Справа № 524/7863/14-а
Суддя: Зємцов В. В.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/7863/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2014 року Автозаводський районний суд
м. Кременчука Полтавської області в
складі головуючого судді Зємцова В.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука, Центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області про стягнення
невиплаченої частини щорічної разової
грошової допомоги за 2014 рік,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що згідно посвідчення НОМЕР_1
він користується пільгами учасника
бойових дій.

У відповідності до ч.5 ст. 12 ЗУ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», щорічно до 5
травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком.

Статтею 19 ЗУ «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії» встановлено, що мінімальний
розмір пенсії за віком визначається
виключно законами України.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідно до ч.3 ст.4 ЗУ «Про
прожитковий мінімум», прожитковий
мінімум щороку затверджується
Верховною Радою України в законі про
Державний бюджет України на
відповідний рік. Відповідним законом
мінімальна пенсія за віком станом на
01.01.2014 року встановлена у розмірі - 949
грн.

До сплати у 2014 році йому
підлягало: 949 (мінімальна пенсія за
віком) х 5 = 4745 грн.

УПТСЗН виконкому Автозаводської
районної ради м. Кременчука до 05.05.2014
року на підставі постанови КМ України
від 16.04.2014 року №102 йому було фактично
виплачено 795 грн.

Просив суд визнати неправомірною
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука, яка
полягає у невиплаті йому у 2014 році
щорічної разової допомоги до 5-го
травня в належному розмірі та стягнути
з Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука на його користь
невиплачену частину щорічної разової
грошової допомоги за 2014 рік в сумі 3950
грн.

Відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України,
справа розглядається в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Відповідачі надали заперечення проти
позову в яких просили відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог
посилаючись на те, що виплата щорічної
разової грошової допомоги позивачу
виплачувалась відповідно до вимог
законодавства України.

Оцінивши повідомлені позивачем
обставини, дослідивши докази по справі
у їх сукупності, приходжу до висновку,
що слід відмовити в задоволенні
позовних вимог позивачу з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Ч.1 ст.17 ЗУ «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього
Закону, здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевого
бюджетів.

Відповідно до п.4 ст.17-1 ЗУ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», особи, які не
отримали разової грошової допомоги до 5
травня, мають право звернутися за нею
та отримати її до 30 вересня
відповідного року, в якому
здійснюється виплата допомоги.

25 січня 2012 року Конституційним Судом
України прийнято рішення у справі №
3-рп/2012 за конституційним поданням
Управління Пенсійного фонду України
щодо офіційного тлумачення положень
статті 1, частин першої, другої, третьої
статті 95, частини другої статті 96,
пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої
статті 124, частини першої статті 129
Конституції України, пункту 5 частини
першої статті 4 Бюджетного кодексу
України, пункту 2 частини першої статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства України в системному
зв'язку з окремими положеннями
Конституції України.

Резолютивною частиною Рішення
встановлено, що:

1) однією з ознак України як соціальної
держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

2) повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

У мотивувальній частині Рішення, яка є
обов'язковою до виконання, зазначено,
що нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.

Згідно з частиною сьомою статті 20
Бюджетного кодексу України за
бюджетними програмами, здійснення
заходів за якими потребує
нормативно-правового визначення
механізму використання бюджетних
коштів, головні розпорядники коштів
державного бюджету розробляють
проекти порядків використання коштів
державного бюджету та забезпечують їх
затвердження у терміни, визначені
Кабінетом Міністрів України. За
рішенням Кабінету Міністрів України
порядки використання коштів
державного бюджету затверджуються
Кабінетом Міністрів України або
головним розпорядником коштів
державного бюджету за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
бюджетної політики.

Відповідно до п.7 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» Кабінету Міністрів
України за результатами
щоквартального виконання Державного
бюджету України у 2014 році необхідно
вносити пропозиції щодо підвищення
соціальних стандартів та їх
фінансового забезпечення.

ЗУ «Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» від 31.07.2014 року №1622-VII підтверджено
право Кабінету Міністрів України, як
державного органу, що має
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян, на визначення механізму
реалізації законів України, в тому
числі встановлення порядку та розміру
соціальних виплат виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету.

Враховуючи викладене, Кабінет
Міністрів України має всі достатні
правові підстави врегулювати питання
здійснення соціальних виплат та
допомоги в межах фінансових ресурсів,
передбачених Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік».

Відповідно до ст.113 Конституції України
Кабінет Міністрів України є вищим
органом у системі органів виконавчої
влади.

Статтею 117 Конституції України
передбачено, що Кабінет Міністрів
України в межах своєї компетенції
видає постанови і розпорядження, які є
обов'язковими до виконання.

Таким чином, постанови Кабінету
Міністрів України були обов'язковими
для виконання.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що відповідач при виплаті
позивачу за 2014 рік щорічної грошової
допомоги до 5 травня діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений чинним законодавством.

За таких обставин позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6,9,14,69,70,94,158-165,167 КАС
України, суд - ,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Харківського
Апеляційного Адміністративного суду
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області
протягом десяти днів з дня її
проголошення., а особою, яка не брала
участь у справі, з моменту отримання
копії постанови.

Суддя: