Справа № 204/2989/2014-а (2а/204/92/2014)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2014 рокусправа № 204/2989/2014-а
(2а/204/92/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Уханенка С.А.

суддів:
Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська на постанову
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 травня 2014 року
по справі № 204/2989/2014-а(2а/204/92/2014) за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року ОСОБА_1
звернулась з позовом до суду, в якому
просила визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська щодо не врахування
при обчисленні розміру пенсії позивачу
інші виплати, з яких справлялися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії державного службовця з
урахуванням інших виплат, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Постановою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
21 травня 2014р. позов задоволено. Визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська щодо не врахування з
01.04.2014 року при обчисленні розміру
пенсії позивачу «інші виплати», з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; зобов'язано
відповідача здійснити з 01.04.2014 року
перерахунок та виплату позивачу пенсії
державного службовця з урахуванням
інших виплат, на які нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову постанову по справі про
відмову в задоволенні позовних вимог в
повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська та отримує пенсію за
віком на підставі Закону України «Про
державну службу».

ОСОБА_1, 20 березня 2014 року, звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська із заявою про
перерахунок пенсії на підставі доданої
до заяви довідки про складові
заробітної плати від 19.03.2014 року № 2130, з
урахуванням графі «інші виплати»:
індексації заробітної плати та
матеріальні допомоги на оздоровлення.

Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська листом від 28.03.2014 року
№ Г-27/08/23 повідомило позивача про
відсутність підстав для перерахунку
пенсії, оскільки матеріальна допомога
на оздоровлення при наданні щорічної
відпустки та індексація не
передбачені статтею 33 Закону України
«Про державну службу» як складові
заробітної плати державного службовця.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та індексація заробітної плати входять
до складу заробітної плати.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу (у редакції, чинній на
час призначення позивачу пенсії)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Таким чином, враховуючи наведене, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення та індексація заробітної
плати входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії.

Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що допомога на
оздоровлення та індексація, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
включаються до складу заробітної плати
державного службовця при обчисленні
розміру його пенсії, є правильним,
оскільки перевага має надаватись не
положенням Закону України «Про
державну службу» та Закону України
«Про оплату праці», які щодо спірних
відносин є загальними, а спеціальним
нормам, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновки
суду першої інстанції не спростовують,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку апеляційну
скаргу залишити без задоволення , а
постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська - залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 21 травня 2014 р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
С.А. Уханенко

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим