Справа № 299/388/13-а, 2а-299/37/13
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 р.
Справа № 876/5051/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Шавеля Р.М., Савицької Н.В.

за участю секретаря
Бєлкіної Н.І.

представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
області на постанову Виноградівського
районного суду Закарпатської області
від 25.02.2013 р. у справі №299/388/13-а за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
області про визнання дій
неправомірними,

встановив:

Постановою Виноградівського
районного суду Закарпатської області
від 25.02.2013 р. у справі №299/388/13-а за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
області про визнання дій управління
Пенсійного Фонду України в
Виноградівському районі
неправомірними, визнання рішення №51
від 16.07.2012р. про відмову в призначенні
та виплаті пенсії протиправним і його
скасування, про зобов'язання
призначити пенсію за віком, позов було
задоволено, постановлено визнати дії
управління Пенсійного Фонду України в
Виноградівському районі
неправомірними; рішення №51 від 16.07.2012р.
управління Пенсійного Фонду України в
Виноградівському районі про відмову в
призначенні та виплаті пенсії позивачу
скасувати; зобов'язати управління
Пенсійного Фонду України в
Виноградівському районі призначити
пенсію позивачу за віком, передбачену
ст.26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

В апеляційній скарзі скаржник
просить постанову суду скасувати та
постановити нову, якою відмовити у
позові. Посилається на неповне
з'ясування обставин справи;
неврахування того, що з 01.04.2004 р.
страховий стаж обчислюється за умови
сплати страхових внесків за даними, що
містяться в системі персоніфікованого
обліку. Позивач же набув стаж до 01.07.2000
р. При обчисленні стажу роботи в
колгоспі після 1965 р., якщо член колгоспу
не виконував без поважних причин
встановленого мінімуму трудової
участі, враховується час роботи за
фактичною тривалістю, і для
підтвердження стажу роботи за період
роботи в колгоспі приймається довідка
про дату вступу до членів колгоспу із
інформацією про встановлений та
відпрацьований мінімум трудоднів.
Однак у поданих довідках така
інформація відсутня, а період роботи в
КСП «Приозерне» не врахований
внаслідок неотримання інформації на
запит скаржника, оскільки
правонаступник вказаної організації
ліквідований без правонаступників.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги апеляційної скарги
заперечив за безпідставністю з
мотивів, зазначених у запереченнях.
Посилається на те, що основним
документом для підтвердження стажу
роботи є трудова книжка, згідно з якою
трудовий стаж позивача склав 15 років, 8
місяців і 22 дні.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, вважає, що
в задоволенні апеляційної скарги слід
відмовити з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та
матеріалами справи підтверджується, що
рішенням комісії по розгляду питань,
пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсії при
управлінні Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі №51 від 16.07.2012р.
позивачу відмовлено у призначенні
пенсії за віком у зв'язку з відсутністю
необхідного страхового стажу.
Відповідно до записів в трудовій книзі
б/н від 13.07.1976р., позивач має трудовий
стаж 15 років 8 місяців 22 дні з яких: 4
роки 6 місяців 15 днів - робота в
Виноградівському районному
міжколгоспному об'єднанні по
будівництву «Райміжколгоспбуд»
(записи №1 (10.05.1972 року) -№2(25.11.1976 року), 4
місяці - Колгосп «Нове життя» (записи №3
(23.12.1976 року) - №4 (23.06.1977 року), 8 місяців 14
днів - Лохвіцька ПМК ОМКС (записи №5
(29.03.19780 -№6 (12.12.1978 року), 4 роки 3 місяці 8
днів - Колгосп (записи №9 (19.07.1980 року) -
№10 (27.10.1984 року), 1 рік 6 місяців 26 днів -
Колгосп «Жовтнева перемога» (записи №11
(04.12.1984 року) - №12 (30.06.1986 року), 4 роки 4
місяці 14 днів - Хустський лісокомбінат
(записи №13 (11.07.1988 року) - №17 (25.09.1993 року),
5 місяців - Колективне
сільськогосподарське підприємство
«Приозерне» (записи №17 (15.04.1994 року)- №18
(20.09.1994 року). Проте відповідач при
прийнятті рішення №51 від 16.07.2012р.
записи в трудовій книзі до уваги не
взяв, а взяв до уваги дані з зібраних
позивачем довідок.

Позиція скаржника ґрунтується на тому,
що право на пенсію визначається
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно з яким на
призначення пенсії за віком мають
право особи, після досягнення 60-ти
річного віку за наявності страхового
стажу не менше 15 років. Страховий стаж
обчислюється територіальними органами
Пенсійного фонду відповідно до вимог
цього Закону, тобто з 01.04.2004р. за умови
сплати страхових внесків за даними, що
містяться в системі персоніфікованого
обліку - на підставі документів та в
порядку, визначеному законодавством,
що діяло до набрання чинності Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». Із
записів трудової книжки позивача,
вбачається, що останній набув стаж до
введення в дію системи
персоніфікованого обліку (до 01.07.2000р.), у
зв'язку з цим набутий стаж
зараховується в порядку та на умовах,
визначених ст.56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». При обчисленні
стажу роботи в колгоспі за період
роботи після 1965р., якщо член колгоспу не
виконував без поважних причин
встановленого мінімуму трудової
участі в громадському господарстві,
враховується час роботи за фактичною
тривалістю. Для підтвердження стажу за
період роботи в колгоспі приймається
довідка про дату вступу особи до членів
колгоспу із зазначенням інформації про
встановлений та відпрацьований
мінімум трудоднів.

Згідно з поданими уточнюючими
довідками управлінням ПФУ в
Виноградівському районі до трудового
стажу було зараховано наступні періоди
роботи: з 10.05.1972р. по -17.05.1976р. (4 роки 8
днів) Виноградівський
райміжколгоспбуд, згідно з довідкою,
виданою Виноградівською
колективно-господарською будівельною
організацією «Райагробуд» від 04.07.2012р.
за № 81 на підставі книг наказів за 1972 та
1976 p.p.; з 01.01.1977р. по 23.06.1977р. (6 місяців 17
днів) Колгосп «Нове життя», стаж
врахований за фактичною тривалістю,
оскільки встановлений мінімум
трудоднів не відпрацьовано, згідно з
довідкою від 26.03.2012р. за №29, виданою
Виробничим сільськогосподарським
кооперативом «Нове життя»; з 04.12.1984 року
по 30.06.1986 року (8 місяців 14 днів) Колгосп
«Жовтнева Перемога», стаж врахований
за фактичною тривалістю, оскільки
встановлений мінімум трудоднів не
відпрацьовано, згідно з довідкою від
20.03.2012 року за № 19, виданою Приватним
підприємством «Ардовецьке»; з 11.07.1988
року по 25.03.1993 року (4 роки 8 місяців 15
днів) Хустський лісокомбінат, згідно з
довідкою від 03.07.2012 року за № 1205,
виданою архівним відділом Хустьскої
районної державної адміністрації. Не
було зараховано до стажу наступні
періоди: з 23.12.1976 року по 31.12.1976 року
колгосп «Нове життя», оскільки згідно з
довідкою від 26.03.2012 за №29, виданою
Виробничим сільськогосподарським
кооперативом «Нове життя», дані про
відпрацьовані трудодні за вказаний
період відсутні; з 19.07.1980р. по 27.10.1984р.
колгосп «Карпати», оскільки наданою
уточнюючою довідкою архівного відділу
Хустської районної державної
адміністрації записи трудової книжки
не підтверджено, а саме: серед
документів колгоспників колгоспу
«Карпати» інформація про позивача
відсутня. Наявна серед матеріалів
відмовної пенсійної справи довідка про
заробітну плату від 19.06.2012р. за №1129 за
періоди роботи у січні і квітні 1982р. та
квітні - травні 1983р. в колгоспі
«Карпати» не може бути підставою для
зарахування до страхового стажу
вказаних періодів, оскільки періоди
роботи в колгоспі враховуються за
умови наявності відпрацьованого
мінімуму трудоднів. Період роботи з
15.04.1994р. по 20.09.1994р. в КСП «Приозерне» не
було зараховано, оскільки згідно п. «а»
ст. 56 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до стажу зараховується
робота, виконувана за угодами
цивільно-правового характеру за умови
сплати страхових внесків. А оскільки
відповідно до трудової книжки позивач
працював в КСП «Приозерне» за
договором, ГУПФУ в Закарпатській
області подало в КСП «Приозерне» запит
з метою уточнення періоду роботи та
іноформації про те, чи сплачувались за
позивача страхові внески. На запит
надійшла відповідь від
Червоноозерської сільської ради
Путивлівського району Сумської
області про те, що Колгосп «Путь
Леніна» реорганізовано в КСП
«Приозерне», а КСП «Приозерне»
реорганізовано в САПТЗТ «Приозерне». В
свою чергу, САПТЗТ «Приозерне»'
ліквідовано без правонаступника. Також
згідно з листом від 15.01.2013 року за № 18
стало відомо, що документи на ім'я
позивача на зберігання в
Червоноозерську сільску раду не
передавались.

При вирішенні справи суд першої
інстанції підставно виходив із того, що
згідно зі ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративного суду
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи Законами України
встановлено інший порядок судового
провадження. Право на пенсію
визначається Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно з яким на
призначення пенсії за віком мають
право особи, після досягнення 60-ти
річного віку за наявності страхового
стажу не менше 15 років (ст.26 Закону). Так,
згідно з п.1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993р. №637 зазначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Дані положення
узгоджуються із вимогами ст.32 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
згідно з якими основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Проте відповідач при прийнятті
рішення №51 від 16.07.2012р. записи в
трудовій книзі до уваги не взяв, а взяв
до уваги дані з зібраних позивачем
довідок (підтверджуючих), що суперечить
ст.32 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», відповідно до якої
трудова книжка є основним документом,
що підтверджує стаж.

Згідно з положеннями пункту «а» ст.83
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсії призначаються з
дня звернення за пенсією, крім випадку,
коли пенсії призначаються з більш
раннього строку, зокрема, пенсії за
віком призначаються з дня досягнення
пенсійного віку, якщо звернення за
пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з
дня досягнення пенсійного віку. В п.1
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року № 637,
зазначено, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Оскільки відповідно до
положень ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка, а записи, які є в
трудовій книжці позивача, та додані до
неї документи на підтвердження
трудового стажу, підтверджують
наявність у позивача трудового стажу,
що дає право на призначення пенсії за
віком, то суд дійшов вірного висновку
про те, що позивач, який має понад 15
років трудового стажу, має право на
пенсію за віком відповідно до ст.26
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Твердження скаржника про необхідність
в даному конкретному випадку брати до
уваги не записи трудової книги
позивача, а дані уточнюючих довідок, є
безпідставним, оскільки такі надаються
лише за відсутності записів у трудовій
книжці згідно з п. 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993р. № 637.

Окрім того, позивач не повинен нести
негативних наслідків від неможливості
скаржника отримати певну
підтверджуючу інформацію, зокрема,
внаслідок ліквідації роботодавця.

Відтак, висновки оскаржуваної
постанови відповідають закону та
матеріалам справи.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Скаржник у встановленому законом
порядку не довів наявність
передбачених законом підстав для
скасування постанови суду, не надав
інших доказів, які б не подавались
суду першої інстанції з
обґрунтуванням неможливості їх
подання такому суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
області залишити без задоволення, а
постанову Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 25.02.2013 р.
у справі №299/388/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно після проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а уразі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Шавель Р.М.

Савицька Н.В.

Повний текст ухвали складений 29.09.2014
року.