Справа № 345/3262/14-а
Суддя: Гринів М. А.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/3262/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2014 р.
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді
Гриніва М.А.

секретаря
Мошківа О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Калуш справу за
позовом ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції про
визнання незаконною бездіяльності та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження, суд -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції із позовом про
визнання дій відповідача
неправомірними в особі начальника
відділу Пахолік Р.В., що проявилися у
винесенні 13.03.2014 р. постанови про
закінчення виконавчого провадження ВП
№41564120 з примусового виконання
«постанова №3-2532/2010 виданий 24.12.2010»,
якої немає в природі, про «стягнення з
ОСОБА_1 штраф у розмірі 510 грн. на
користь держави», як невмотивовану,
незаконну та необґрунтовану, винесену
відносно особи, якої не існує в природі,
без належної на те правової основи; про
визнання неправомірною бездіяльності
відповідача в особі начальника відділу
Пахолік Р.В., що проявилася у ненаданні
шляхом направлення на адресу
реєстрації проживання боржника копії
постанови 13.03.2014 р. про закінчення
виконавчого провадження ВП №41564120 та
про скасування постанови 13.03.2014 р. про
закінчення виконавчого провадження ВП
№41564120 з примусового виконання
«постанова №3-2532/2010 виданий 24.12.2010» якої
немає в природі, про «стягнення з
ОСОБА_1 штраф у розмірі 510 грн. на
користь держави», як невмотивовану,
незаконну та необґрунтовану, винесену
відносно особи, якої не існує в природі,
без належної на те правової основи.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що сумнівним та проблематичним є
відкриття виконавчого провадження,
оскільки в матеріалах виконавчого
провадження відсутня (не представлена
йому під час огляду матеріалів
виконавчого провадження) заява
уповноваженої особи стягувача про
подання виконавчого документа на
примусове виконання, незаконно
відкрите виконавче провадження мало
бути повернуто. У постанові від 13.03.2014 р.
про закінчення виконавчого
провадження є покликання на п.10 замість
п. 6 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче
провадження». У даній постанові
зазначено подібні до його персональних
даних дані про особу та адреса
реєстрації місця проживання.

У судовому засіданні ОСОБА_1
уточнив свої позовні вимоги та просить
суд визнати незаконною бездіяльність
старшого державного виконавця Брошняк
В.В., яка проявилася у ненаправленні
йому копії постанови від 13.03.2014 р., а
також просить скасувати як незаконну
постанову від 13.03.2014 р. про закінчення
виконавчого провадження, винесену
старшим державним виконавцем Брошняк
В.В.

Позивач суду пояснив, що не
отримував копію постанови від 13.03.2014 р.
про закінчення виконавчого
провадження, так як вона йому не
направлялася, а тому старший державний
виконавець Брошняк В.В. проявив
бездіяльність, яку просить визнати
неправомірною.

Незаконною є постанова від 13.03.2014
р., винесена старшим державним
виконавцем Брошняк В.В. про закінчення
виконавчого провадження про виконання
постанови, винесеної відносно особи,
якої немає в природі, в ній вказані
подібні до його персональних даних
дані про особу та адреса реєстрації
місця проживання.

05.03.2014 р. старшим державним
виконавцем Брошняк В.В. було винесено
постанову про відновлення виконавчого
провадження, яку визнано незаконною та
скасовано постановою
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 28.08.2014 р.,
яка не вступила в законну силу у зв'язку
з її оскарженням.

Також просить визнати незаконною
постанову від 13.03.2014 р., а подальший
розгляд справи просить проводити у
його відсутності.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, однак
начальник ВДВС Івано-Франківського МУЮ
Пахолік Р.В. подав заперечення на
позовну заяву, в якому зазначив, що на
виконанні у ВДВС Івано-Франківського
МУЮ знаходилося виконавче провадження
щодо примусового виконання постанови
Калуського міськрайонного суду
№3-2532/2010 від 24.12.2010 про стягнення з
ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510 грн. на
користь держави. Виконавчий документ
надійшов на виконання на підставі п.10
ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» у
зв'язку з направленням за належністю по
місцю роботи боржника. Згідно акту
державного виконавця інформація про
місце роботи боржника не
підтвердилася, тому 13.03.2014 р. виконавче
провадження було завершено згідно п.10
ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»,
виконавчий документ було направлено до
ВДВС Калуського МРУЮ за місцем
проживання боржника, вказаним у
виконавчому документі.

Постанова від 13.03.2014 р. є законною і
обґрунтованою, вона не могла бути
винесена згідно п. 6 ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження», на що
покликається позивач, так як вказаний
пункт Закону стосується виконавчих
проваджень по стягненню аліментів.
Копія даної постанови після завершення
виконавчого провадження була
направлена рекомендованим листом на
адресу боржника, що підтверджується
відміткою у журналі вихідної
кореспонденції, супровідною заявою та
корінцем рекомендованого
повідомлення. Просить у задоволенні
позову відмовити, а справу розглянути
без участі представника відповідача
(а.с. 78-79).

Суд, вислухавши доводи позивача ОСОБА_1
та дослідивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає до часткового
задоволення, виходячи із наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 181 КАС України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Старшим державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Брошняк В.В. 13.03.2014 р.
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження по виконанню
постанови №3-2532/2010 Калуського
міськрайонного суду від 24.12.2010 р. про
стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510
грн. на користь держави (а.с. 13). Копія
даної постанови у триденний строк
надсилається сторонам, як це
передбачено ч.3 ст. 49 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Позивач ОСОБА_1 заперечує факт
отримання ним копії постанови
відповідно до порядку, визначеному ч.3
ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». ЇЇ
копію він отримав тільки 19.08.2014 р., що
стверджується записом на копії
постанови, яку ним долучено до позовної
заяви (а.с. 13).

Відповідачем, який заперечує проти
вимог позивача, не доведено суду того,
що ним виконано вимоги ч.3 ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження», тому суд
вважає, що підлягає до задоволення
позов у частині визнання незаконною
бездіяльност старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції Брошняк
В.В., яка проявилася у не направленні
ОСОБА_1 копії постанови від 13.03.2014 року
про закінчення виконавчого
провадження ВП № 41564120.

Судом також встановлено, що
оскаржувана постанова від 13.03.2014 р. була
винесена після того, як старшим
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Брошняк В.В. 05.03.2014 р.
було винесено постанову про
відновлення виконавчого провадження
(а.с. 46). Дана постанова визнана
незаконною та скасована постановою
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 28.08.2014 р.,
яка не вступила у законну силу (а.с. 54-57).
Як видно із змісту оскаржуваної
постанови, вона винесена на підставі п.
10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче
провадження», так як боржник не працює
в «Едельвейс-7», дане місце праці
зазначено у постанові Калуського
міськрайонного суду від 24.12.2010 р. (а.с. 48).

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби, а відповідно до п. 6
даної статті виконавче провадження
підлягає закінченню у разі закінчення
строку, передбаченого законом для
відповідного виду стягнення.

Суд вважає, що оскільки виконавче
провадження було закінчено у зв'язк з
тим, що боржник не працює в
«Едельвейс-7», про яке зазначено у
постанові Калуського міськрайонного
суду від 24.12.2010 р., то старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції Брошняк
В.В. правомірно винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження на
підставі п.10 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче
провадження».

Враховуючи вищенаведене суд
вважає, що у задоволенні позову в
частині скасування як незаконної
постанови від 13.03.2014 р. про закінчення
виконавчого провадження, винесеної
старшим державним виконавцем Брошняк
В.В. слід відмовити.

ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови
від 13.03.2014 р. отримав 19.08.2014 р., що
стверджується записом на даній
постанові (а.с. 13), після чого звернувся
до суду із позовною заявою, направивши
її поштою 04.08.2014 р., що стверджується
поштовим штампом на конверті (а.с. 7).
Тому суд вважає, що ним не пропущено
передбачений ч.2 ст. 181 КАСУ
десятиденний строк на звернення із
позовом до суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 163, 181 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в:

Позов задовільнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Брошняк В.В., яка
проявилася у не направленні ОСОБА_1
копії постанови від 13.03.2014 року про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 41564120.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Калуський міськрайонний суд протягом
10-ти днів з часу проголошення
постанови.

Г о л о в у ю ч и й :