Справа № 823/716/14
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у
частині заявлених позовних вимог в
адміністративній справі

м. Черкаси

25 березня 2014 року
Справа № 823/716/14

Суддя Черкаського окружного
адміністративного суду Мишенко В.В.,
перевіривши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Черкаського міського центру
зайнятості про скасування акту
перевірки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до
Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Черкаського міського центру
зайнятості (далі-відповідач), однією з
позовних вимог якого являється:
скасувати акт Черкаського міського
центру зайнятості № 11 від 19.02.2014р.

В обґрунтування даної позовної вимоги
позивач зазначає, що акт перевірки
достовірності даних безробітних,
розслідування страхових випадків № 11
від 19.02.2014р. містить детальний опис
виявлених порушень, з якими позивач
повністю не згідна. Позивач зазначає,
що дане твердження має як суб'єктивну
так і об'єктивну сторону, і які
відповідачем під час перевірки не
встановлені. Також позивач вказує на
порушення його прав та інтересів, що
полягають у завідомо неправомірному
включенні відповідачем в акт перевірки
висновків, які не відповідають
дійсності (не є обґрунтованими) щодо
наявності порушень чинного
законодавства України, допущених
позивачем.

Разом з тим суддя звертає увагу, що
справа в адміністративному суді може
бути відкрита за наявності між
сторонами публічно-правового спору,
оскільки в розумінні ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

Із наведених норм випливає, що позивач
на власний розсуд визначає, чи порушені
його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте ці рішення, дія або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

В свою чергу, позивач фактично не
погоджується з діями щодо складання
акту перевірки. Разом з тим, акт
перевірки, як і дії по його складанню,
не містять приписів (вимог) суб'єкта
владних повноважень та не впливають на
права та обов'язки позивача, тобто, не
породжують певних правових наслідків і
викладене не узгоджується з доводами
позивача, оскільки останній не вказує
на протиправність активної поведінки
відповідача, а лише вказує
невідповідність фактичним обставинам,
складеному змісту та висновкам акту.

Отже, дії по складанню акта перевірки
та викладених у ньому фактів і
висновків не можна розглядати як дії,
що породжують для особи певні правові
наслідки, регулюють ті чи інші
відносини і мають обов'язковий
характер для суб'єктів цих відносин.

Орган владних повноважень не
позбавлений права викладати в акті
перевірки власні суб'єктивні висновки
щодо зафіксованих обставин та в
подальшому, у разі виникнення спору
щодо рішень про визначення зобов'язань,
обґрунтовувати ними власну позицію
щодо наявності певних допущених
порушень.

Оцінка акту перевірки, в тому числі й
оцінка дій посадових осіб органу
владних повноважень щодо складання
його змісту, а також щодо самих
висновків перевірки, надається
уповноваженими законом органами влади
при вирішенні спору щодо оскарження
рішення, прийнятого на підставі такого
акту.

Водночас, наслідком розв'язання
публічно-правового спору по суті має
бути захист порушеного суб'єктивного
права позивача, а тому у разі незгоди з
діями чи рішенням контролюючого
органу, вимога про визнання
протиправними дій відповідача щодо
складання акту не буде мати своїм
правовим наслідком захист прав
позивача. Дії щодо складання висновків
контролюючим органом, викладених в
акті перевірки, мають юридичне
значення лише після того, як вони
будуть втілені в рішенні, прийнятому
уповноваженою особою цього органу.

Оскільки дії відповідача щодо
складання акта перевірки у даному
випадку не породжують будь-яких
правових наслідків для позивача, то
вони не можуть бути предметом розгляду
в порядку адміністративного
судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 12.03.2013 № К/9991/48796/12 та в
постанові Верховного Суду України від
10.09.2013 року, а тому в силу ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд першої інстанції зобов'язаний
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п. 1
ч. 1 ст.109 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в
частині позовної вимоги щодо
скасування акту перевірки
достовірності даних безробітних,
розслідування страхових випадків
Черкаського міського центру
зайнятості № 11 від 19.02.2014р. в
адміністративній справі № 823/716/14 за
позовом ОСОБА_1 до Черкаського міського
центру зайнятості про скасування акту
перевірки.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
В.В. Мишенко