Справа № 495/2224/14-а
Суддя: Боярський О. О.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/2224/14-а
м. Білгород-Дністровський
Суддя Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
Боярський О.О., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Південної митниці Міндоходів,
головного інспектора ОАВ УБК та МП
Південної митниці Міндоходів про
визнання незаконною та скасування
постанови про порушення митних правил
Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до Південної
митниці Міндоходів, головного
інспектора ОАВ УБК та МП Південної
митниці Міндоходів Калініченка О.М.
про визнання незаконною та скасування
постанови про порушення митних правил
суд визнати дії інспектора ОАВ УБК та
МП Південної митниці Міндоходів
Калініченка О.М. з приводу складання
протоколу про порушення митних правил
Південної митниці Міндоходів -
начальника управління боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями Голомши Я.Я. з приводу
винесення постанови в справі про
незаконними; скасувати протокол про
01.11.2013 року, складений відносно ОСОБА_1
та постанову про порушення митних
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
порушення митних правил, передбаченого
ч. 2 ст. 469 Митного Кодексу України та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500
У судове засідання позивач не з'явився,
згідно письмової заяви (а.с. 40) просить
справу розглядати у його відсутності,
вимоги адміністративного позову
підтримує, просить задовольнити.
Представник відповідача - Південної
митниці Міндоходів, за довіреністю
Харлашина О.О. у судове засідання
надала письмову заяву, відповідно до
якої просить справу розглядати у
письмовому провадженні, проти
задоволення позовних вимог заперечує в
повному обсязі з підстав зазначених в
письмових запереченнях.
Відповідач, Калініченко О.М. у судове
засідання не з'явився, причина неявки
суду не відома.
У відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України
суд вважає за доцільне розглянути
справу у письмовому провадженні, на
основі наявних в матеріалах справи
Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до наступних
01.11.2013 року близько 19 години 00 хвилин
спільним нарядом працівників
управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями Південної
митниці Міндоходів та ВДАІ ГУМВС
України в Одеській області по вул.
Леніна у с. Випасне,
Білгород-Дністровського району,
Одеської області було зупинено
автомобіль марки «MAZDA323», р/н НОМЕР_2,
кузов № НОМЕР_1, 1999 року виготовлення,
країна реєстрації - Литва, під
керуванням громадянина України ОСОБА_1.
В ході перевірки вказаного
автотранспортного засобу згідно з
інформацією Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби
України встановлено, що вказаний
автомобіль було ввезено на митну
територію України 10.04.2013 о 17 годині 29
хвилин через пункт пропуску
«Маяки-Удобне-Паланка» митного поста
«Білгород-Дністроський» Південної
митниці Міндоходів по смузі руху
«зелений коридор» у режимі «тимчасове
ввезення до 1 року» з метою «особисте
користування» громадянином Молдови -
ОСОБА_7, який проживає у Молдові за
адресою; АДРЕСА_1 (витяг з бази даних
Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту
На момент зупинки транспортного засобу
«MAZDA323», р/н НОМЕР_2 громадянин ОСОБА_7 в
автомобілі був відсутній.
Відповідно до Конвенції про тимчасове
ввезення (дата підписання: 26.06.1990, дата
приєднання України: 24.03.2004, дата набуття
чинності: 22.09.2004) ст. 1 гл. І «Загальні
положення. Визначення» термін
«тимчасове ввезення» означає: митний
режим, який дозволяє приймати на митну
територію певні товари (у тому числі
транспортні засоби), умовно звільнені
від ввізного мита і податків, без
застосування заборон чи обмежень
економічного характеру на ввезення;
такі товари (у тому числі транспортні
засоби), мають ввозитися з визначеною
метою і призначатися для подальшого
вивезення у встановлений термін, та не
піддаватися змінам, за винятком
нормального зниження їхньої вартості
(амортизації) внаслідок їхнього
Відповідно до Додатка С Конвенції про
тимчасове ввезення «Додаток щодо
транспортних засобів» п. (а) ст. 1 гл. І
«визначення» вказано, що термін
«транспортні засоби» означає: будь-яке
судно (у тому числі ліхтери, баржі та
шаланди, навіть якщо вони перевозяться
на борту судна, і судна на підводних
крилах), апарати на повітряній подушці,
літальні апарати, наземні транспортні
засоби (у тому числі велосипеди з
двигунами, причепи, напівпричепи і
поєднання транспортних засобів), і
рухомий склад залізничного транспорту;
а також їхні звичайні запасні частини,
додаткові пристосування та обладнання,
які перевозяться на борту транспортних
засобів (включаючи спеціальне
обладнання, що використовується для
завантаження, розвантаження, обробки
та захисту вантажів);
(b) "комерційне використання" означає:
платне перевезення осіб або промислове
чи комерційне платне або безоплатне
перевезення вантажів;
(c) "приватне використання" означає:
перевезення особою виключно для
особистих потреб, за винятком
будь-якого комерційного використання;
(d) "внутрішні перевезення" означає:
перевезення осіб, які здійснили
посадку, чи товарів, які були
завантажені на території тимчасового
ввезення, для здійснення висадки чи
розвантаження в межах цієї самої
Відповідно до положень п. 59 ст. 4 МК
України від 13.03.2012 № 4495-VI транспортні
засоби комерційного призначення - це,
зокрема, автотранспортні засоби
(моторні транспортні засоби, причепи,
напівпричепи), що використовуються в
міжнародних перевезеннях для платного
транспортування осіб або для платного
чи безоплатного промислового чи
комерційного транспортування товарів.
Статтею 5 гл. ІІІ «Різні положення»
Додатка С Конвенції про тимчасове
ввезення передбачено, що транспортні
засоби комерційного використання
можуть поміщуватися в режим
тимчасового ввезення з умовним повним
звільненням від оподаткування за умови
дотримання наступних вимог:
a) транспортні засоби комерційного
використання повинні бути
зареєстрованими на території, яка не є
територією тимчасового ввезення, на
ім'я особи, яка зареєстрована або
постійно проживає за межами території
тимчасового ввезення, і ввозитись та
використовуватись особами, які
здійснюють свою діяльність з такої
(b) транспортні засоби приватного
використання повинні бути
зареєстрованими на території, яка не є
територією тимчасового ввезення, на
ім'я особи, яка зареєстрована або
постійно проживає за межами території
тимчасового ввезення, і ввозитись та
використовуватись особами, які
постійно проживають на такій
При цьому додатковою умовою
тимчасового ввезення транспортних
засобів відповідно до пункту (а) статті
8 Додатка С до Конвенції та ч. 3 ст. 189 МК
України «Тимчасовий пропуск
транспортних засобів комерційного
призначення на митну територію
України» є не використання цих
транспортних засобів для внутрішніх
Стаття 335 МК України «Подання
документів та відомостей, необхідних
для митного контролю» визначає, що під
час переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України декларант,
уповноважена ним особа або перевізник,
залежно від виду транспорту, яким
здійснюється перевезення товарів,
надають органу доходів і зборів в
паперовій або електронній формі, серед
інших, такі документи та відомості при
перевезенні автомобільним
транспортом: документи на транспортний
засіб, зокрема ті, що містять відомості
про його державну реєстрацію
(національну належність), транспортні
(перевізні) документи (міжнародні
товаротранспортні накладні),
комерційні документи (за наявності) на
товари, що перевозяться, які містять
відомості, зокрема, про найменування та
адресу перевізника, найменування
країни відправлення та країни
призначення товарів, найменування та
адреси відправника (або продавця) та
отримувача товарів, відомості про
кількість вантажних місць та вид
упаковки, найменування товарів, вага
брутто товарів (у кілограмах) або об'єм
(у метрах кубічних), крім
великогабаритних вантажів.
Відповідно до ст. 105 МК України у митний
режим тимчасового ввезення
поміщуються виключно транспортні
засоби комерційного призначення,
зазначені у ст. 189 МК України та Додатку
С до Конвенції про тимчасове ввезення,
на умовах визначених цим Додатком.
Стаття 9 Додатку С до Конвенції про
тимчасове ввезення зазначає, що
подальше вивезення транспортних
засобів комерційного використання
відбувається відразу ж після
закінчення транспортних операцій, для
яких вони були ввезені.
Відповідно до Наказу Адміністрації
Державної прикордонної служби України,
Державної митної служби України від
11.06.2008 № 505/642 «Про затвердження
Технології прикордонного та митного
контролю у пунктах пропуску через
державний кордон для автомобільного
сполучення», який діяв на момент
ввезення транспортного засобу «MAZDA323»,
р/н НОМЕР_2 на митну територію України
(втратив чинність згідно з наказом
Міністерства внутрішніх справ України,
Міністерства доходів і зборів України
від 25.01.2014 № 60/78 "Про визнання таким, що
втратив чинність, наказу Адміністрації
Державної прикордонної служби України
та Державної митної служби України від
11.06.2008 N 505/642"), для здійснення
прикордонного контролю, митного
контролю транспортних засобів у
пунктах пропуску для автомобільного
сполучення визначаються окремі смуги
«Червоний коридор» - для транспортних
засобів, що здійснюють міжнародні
перевезення товарів у рамках
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів) суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності;
що здійснюють перевезення товарів
фізичних осіб, які не є суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності, в
обсягах, що підлягають обов'язковому
письмовому декларуванню та
що використовуються (можуть
використовуватися) для перевезення
зовнішньоекономічних вантажів та
переміщуються порожніми;
вантажних і вантажно-пасажирських
легкових транспортних засобів з
причепами, що використовуються (можуть
використовуватися) для перевезення
«Зелений коридор» - для легкових
автотранспортних засобів, що належать
громадянам або юридичним особам, інших
транспортних засобів, які не визначені
в підпунктах 1.4.1 та 1.4.3 пункту 1.4 цього
розділу, не зняті з обліку, не є об'єктом
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів) і використовуються
виключно для переміщення через митний
кордон особистих речей громадян та
товарів в обсягах, що не підлягають
обов'язковому письмовому декларуванню
та/або оподаткуванню.
Відповідно до статті 366 МК України
обрання «зеленого коридору»
вважається заявою громадянина про те,
що переміщувані ним через митний
кордон України товари не підлягають
письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та/або
обмеження щодо ввезення на митну
територію України або вивезення за
межі цієї території та свідчить про
факти, що мають юридичне значення.
Громадяни, які проходять (проїжджають)
через «зелений коридор», звільняються
від подання письмової митної
декларації. Звільнення від подання
письмової митної декларації не означає
звільнення від обов'язкового
дотримання порядку переміщення
товарів через митний кордон України.
Враховуючи положення статті 366 МК
України транспортні засоби
комерційного призначення повинні
переміщуватися по каналу, позначеному
символами червоного кольору «червоний
Водночас, згідно з ч. 60 ст. 4 МК України
транспортні засоби особистого
користування - наземні транспортні
засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704
(загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно
з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної
позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, що
зареєстровані на території
відповідної країни, перебувають у
власності або тимчасовому
користуванні відповідного громадянина
та ввозяться або вивозяться цим
громадянином у кількості не більше
однієї одиниці на кожну товарну
позицію виключно для особистого
користування, а не для промислового або
комерційного транспортування товарів
чи пасажирів за плату або
безоплатно.Статтею 1 Додатка С до
Конвенції про тимчасове ввезення
встановлено, що приватне використання
означає перевезення особою виключно
для особистих потреб, за винятком
будь-якого комерційного використання.
Оскільки відповідно до ст. 1 Конвенції
про тимчасове ввезення та ч. 35 ст. 4
Кодексу поняття «особа» означає
юридичну та фізичну особу, особисте
користування (приватне використання)
не обмежується виключно інтересами
фізичної особи, а може здійснюватися і
в інтересах юридичних осіб.
Тому згідно із положеннями Кодексу та
Конвенції транспортні засоби, які
тимчасово ввозяться на митну територію
України громадянами-нерезидентами
смугою руху «зелений коридор», з метою
особистого користування, а не для
платного транспортування осіб або для
платного чи безоплатного промислового
чи комерційного транспортування
товарів через митний кордон України, не
відносяться до транспортних засобів
комерційного призначення. Митне
оформлення таких транспортних засобів
має здійснюватися згідно із частинами
1, 2 та 3 статті 380 МК України.
На підставі викладеного, транспортний
засіб «MAZDA323», р/н НОМЕР_2 відноситься до
транспортних засобів особистого
Частиною 1 ст. 380 МК України передбачено,
що тимчасове ввезення
громадянами-нерезидентами на митну
територію України транспортних
засобів особистого користування
дозволяється на строк до одного року.
Цей строк може бути продовжено
органами доходів і зборів з
урахуванням дії обставин непереборної
сили та особистих обставин, але не
більш як на 60 днів.
Частиною 2 ст. 380 МК України визначено,
що транспортні засоби особистого
користування, що тимчасово ввозяться
на митну територію України
громадянами-нерезидентами, не
підлягають письмовому декларуванню.
Пропуск таких транспортних засобів
через митний кордон України
здійснюється без застосування до них
заходів гарантування, передбачених
розділом Х МК України.
Частиною 4 ст. 380 МК України визначено,
що тимчасово ввезені транспортні
засоби особистого користування можуть
використовуватись на митній території
України виключно тими громадянами, які
ввезли їх в Україну, для особистих
потреб, не можуть використовуватися
для цілей підприємницької діяльності в
Україні, бути розкомплектовані, а також
відчужені чи передані у володіння,
користування або розпорядження іншим
Диспозицією ч. 2 ст. 469 МК України
встановлена адміністративна
відповідальність за користування та
розпорядження товарами без дозволу
органу доходів і зборів, митне
оформлення яких не закінчено.
Таким чином, визначальним при
кваліфікації правопорушення являється
користування позивачем транспортним
засобом, який перебуває під митим
контролем, який було ввезено на митну
громадянином-нерезидентом у режимі
«тимчасове ввезення до одного року» з
метою «особисте користування». Тому в
даному випадку не має значення мав
вказаний транспортний засіб статус
комерційного або ні. Також відсутні
будь-які відомості про
працевлаштування позивача до ЗАТ
«SAUNETA», яка є власником транспортного
засобу та знаходиться у Республіці
Литва, відповідно позивач не
здійснював свою діяльність з території
реєстрації автомобіля на користь ЗАТ
«SAUNETA», як того вимагають норми
Конвенції про тимчасове ввезення.
Таким чином, громадянин ОСОБА_1
неправомірно, без дозволу митного
органу користувався тимчасово
ввезеним транспортним засобом, митне
оформлення якого не закінчено, чим
вчинив порушення митних правил,
передбачене ч. 2 ст. 469 МК України.
Стаття 19 «Заборони та обмеження» гл. IV
«Різні положення» Конвенції про
тимчасове ввезення передбачає, що
Положення цієї Конвенції не створюють
перешкод для застосування заборон та
обмежень, які випливають з
національних законів та нормативних
актів і ґрунтуються на міркуваннях
неекономічного характеру, таких, як
міркування моралі чи піклування про
громадський порядок, міркування
громадської безпеки, гігієни чи
здоров'я населення, або міркування
ветеринарного чи фітосанітарного
порядку, пов'язані із захистом диких
видів тварин і рослин, яким загрожує
вимирання (знищення), або міркування
захисту авторських прав та промислової
Стаття 20 «Порушення» гл. IV «Різні
положення» Конвенції про тимчасове
ввезення передбачає, що особа, яка
будь-яким чином порушила положення
цієї Конвенції, несе відповідальність
на території Договірної Сторони, де
було скоєно порушення; санкції за
порушення встановлюються
законодавством такої Договірної
За вказаних обставин, на підставі ст.ст.
459, 494 МК України працівником митниці у
відношенні громадянина України ОСОБА_1
правомірно було складено протокол про
01.11.2013 за ознаками порушення,
передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України.
Статтею 68 Конституції України
передбачено, що незнання законів не
звільняє від юридичної
Таким чином посилання Позивача на той
факт, що він не має доступу до
автоматизованої системи митного
органу ніяким чином його не
виправдовує. Вказаний доступ він не
може мати взагалі, тому що не являється
посадовою особою органу доходів і
зборів. Окрім того він завжди має
можливість звернутися до будь-якого
органу доходів і зборів для надання
відповідних роз'яснень в межах
повноважень органу. Але він навіть не
намагався скористатися такою
Позивач також посилається на лист
Державної Митної Служби України від
нормативно-правовими актами в Україні
є закони, а не роз'яснювальні листи.
Окрім того зміст вказаного листа
повністю посилається на норми МК
України. Дійсно санкція ч. 2 ст. 469 МК
України передбачає накладення штрафу в
розмірі п'ятисот неоподаткованих
мінімумів доходів громадян. Предмети
порушення митних правил вилучаються
виключно згідно ст. 511 МК України.
Відповідно зазначений транспортний
засіб співробітниками митниці під час
складання протоколу про порушення
митних правил у ОСОБА_1 не вилучався.
У матеріалах справи наявна копія
виписки з наказу від 08.04.2013 № 2 про
прийняття на роботу до Фоп «ОСОБА_8.»
ОСОБА_1 на посаду менеджера з
розповсюдження путівок з 08.04.2013 р.
Згідно листа Білгород-Дністровської
ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області
ОСОБА_8 дійсно взятий на облік у
Білгород-Дністровську ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області як
фізична особа - підприємець, згідно
свідоцтва про державну реєстрацію №
на загальній системі оподаткування.
Протягом І, ІІ, ІІІ кварталів ФО-П
ОСОБА_8 не надавав податкову звітність
до інспекції стосовно найманих
працівників. Таким чином, у зв'язку з
відсутністю податкової звітності
Білгород-Дністровська ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області не може
повідомити, чи був працевлаштований
ОСОБА_1 у ФОП ОСОБА_8 (копія листа
Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області
додається на 1 арк. в 1 прим.).
Також у матеріалах справи наявна копія
договору про співробітництво у галузі
міжнародних перевезень за
нерегулярними автобусними маршрутами
від 09.04.2013 № 4 (копія договору від 09.04.2013
№ 4 додається на 2 арк. в 1 прим.),
відповідно до якого ФОП «ОСОБА_8.» в
особі директора ОСОБА_8 та ЗАТ «SAUNETA» в
особі директора ОСОБА_9 уклали
зазначений договір про наступне:
договір регулює взаємовідносини
Сторін при виконанні Сторонами
доручень з планування, організації
перевезень пасажирів у міжнародному
сполученні, а також під час розрахунків
за виконані послуги. Одна з сторін
доручає, а друга приймає на себе
організацію транспортного
обслуговування за маршрутами Одеська
область - м. Вільнюс-Одеська область
автобусами туркласу, легковими
автомобілями та іншими видами
транспорту. Разом з тим, у вказаному
договорі відсутні жодні відомості,
щодо виконання автомобілем «MAZDA323», р/н
НОМЕР_2 міжнародних перевезень
пасажирів. Також у вказаному договорі
взагалі не йдеться про виконання
будь-яких обов'язків ОСОБА_1
У матеріалах справи також наявна копія
договору про представництво від 09.04.2013
(копія договору від 09.04.2013 додається на 1
арк. в 1 прим.), відповідно до якого ЗАТ
«SAUNETA» в особі директора ОСОБА_9 та
громадянин Молдови ОСОБА_7, у
подальшому «Представник» уклали
зазначений договір про наступне: ТОВ
«DORNESA» надає Представнику виключне
право на вчинення угод з оренди,
купівлі та продажу нерухомого майна на
території України. Разом з тим,
відповідно до Рішення єдиного
акціонера ТОВ «DORNESA» - ОСОБА_10 від 22.02.2013
(копії Рішення від 22.02.2013 та акта
передачі документів від 22.02.2013
додається на 2 арк. в 1 прим.) директором
зазначеної компанії призначено ОСОБА_10
таким чином вказаний договір має певні
неточності, щодо однієї з сторін. Також,
відповідно до п.п. 2.5. договору ЗАТ
«SAUNETA» надає Представнику транспортний
засіб «MAZDA373», ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 для виконання доручень.
Відповідно Представник - громадянин
Молдови ОСОБА_7, повинен забезпечувати
проведення угод з придбання або
продажу нерухомості на території
України, для чого йому було надано
транспортний засіб «MAZDA373»,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 для
виконання його обов'язків за договором.
Також серед документів, які надав
ОСОБА_1 співробітникам митниці мають
місце дві довіреності від 09.04.2013 (копії
довіреностей від 09.04.2013 додаються на 2
арк. в 1 прим.), одною з яких ЗАТ «SAUNETA» в
особі директора ОСОБА_9 уповноважує
ОСОБА_1 керувати автомобілем «MAZDA323»,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/н
НОМЕР_2, термін дії вказаної
довіреності спливає 09.04.2014. Відповідно
до іншої довіреності від 09.04.2013 № 12 ЗАТ
«SAUNETA» в особі директора ОСОБА_9
уповноважує громадянина Молдови
ОСОБА_7 керувати та розпоряджатися
автомобілем «MAZDA323», ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, р/н НОМЕР_2. Тобто
одночасно існують дві довіреності,
щодо керування одним транспортним
засобом, але різними особами.
Разом з тим, ОСОБА_1 не надав жодних
документів, які б підтверджували його
офіційне працевлаштування у ЗАТ «SAUNETA»
або у ФОП «ОСОБА_8.» або підтверджували
наявність у нього на даний час
будь-яких трудових відносин.
Також у своїй позовній заяві від 25.03.2014
позивач зазначає, що він не займався
міжнародними перевезеннями, а також те,
що він жодного разу не виїхав за межі
митної території України, відповідно
не користувався транспортним засобом в
якості комерційного та користувався
ним виключно для особистого
Таким чином громадянин України ОСОБА_1
являється резидентом України та
відповідно до норм МК України може
ввозити транспортний засіб іноземної
реєстрації на митну територію України
лише з метою «транзиту». Окрім того, під
час провадження по вказаній справі
ОСОБА_1 не надав жодних доказів, що він
здійснює свою діяльність на користь
іноземної організації, а саме ЗАТ
«SAUNETA» з території її реєстраці, а саме -
Литви, як того вимагають умови
Конвенції про тимчасове ввезення, та
має право користування вказаним
транспортним засобом в якості
комерційного, напроти, Позивач
зазначив, що жодного разу не виїжджав
за межі митної території України та не
займався міжнародними перевезеннями,
відповідно взагалі відсутнє будь-яке
законне підґрунтя користування ОСОБА_11
вказаним транспортним засобом.
На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що протокол про порушення
01.11.2013 за ознаками вчинення
громадянином України ОСОБА_1
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469
МК України складено правомірно,
відповідно постанова в справі про
порушення митних правил № 1117/500000/13 від
18.03.2014 про притягнення громадянина
України ОСОБА_1 до відповідальності за
порушення митних правил та накладення
на нього стягнення у вигляді штрафу в
сумі 500 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, що на день вчинення
порушення становить 8 500,00 грн. винесена
обґрунтовано та відповідно до норм
чинного законодавства.
З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та не
підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України
рішення місцевого суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточними та
оскарженню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись
Конвенцією про тимчасове ввезення, ст.
68 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 7, 9, 49, 50,
158, 160, 162, 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.ст. 105, 221, 380, 458, 459, 461,464, 467, 469,
527 Митного кодексу України, ст.ст. 128,159-163
КАС України, ст. 19 Конституції України,
суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Південної митниці Міндоходів,
головного інспектора ОАВ УБК та МП
Південної митниці Міндоходів про
визнання незаконною та скасування
постанови про порушення митних правил
№1117/50000/13 від 18.03.2014 року - відмовити.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя: