Справа № 872/8367/13
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2014 рокусправа № 804/2690/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова
Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Криворізької
північної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 09 квітня 2013
року у справі № 804/2690/13-а за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Олійний
Дім" до Криворізької північної
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Олійний Дім"
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Криворізької північної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про скасування
податкових повідомлень - рішень №
від 20.12.2012 року та № від 20.12.2012
року.

В обґрунтування позову зазначено, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, прийняті
відповідачем за результатами планової
виїзної документальної перевірки ТОВ
"Олійний Дім" з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.04.2011 по 30.09.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2011 по
30.09.2012 є незаконними. Представник
позивача в судовому засіданні
підтримав позов у повному обсязі та
вважає, що своїми діями відповідач
безпідставно визнав завищеним дохід на
суму фінансової допомоги від
засновника товариства та прийшов до
висновку про завищення витрат і суми
кредиту з податку на додану вартість по
операціях з придбання товарів. В
обґрунтування своєї позиції зазначив,
що одержання товарів, пов'язаних із
господарською діяльністю ТОВ "Олійний
Дім", підтверджені первинними
документами які в повній мірі
надавались до перевірки, належними
податковими накладними, а
задекларовані дохід і зобов'язання з
ПДВ від операцій з продажу товарів, при
виробництві якого використані
"фіктивні" товари, визнано правильними
і належно підтвердженими. Також
зазначає, що жодних додаткових запитів
про надання первинних документів до
перевірки від відповідача не
надходило. Окрім того, посилається на
положення пп.135.5.5 п.135.5 ст.135 Податкового
кодексу України, на підставі яких
одержані від учасника ТОВ "Олійний Дім"
кошти можуть бути визнані доходом лише
за умови, якщо їх не повернуто у строк
більший ніж 365 днів, однак перша
фінансова допомога була повернута
раніше граничного строку, граничний
строк повернення другої фінансової
допомоги не настав. Також зазначає про
те, що відповідач в акті перевірки від
20.12.2012 № 143/222/35191360 посилається на акт
перевірки контрагента позивача, в
якому всупереч діючому законодавству
податковим органом було встановлено
фіктивність правочину купівлі-продажу
укладеного між ТОВ "Альфа - Інвест Плюс"
і ТОВ "Олійний Дім". Таким чином позивач
вважає дії відповідача протиправними
та такими, що суперечать діючому
законодавству. З огляду на викладене
позов просив задовольнити в повному
обсязі.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
квітня 2013 року адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Олійний дім
задоволено. Визнано нечинним
(недійсним) та скасовано податкове
повідомлення-рішення Криворізької
північної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби № від 20.12.2012
року. Визнано нечинним (недійсним) та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Криворізької
північної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби № від 20.12.2012
року.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції Криворізька північна
міжрайонна державна податкова
інспекція Дніпропетровської області
Державної податкової служби подала
апеляційну скаргу, мотивуючи тим, що
судом першої інстанції при винесенні
вказаної постанови було порушено норми
матеріального та процесуального права
та просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 09.04.2013 року
та винести нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Олійний Дім" () перебуває на обліку в
Криворізькій північній міжрайонній
державній податковій інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби, як платник податків
та зборів, у тому числі (у період, що
розглядається) податку на прибуток,
податку на додану вартість.

Криворізькою північною міжрайонною
державною податковою інспекцією
Дніпропетровської області Державної
податкової служби, проводилась планова
документальна виїзна перевірка ТОВ
"Олійний Дім" з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.04.2011 по 30.09.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2011 по
30.09.2012.

За результатами перевірки податковим
органом складено акт від 20.12.2012 р.
№143/222/35191360, в якому зафіксовано
порушення ТОВ "Олійний Дім":

1. п.135.5 ст.135, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI в результаті чого занижено
податок на прибуток в період, що
перевірявся, на загальну суму 177 433, 33
грн., у тому числі за 2 квартал 2011 року в
сумі 95 833,33 грн., за 3 квартал 2011 року в
сумі 69 000,00 грн., за 3 квартал 2012 року в
сумі 12 600, 00 грн.,

2. п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі
змінами та доповненнями), в результаті
чого занижено податок на додану
вартість в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 325 833,33 грн., у тому числі
по періодах:

травень 2011 р. - 83333,33 грн.,

березень 2012р. - 7833,33 грн.,

вересень 2012 р. - 234666,67 грн.,

3. ст.51, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу в
результаті чого допущено порушення,
щодо подання з недостовірними
відомостями та помилками податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку на загальну суму 1020, 00 грн.,
у тому числі у 2 кв. 2011 р.-510,00 грн., у 3 кв.
2011р. - 510,00 грн.

На підставі акту перевірки від 20.12.2012р.
№ 143/222/35191360 Криворізькою північною
міжрайонною державною податковій
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби було
винесено податкові
повідомлення-рішення:

- № від 20.12.2012р., яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість всього в розмірі 386
458,33 грн., у тому числі за основним
платежем - 325833,33 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 60 625,00 грн.

- № від 20.12.2012р., яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток всього в розмірі 180 583,33 грн.,
у тому числі за основним платежем - 177
433,33 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 3 150,00 грн.

Згідно з пп.135.5.5 п.135.5 ст.135 ПК України до
складу валових доходів звітного
періоду відносяться суми поворотної
фінансової допомоги, отриманої
платником податку у звітному
податковому періоді, що залишаються
неповерненою на кінець такого звітного
періоду від осіб, які не є платником
цього податку (у тому числі
нерезидентів), або осіб, які згідно із
цим кодексом мають пільги з цього
податку, в тому числі право
застосовувати ставки податку нижче,
ніж установлена пунктом 151.1 статті 151
Цього кодексу. У разі якщо у майбутніх
звітних податкових періодах платник
податку повертає таку поворотну
фінансову допомогу (її частину) особі,
яка її надала, такий платник податку
збільшує суму витрат на суму такої
поворотної фінансової допомоги (її
частини) за наслідками звітного
податкового періоду, в якому відбулося
таке повернення. При цьому доходи
такого платника податку не
збільшуються на суму умовно
нарахованих процентів, а податкові
зобов'язання особи, яка надала
поворотну фінансову допомогу, не
змінюються як при її видачі, так і при
її зворотному отриманні.

Судом було встановлено, що ТОВ "Олійний
Дім" у перевіреному періоді двічі
одержувало безвідсоткову фінансову
допомогу від ОСОБА_1, який є засновником
(учасником) ТОВ "Олійний Дім", що
підтверджується статутом, копія якого
міститься в матеріалах справи.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
одержані від ОСОБА_1 кошти можуть бути
визнані доходом лише за умови, якщо їх
не повернуто у строк 365 календарних
днів з дня її отримання. Тому
спростовуються доводи відповідача,
щодо заниження валових доходів ТОВ
"Олійний Дім" на суму 360 000,00 грн. та
заниження податку на прибуток
підприємств в розмірі 81 600,00 грн. та не
приймаються судом.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що ТОВ "Олійний Дім" мало
взаємовідносини з ПСП "Степ" згідно
договору купівлі-продажу від 21.05.2011
року №5, з СФГ ім. Т.Г. Шевченко згідно
договору купівлі-продажу від 15.09.2012
року №1509. На підтвердження здійснення
вказаної операції ПСП "Степ", СФГ ім. Т.Г.
Шевченко було складено та надано на
адресу позивача наступні документи,
копії яких було надано до суду першої
інстанції: товарно-транспортні,
податкові та видаткові накладні.
Розрахунки за придбані товари були
здійснені ТОВ "Олійний Дім" у
безготівковій формі, що
підтверджується наданими до суду
платіжними дорученнями. Сума
сплаченого ПДВ включена до складу
податкового кредиту за травень 2011р. та
вересень 2012 р., отриману сировину
включено до складу валових витрат.
Надалі ТОВ "Олійний Дім" виготовляло та
реалізувало нерафіновану олію та
макуху (готова продукція від переробки
насіння), що підтверджується
поясненнями позивача та не спростовано
відповідачем.

Як на час укладення вищевказаних
правочинів позивача із ПСП "Степ", СФГ
ім.Т.Г.Шевченко, ТОВ "Альфа-Інвест Плюс",
так і під час його виконання, сторони
були належним чином зареєстрованими та
були платниками податку на додану
вартість, ні установчі документи
контрагента позивача, ні його
свідоцтво про реєстрацію платником
податку на додану вартість не визнані в
установленому порядку недійсними.
Зазначене не оспорює і представник
відповідача. Документальних доказів
неможливості існування господарських
правовідносин між розглядуваними
підприємствами відповідачем не надано.

Окрім того з матеріалів справи
вбачається, що ТОВ "Олійний Дім" мало
взаємовідносини з ТОВ "Альфа-Інвест
Плюс" згідно договору купівлі-продажу
від 01.03.2012 року №48. На підтвердження
здійснення вказаної операції ТОВ
"Альфа-Інвест Плюс" було складено та
надано на адресу позивача наступні
документи, копії яких було надано до
суду: податкові та видаткові накладні.
Розрахунки за придбані товари були
здійснені ТОВ "Олійний Дім" у
безготівковій формі, що
підтверджується наданим до суду
платіжним дорученням. Сума сплаченого
ПДВ включена до складу податкового
кредиту за березень 2012р., отриману
сировину включено до складу валових
витрат. Надалі ТОВ "Олійний Дім"
використовувало придбану кран-балку у
своїй господарській діяльності, що
підтверджується поясненнями позивача
та не спростовано відповідачем.

Відносно посилань відповідача про не
підтвердження факту постачання товару
внаслідок ненадання до перевірки
товарно-транспортних накладних та у
частині не надання до перевірки актів
прийому-передачі товарів,
довіреностей, сертифікатів якості,
технічні умови та інші документи про
рух товарів на підприємстві суд першої
інстанції повно обґрунтував та
спростував позицію відповідача на
підставі інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011 р. N 1936/11/13-11 сама собою наявність
або відсутність окремих документів, а
так само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.

Суд першої інстанції вірно звернув
увагу, що відповідно до пп. 138.1.1. п.138.1
ст.138 Податкового кодексу України
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей
142 і 143 та інших статей цього Кодексу,
які прямо визначають особливості
формування витрат платника податку, а
також п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Також суд зазначає, що формування
податкового кредиту платником ПДВ
здійснюється відповідно до п.198.3
Податкового кодексу України, а згідно
п.198.2 Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.6 Податкового кодексу
України до складу податкового кредиту
підлягають включенню суми сплаченого
(нарахованого) податку, що підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями (іншими подібними
документами).

Відповідно до ст.1 Закону України від
16.07.1999 р. №996-ХIV "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
первинний документ це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Цей закон поширюється на всіх
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства України, незалежно
від їх організаційно-правових форм і
форм власності.

Згідно з ч.2 ст.3 ЗУ "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Статтею 9 вищезазначеного закону
встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарських операцій,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції, що ТОВ "Олійний
Дім" мало достатні і передбачені
Податковим кодексом України підстави
для віднесення суми сплаченого на
користь постачальників ПДВ до складу
податкового кредиту та включення
вартості отриманих товарів до складу
валових витрат. У зв'язку з тим, що
позивачем не було порушено вимог
податкового законодавства в частині
формування валових витрат та
податкового кредиту, застосування до
нього штрафних санкцій є
неправомірним.

Суд вважає, що доводи відповідача
спростовуються доказами, що містяться
в матеріалах справи.

З наданих до суду документів
встановлено, що ТОВ "Олійний Дім" та ПСП
"Степ", СФГ ім. Т.Г. Шевченко, ТОВ
"Альфа-Інвест Плюс" при вчиненні угод
були зареєстровані як платники податку
на додану вартість. Тобто, виходячи зі
змісту пункту 201.8 Податкового кодексу
мали право на нарахування податку та
складання податкових накладних,
оскільки таке право надається виключно
особам, зареєстрованим як платники
податку.

Крім того, ТОВ "Олійний Дім" та ПСП
"Степ", СФГ ім.Т.Г.Шевченко, ТОВ
"Альфа-Інвест Плюс" належним чином
оформили договірні правовідносини та
на виконання вимог податкового
законодавства оформили первинні
документи бухгалтерської та
податкової звітності.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з судом першої інстанції,
що не встановлено фактів, які б
свідчили про те, що зміст договору не
відповідає дійсним намірам сторін і, що
ці наміри спрямовані на ухилення від
сплати податків за
фінансово-господарськими результатами
виконання зазначених договорів.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
будь-яких порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, яке б потягло за
собою наявність підстав для скасування
оскаржуваного судового рішення, не
було встановлено, тому постанову суду
першої інстанції від 09.04.2013р. у даній
адміністративній справі необхідно
залишити без змін, а апеляційну скаргу
відповідача необхідно залишити без
задоволення, оскільки доводи, які
викладені у апеляційній скарзі
відповідача, суперечать зібраним у
справі доказам та фактичним обставинам
справи, зводяться до помилкового
тлумачення заявником апеляційної
скарги норм матеріального та
процесуального права, а тому не можуть
бути підставою для скасування
постанови суду першої інстанції у
даній справі.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької
північної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 09
квітня 2013 року у справі № 804/2690/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський