Справа № 818/1922/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 р.Справа № 818/1922/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Зеленського В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Сумського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
31.07.2014р. по справі № 818/1922/14

за позовом Сумського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів

до Державного підприємства
"Дослідне господарство Інституту
сільського господарства Північного
Сходу Національної академії аграрних
наук України"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Сумське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
(далі - позивач) звернулося до Сумського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державного підприємства
"Дослідне господарство Інституту
сільського господарства Північного
Сходу Національної академії аграрних
наук України", в якому просив суд:

- стягнути з Державного підприємства
"Дослідне господарство Інституту
сільського господарства Північного
Сходу Національної академії аграрних
наук України" (далі - відповідач)
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 70 706, 79 грн. та пеню у розмірі
296, 94 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до статті 20 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" відповідач
повинен у разі невиконання
встановленого статтею 19 цього Закону
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів сплачувати
відділенню Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
розраховані виходячи з розміру
середньої річної заробітної плати на
підприємстві. У зв'язку з порушенням
відповідачем термінів сплати на суму
адміністративно-господарських санкцій
була нарахована пеня в сумі 296, 94 грн.
Оскільки суму
адміністративно-господарських санкцій
та пеню відповідач не сплатив, позивач
просив суд стягнути з відповідача суму
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 70706, 79 грн. та пеню у розмірі 4
296, 94 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 31.07.14 року у
задоволенні адміністративного позову
Сумського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Державного підприємства "Дослідне
господарство Інституту сільського
господарства Північного Сходу
Національної академії аграрних наук
України" про стягнення заборгованості
відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що відповідно до копії звіту
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2013 рік, поданого
відповідачем, кількість працюючих на
підприємстві інвалідів становить - 1
особа, а загальна кількість інвалідів -
штатних працівників, які повинні
працювати на підприємстві, становить 4
особи (а.с. 5). Тобто 3 робочих місця,
призначених для працевлаштування
інвалідів, залишилися не зайнятими, у
зв'язку з чим, на думку позивача,
відповідач повинен сплатити
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів,
виходячи з середньорічної заробітної
плати штатного працівника, в розмірі 70
706, 79 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги позивача щодо стягнення з
Державного підприємства "Дослідне
господарство Інституту сільського
господарства Північного Сходу
Національної академії аграрних наук
України"
адміністративно-господарських санкцій
та пені є необґрунтованими і такими, що
задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно із статтею 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" (далі - Закон), для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів.

Відповідно до Закону працевлаштування
інвалідів здійснюється органами
виконавчої влади з питань праці та
соціальної політики, органами
місцевого самоврядування,
громадськими організаціями інвалідів.

Згідно із Законом України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні", підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону. При цьому
статтею 18 Закону встановлено, що
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості. Підбір
робочого місця здійснюється переважно
на підприємстві, де настала
інвалідність, з урахуванням побажань
інваліда, наявних у нього професійних
навичок і знань, а також рекомендацій
медико-соціальної експертизи.

На підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, покладено лише обов'язок
виділяти та створювати робочі місця
для працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Отже, працевлаштування інвалідів
відповідними органами можливе лише за
умови виконання підприємствами вимог
нормативних актів, а саме за наявності
інформації про вільні робочі місця та
вакантні посади, на яких може
використовуватись праця інвалідів.

Згідно із копіями щомісячних звітів
про наявність вакансій за формою № 3-ПН
з метою виконання нормативу щодо
створення робочих місць для
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
відповідач вказував на потребу в
працівниках-інвалідах (а.с. 7-26), створив
робочі місця для працевлаштування
інвалідів та інформував Сумський
районний центр зайнятості про
наявність вакантних посад для
працевлаштування інвалідів. У свою
чергу, як встановлено з листа Сумського
районного центру зайнятості (а.с. 6),
невідповідність попиту та пропозиції
робочої сили не давала можливості
укомплектувати вакансії,
запропоновані підприємством.

Викладене свідчить про виконання
відповідачем вимог щодо створення
робочих місць відповідно до вимог,
встановлених статтею 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів", належне інформування
центру зайнятості про наявність
вільних робочих місць на його
підприємстві та потребу у направленні
йому центром зайнятості інвалідів для
працевлаштування.

Натомість, позивач не довів, що органи,
на які покладено обов'язок
працевлаштування інвалідів,
направляли у 2013 році до відповідача
інвалідів для працевлаштування і їм
було відмовлено у прийомі на роботу.
Також позивач не надав доказів того, що
інваліди зверталися безпосередньо до
відповідача із заявами про
працевлаштування і їм так само було
відмовлено у прийнятті на роботу.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що вимоги позивача
щодо стягнення з Державного
підприємства "Дослідне господарство
Інституту сільського господарства
Північного Сходу Національної
академії аграрних наук України"
адміністративно-господарських санкцій
та пені є необґрунтованими і такими, що
задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано відмовив у
задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 31.07.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 31.07.2014р. по
справі № 818/1922/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Зеленський В.В.