07.2014 року; доповнення №1 від 17.06.2013
року до контракту №02/05/2012 від 04.05.2012
року; договір транспортного
експедирування №02/05/2012 від 04.05.2012 року;
сертифікат про походження товару форма
А № G80001 від 17.06.2014 року; звіт про
зважування № п/п 194971 від 28.07.2014 року;
лист від виробника (опис товару) б/н від
03.06.2014 року; ухвалу №822/3827/13-а від 14.01.2014
року; ухвалу №822/4857/13-а від 20.03.2014 року.

Під час аналізу документів, поданих для
митного оформлення за митною
декларацією №400040000/2014/003961 від 29.07.2014
року відповідачем надіслано
повідомлення декларанту №26629 про
необхідність подання додаткових
документів у відповідності до ч. 3 ст. 53
Митного кодексу України, а саме:
виписку з бухгалтерської документації;
копію митної декларації країни
відправлення - яка містить інформацію
про вартість та кількість
експортованого товару; висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товарів або сировини; каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару.

ФОП ОСОБА_2 були подані додаткові
документи: калькуляцію ціни від
виробника товару; документ, що містить
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини б/н від
28.07.2014 року; копію митної декларації
країни відправлення №14513747 від
11.06.2014 року; сертифікат на прайс-листи
Китайської Ради зі сприяння
Міжнародної Торгівлі №143304ВО/02121 від
20.06.2014 року; виписку з бухгалтерської
документації, що містить інформацію
вартості аналогічного товару
купленого на Україні.

30.07.2014 року Хмельницькою митницею
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів від
№400000003/2014/000010/2 від 30.07.2014 року,
відповідно до якого митну вартість
товару було визначено в сумі 39801,58
доларів США та складено картку відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску та пропуску товарів
транспортних засобів комерційного
призначення №400040000/2014/00022 від 30.07.2014
року.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу
України (далі - МК України) у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення
(в тому числі декларацію митної
вартості, зовнішньоекономічний
договір (контракт), рахунок-фактуру
(інвойс) та ін.)

Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи,
виключний перелік яких встановлюється
цією ж статтею.

Таким чином, митний орган має право
зобов'язати декларанта подати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості за наявності таких
підстав: 1) наявність розбіжностей між
окремими документами; 2) наявність
ознак підробки певних документів; 3)
відсутність достатніх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Судом першої інстанції встановилено,
що підставою прийняття оскаржуваних
рішень був висновок митного органу про
недостатність поданих позивачем
документів для підтвердження митної
вартості товару та розбіжностях в
поданих документах. Однак, митним
органом не було вказано, які саме
складові митної вартості є не
підтвердженими, та які саме документи
необхідно подати для підтвердження
конкретної складової.

В силу п.2 ч.6 ст.54 МК України митний
орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Подані позивачем документи для митного
оформлення товару дають змогу
встановити митну вартість товару, а
митним органом не надано належного
обґрунтування причин їх неврахування
для встановлення митної вартості
товару та необхідності надання
додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості. Тому відмова у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом митною вартістю та
коригування митним органом митної
вартості товару із застосуванням
резервного методу є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах,
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Хмельницької
митниці Міндоходів, - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 13
серпня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
29 вересня 2014 року .

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.