Справа № 127/2-а-131/11
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 127/2-а-131/11
Головуючий у 1-й інстанції: Дернова В.В.
Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Вінницькій області на
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 08 серпня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області про стягнення заборгованої
пенсії та компенсації втрати частини
доходів , -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2010 року ОСОБА_2
звернувся в суд з позовом до
Головного управління Пенсійного
фонду України у Вінницькій області,
в якому просив стягнути з
відповідача на свою користь
недоплачену пенсію за період з
серпня 2008 року по листопад 2010 року у
сумі 6769 грн. 16 коп. та компенсацію
втрати частини доходів в сумі 4485
грн. 36 грн.

Постановою Вінницького міського суду
від 08 серпня 2014 року позов задоволено
частково.

Не погодившись з ухваленим рішенням
Головне управління Пенсійного
фонду України у Вінницькій області
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати вказану постанову
та прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлялися про дату, час і місце
судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача та
перевіривши доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на обліку у
відповідача з 16.04.2007 року та отримує
пенсію за вислугу років відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб». Постановою Вінницького
окружного адміністративного суду
від 10 червня 2009 року по справі
№2-а-10165/08, яка залишена без змін
ухвалою апеляційного суду
Вінницької області від 29 червня 2010
року, зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України у
Вінницькій області здійснити
перерахунок призначеної раніше пенсії
з моменту звільнення по грудень 2007 року
включно із суми грошового забезпечення
за останньою штатною посадою перед
звільненням у розмірі 61 відсотка та
здійснити перерахунок призначеної
раніше пенсії з 1 січня 2008 року із суми
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням у
розмірі 61 відсотка. Постановлено
стягнути з Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області на користь ОСОБА_2 недоплачену
пенсію за 2007 рік та за 7 місяців 2008 року
та компенсацію втрати частини доходів
в сумі 921 грн. 50 коп.

Відповідно до ч. "а" ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262 - XII
(далі Закон № 2262 - XII), пенсії за вислугу
років призначаються особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, які
мають вислугу 20 років і більше (пункт "а"
статті 12): за вислугу 20 років - 50
процентів, а звільненим у відставку за
віком або за станом здоров'я -55
процентів відповідних сум грошового
забезпечення (стаття 43); за кожний рік
вислуги понад 20 років - 3 проценти
відповідних сум грошового
забезпечення.

Оскільки судом встановлено ті
обставини, що з урахуванням
звільнення ОСОБА_2 з органів
внутрішніх справ України через
обмежений стан здоров'я за пунктом 64 "в",
йому за вислугу років пенсія мала б
обчислюватись із розрахунку 61 відсотка
відповідних сум грошового
забезпечення і в результаті порушення
відповідачем вимог законодавства
України щодо строків призначення
пенсії, утворилась заборгованість по
сплаті пенсії на відповідну дату, то у
відповідності до положень частини
1 статті 72 КАС України, вони не
підлягають доказуванню у даній
справі.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції встановлено, що постанова
Вінницького окружного
адміністративного суду від 10 червня
2009 року у справі №2-а-10165/08, якою
задоволено вимоги ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості з моменту
звільнення по грудень 2007 року та з 01
січня 2008 року по липень 2008 року,
виконана в листопаді 2010 року. А
пенсія за період з серпня 2008 року до
листопада 2010 року з суми грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням у розмірі 61%
позивачу не нараховувалася.

Таким чином, на думку колегії суддів,
суд першої інстанції вірно встановив,
що відповідачем порушено право
позивача на отримання пенсії в розмірі
61% із суми грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням, за період з серпня 2008 року
по листопад 2010 року.

Суд апеляційної інстанції також
погоджується з висновком суд першої
інстанції про те, що позовні вимоги в
частині щодо нарахування та виплати
компенсації втрати частини доходів,
заявлені позивачем передчасно, з
огляду на наступне.

Згідно зі ст. 55 Закону № 2262 - XII,
нараховані суми пенсій, не отримані
пенсіонером з вини органу Пенсійного
фонду України, виплачуються за минулий
час без обмежень будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

Тобто вказано нормою Закону
встановлюється строк звернення до суду
за стягненням вже нарахованих, проте не
отриманих пенсійних виплат, а як видно
із матеріалів справи даний спір виник
саме з питань здійснення перерахунку
пенсії, а тому положення статті 55
Закону № 2262 - XII до спірних
правовідносин застосовуватись не
можуть.

Враховуючи вищевикладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, щодо часткового задоволення
заявлених вимог у строках та межах
визначених законом.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тобто
прийнята постанова відповідає
матеріалам справи та вимогам закону і
підстав для її скасування не
вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Вінницькій області, - залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 08
серпня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Біла Л.М.

Граб Л.С.