Справа № 760/22288/13-а
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-ар-8/14/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді -
Шереметьєвої Л.А.

при секретарі -
Подолян О.С.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву позивача про
роз'яснення постанови суду від 27
листопада 2013 року в справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Міністерства оборони України про
визнання дій неправомірними та
зобов'язати здійснити призначення та
виплату одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою та
просить роз'яснити постанову суду щодо
того, чи враховується до складу
грошового забезпечення, з якого має
бути вирахувано одноразову грошову
допомогу у разі настання інвалідності,
щомісячна грошова винагорода, що
встановлена для військовослужбовців
Постановою Кабінету Міністрів України
№889 від 22 вересня 2010 року «Питання
грошового забезпечення окремих
категорій військовослужбовців
Збройних Сил, Державної прикордонної
служби, внутрішніх військ Міністерства
внутрішніх справ та осіб
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту
Державної служби надзвичайних
ситуацій».

Посилається на те, що постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 27 листопада 2013 року був задоволений
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Міністерства оборони України про про
визнання дій неправомірними та
зобов'язати здійснити призначення та
виплату одноразової грошової допомоги.

Зазначена вище постанова набрала
законної сили.

Вважає зазначену вище постанову
незрозумілою в частині складу
грошового забезпечення, визначеного ч.
2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей», а тому просить
задовольнити заяву.

Сторони в справі в судове засідання не
з'явилися. Про дату та час судового
засідання повідомлялися належним
чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КАС України
неявка осіб, які беруть участь у справі,
не перешкоджає розглядові заяви про
роз'яснення рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява про роз'яснення
постанови суду підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який його ухвалив, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

За змістом зазначеної норми
процесуального закону роз'яснення
допускається, якщо сам зміст рішення не
містить в собі висновків суду по тих чи
інших питаннях, що ним вирішені, вони є
незрозумілими або є незрозумілим
спосіб реалізації рішення.

Тобто, відповідно до ст. 170 КАС
Українироз'яснення рішення можливо
тоді, коли воно не містить недоліків, що
можуть бути усунені лише ухваленням
додаткового рішення, а є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію.

Головною підставою для подання заяви
про роз'яснення рішення суду є його
незрозумілість, що ускладнює виконання
рішення.

Судом встановлено, що постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 27 листопада 2013 року був задоволений
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Міністерства оборони України про
визнання дій неправомірними та
зобов'язати здійснити призначення та
виплату одноразової грошової допомоги.

Було зобов'язано Міністерство оборони
України здійснити перерахунок та
виплату позивачу одноразової грошової
допомоги в разі настання інвалідності
внаслідок виконання обов'язків
військової служби у розмір 30-місячного
грошового забезпечення, виходячи зі
складу грошового забезпечення,
визначного ч. 2 ст. 9 Закону України» Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей»
на день встановлення інвалідності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» соціальний захист
військовослужбовців це діяльність
(функція) держави, спрямована на
встановлення системи правових і
соціальних гарантій, що забезпечують
реалізацію конституційних прав і
свобод, задоволення матеріальних і
духовних потреб військовослужбовців
відповідно до особливого виду їх
службової діяльності, статусу в
суспільстві, підтримання соціальної
стабільності у військовому середовищі.
Це право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, у старості, а також в
інших випадках, передбачених законом.

За змістом частини другої статті 16
зазначеного Закону у разі
інвалідності, що настала в період
проходження військової служби або не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження
військової служби, залежно від ступеня
втрати працездатності
військовослужбовцю виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
до пятирічного грошового забезпечення
за останньою посадою в порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України.

На виконання цієї статті Закону
Кабінет Міністрів України постановою
від 28 травня 2008 року № 499 затвердив
Порядок, згідно з підпунктом 2 пункту 2
якого одноразова грошова допомога
військовослужбовцям та особам,
звільненим з військової служби, у разі
настання інвалідності внаслідок
виконання обов'язків військової
служби, зокрема інвалідам ІІ групи,
виплачується у розмірі 30 місячного
грошового забезпечення.

Абзацом п'ятим підпункту 4 пункту 2
Порядку передбачено, що для
військовослужбовців, які перебувають
на кадровій військовій службі або
проходять військову службу за
контрактом, грошове забезпечення
визначається за останньою посадою, яку
вони займали на день втрати
працездатності, а звільнених із служби
на день звільнення виходячи з таких
складових: посадовий оклад, оклад за
військовим званням, відсоткова
надбавка за вислугу років.

Водночас частина друга статті 9 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» елементи грошового
забезпечення визначає по-іншому:
посадовий оклад, оклад за військовим
званням; щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
винагороди, які мають постійний
характер, премія); одноразові додаткові
види грошового забезпечення.

Виходячи із визначених в частині
четвертій статті 9 КАС України
загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними актами, для
визначення грошового забезпечення
щодо виплати одноразової грошової
допомоги слід застосовувати не
Порядок, а Закон України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», який має вищу юридичну силу.

Постановою КМУ від 22 вересня 2010 року №
889 «Питання грошового забезпечення
окремих категорій військовослужбовців
збройних Сил, Державної прикордонної
служби та внутрішніх військ
міністерства внутрішніх справ» була
введена щомісячна додаткова грошова
винагорода льотному складу.

Відповідно до положень її редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин - встановлення
інвалідності позивачу 25 квітня 2013 року
військовослужбовцям (крім
військовослужбовців строкової
військової служби), які займають посади
плаваючого та льотного складу Збройних
Сил, Державної прикордонної служби та
льотного складу внутрішніх військ
Міністерства внутрішніх справ, особам
начальницького складу, які проходять
службу на посадах льотного складу
органів і підрозділів цивільного
захисту Міністерства надзвичайних
ситуацій, установлено щомісячну
додаткову грошову винагороду в
розмірі, що не перевищує місячне
грошове забезпечення.

Граничні розміри, порядок та умови
виплати щомісячної додаткової
грошової винагороди, передбаченої
пунктом 1 цієї постанови, визначаються
Міністерством оборони, Міністерством
внутрішніх справ, Міністерством
надзвичайних ситуацій та
Адміністрацією Державної прикордонної
служби за погодженням з Міністерством
соціальної політики і Міністерством
фінансів у межах затвердженого фонду
грошового забезпечення.

На виконання наведеної постанови
Міністром оборони України видано Наказ
№ 595 від 15 листопада 2010 року, яким
затверджено Інструкцію про розміри і
порядок виплати військовослужбовцям,
які займають посади плаваючого та
льотного складу Збройних Сил України,
щомісячної додаткової грошової
винагороди, яка була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 2.1 зазначеної
Інструкції військовослужбовцям, які
проходять військову службу на посадах
льотного складу і виконують польоти за
планами бойової (навчально-льотної)
підготовки в складі екіпажів літаків,
вертольотів, виплачується винагорода в
розмірі, що не перевищує місячне
грошове забезпечення за займаною
посадою льотного складу, на яке
військовослужбовець має право на
останній день місяця, за який
виплачується винагорода, пропорційно
часу виконання обов'язків за займаною
посадою льотного складу.

Таким чином, грошова винагорода є
щомісячним видом грошового
забезпечення, який виплачується усім
військовослужбовцям відповідної
категорії (до якої, як встановлено
судом, відносився і позивач) у розмірі,
встановленому Міністром оборони.

Наведені ознаки цієї виплати
відповідають ознакам додаткових видів
грошового забезпечення
військовослужбовців, визначених ч. 2 ст.
9 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей».

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 14 КАС
України постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Таким чином, враховуючи те, що зміст
постанови суду в справі є незрозумілим,
що ускладнює її реалізацію в спосіб,
приведений у ній, суд вважає заяву
такою, що підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного вище, керуючись
ст. 170 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про роз'яснення судового
рішення задовольнити.

Роз'яснити, що щомісячна грошова
винагорода, яка встановлена для
військовослужбовців Постановою
Кабінету Міністрів України №889 від 22
вересня 2010 року «Питання грошового
забезпечення окремих категорій
військовослужбовців Збройних Сил,
Державної прикордонної служби,
внутрішніх військ Міністерства
внутрішніх справ та осіб
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту
Державної служби надзвичайних
ситуацій» входить до складу грошового
забезпечення військовослужбовців,
визначених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей».

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя :