Справа № 421/24/13-а
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року
м. Київ К/800/32462/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області про зобов'язання вчинити певні
дії, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області на
постанову Первомайського міського
суду Луганської області від 18 березня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24 травня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області, в якому просила
зобов'язати відповідача зробити
перерахунок її довічного щомісячного
грошового утримання, звільненого від
податку, як судді у відставці, за період
з 01 січня 2012 року в розмірі 80 %
заробітної плати судді, працюючого на
відповідній посаді на підставі довідки
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Луганській області № 85 від 01 березня 2012
року.

Постановою Первомайського міського
суду Луганської області від 18
березня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 травня 2013
року, позов задоволено. Зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Стаханові зробити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання ОСОБА_3 встановити розмір
цього утримання 80 % від заробітної
плати працюючого судді з 01 січня 2012
року.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області звернулося з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 є суддею у
відставці. Звільнена з посади за
поданням заяви про відставку за станом
здоров'я, що перешкоджає провадженню
виконання обов'язків (наказ № 11 від 19
лютого 2001 року). З 10 лютого 2000 року є
інвалідом 2 групи безстроково.
Загальний стаж роботі на посаді судді
склав 7 років 11 місяців. Виплата
щомісячного довічного грошового
утримання призначена позивачу у
розмірі 80 % від заробітної плати
працюючого судді на час виходу у
відставку.

05 березня 2012 року позивач звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області з
вимогою провести перерахунок
довічного утримання відповідно до
нової системи оплати праці суддів.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону
України «Про статус суддів» (в редакції
чинній на час призначення позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання) судді, який вийшов у
відставку, при наявності відповідного
віку і стажу роботи виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України «Про державну службу».
Судді у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. Судді у відставці, який має
стаж роботи на посаді судді менше 20
років і досяг 55-річного віку (для жінок -
50 років), розмір щомісячного грошового
утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на
посаді судді. При досягненні таким
суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі, або,
за його вибором, призначається пенсія
на умовах, передбачених статтею 37
Закону України «Про державну службу».

Частиною 3 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
Закону від 7 липня 2010 року № 2453-VI
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Разом з тим, Законом України від 8 липня
2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
частини третю і п'яту статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» викладено в новій редакції,
згідно з якою щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина п'ята статті 138
Закону).

Аналізуючи зазначені норми, суд
касаційної інстанції погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
що розрахунок розміру довічного
грошового утримання позивача слід
здійснювати із заробітної плати судді,
який працює на відповідній посаді,
згідно частини третьої статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» в редакції Закону України від 8
липня 2011 року № 3668-VI.

Відповідно до частини третьою
статті 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід відхилити,
оскільки судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області відхилити, а
постанову Первомайського міського
суду Луганської області від 18 березня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: