Справа № 820/14872/14
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єгупенко В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "АНТ"

про

накладення арешту на кошти та інші цінності ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державна податкова інспекція у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство АНТ", в якому просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, та належать Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство" в ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Укрбізнесбанк», АТ «УкрСиббанк», АТ «Сбербанк Россії», АТ «ОТП Банк».

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що відповідач має заборгованість перед бюджетом внаслідок несплати податку на додану вартість, податку на прибуток приватних підприємств. Контролюючий орган просить накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство АНТ", оскільки у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу (п. 20.1.33 ст.20 Податкового кодексу України).

В судове засідання представник позивача не прибув, надав суду клопотання в якому просив суд здійснити розгляд справи за своєю відсутності, та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що відповідно до ч.1. ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4, ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч.6, ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав та мотивів.

Позивач вказує на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство АНТ" має податковий борг перед бюджетом у сумі 5748,65 грн., яка відображена в обліковій картці платника.

Станом на момент звернення до суду податковий борг перед бюджетом відповідачем не погашений.

Щодо позовних вимог позивача про накладання арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт коштів на рахунку платника податків є різновидом адміністративного арешту, який застосовуються виключно на підставі рішення суду (на відміну від адміністративного арешту іншого майна, який здійснюється за рішенням керівника податкового органу).

Так, згідно із пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, торгові патенти, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

Відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Разом з тим, арешту коштів та інших цінностей такого платника податків, що знаходяться в банку, передує ряд заходів, визначених Главою 9 ПК України, які слід вжити контролюючому органу з метою забезпечення виконання платником податків своїх зобов'язань, в тому числі встановлення майна та інших цінностей такого платника податків, що можуть стати джерелами погашення податкових зобов'язань платника податків, передача такого майна у податкову заставу та накладення адміністративного арешту на майно.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача направлялася податкова вимога від 14.01.2014 року №7-15, яка була отримана підприємством відповідача 16.01.2014 року.

Разом з тим, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство АНТ" відкриті рахунки у фінансовій установі, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться у банку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що контролюючим органом вжито передбачені податковим законодавством необхідні заходи щодо встановлення майна, яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу.

Проте, відсутність майна позивача унеможливлює виконання покладених на контролюючий орган функцій щодо забезпечення виконання платником податків своїх зобов'язань щодо погашення податкового боргу.

Відповідно до п.п. 19-1.1.21. на контролюючі органи покладений обов'язок щодо організації роботи та здійснення контролю за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку.

За приписами підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено право контролюючого органу звертатися до суду з вимогою накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Підстави, встановлені підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є спеціальними нормами, виключно для накладення адміністративного арешту за рішенням суду (судом) (на відміну від адміністративного арешту іншого майна, який здійснюється за рішенням керівника податкового органу), та не встановлюють інших обмежень щодо накладення арешту коштів на рахунку платника податків, який має податковий борг.

Таким чином, Державною податковою інспекцією у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області вжито передбачені податковим законодавством необхідні заходи щодо встановлення майна, яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу.

Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, на підставі чого суд приходить до висновку про наявність встановлених п.п.20.1.33 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України підстав для накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться на рахунках у банках.

Із врахуванням вищевикладених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "АНТ" про накладення арешту на кошти та інші цінності - задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші цінності що знаходяться в банку та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство" в ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Укрбізнесбанк», АТ «УкрСиббанк», АТ «Сбербанк Россії», АТ «ОТП Банк».

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Єгупенко В.В.