Справа № 601/1769/14-а
Суддя: Варневич Л. Б.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №601/1769/14-а
Провадження № 2-а/601/60/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 року Кременецький
районний суд Тернопільської області

в складі: головуючий суду Варневич Л.Б.,

при секретарі: Польовій Ж.П.,

за участю адвоката ОСОБА_2, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Кременці справу за позовом
ОСОБА_3 до Гаївської сільської ради
Кременецького району Тернопільської
області про визнання протиправним та
скасування рішення Гаївської
сільської ради № 710 від 11 березня 2014
року,-

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні позивач зменшив
свої позовні вимоги та суду пояснив, що
11 березня 2014 року тридцять другою
сесією шостого скликання Гаївської
сільської ради прийнято рішення № 710
«Про впорядкування торгівлі
алкогольними напоями,
слабоалкогольними напоями і
тютюновими виробами, а також графіків
роботи на території сільської ради».
Згідно даного рішення: 1. заборонено
реалізацію алкогольних напоїв у
стаціонарних об»єктах торгівлі та
малих архітектурних формах з 22 години
до 10 години і зобов»язано керівників
торгових підприємств дотримуватись
цього графіку, інформувати покупців
про прийняте сільською Радою рішення.
Звернути увагу власникам торговельних
підприємств на недопустимість продажу
алкогольних напоїв неповнолітнім. 2.
Заборонити продаж алкогольних,
слабоалкогольних напоїв та тютюнових
виробів у стаціонарних об»єктах
торгівлі та в малих архітектурних
формах, які розташовані на відстані
менше ніж 100 метрів від будівель
навчальних, спортивних та дошкільних
закладів. 3. Встановити час проведення
дискотек у селах сільської Ради до 24
години у суботу, неділю та святкові дні,
та до 23 години в інші дні з виключенням
проведення дискотеки на час
Великоднього, передріздвяного посту .
Організаторам дискотек забезпечити
громадський порядок. Позивач вважає
дані пункти рішення Гаївської
сільської Ради незаконними і такими, що
порушують його права та законні
інтереси, оскільки перешкоджають йому
займатись підприємницькою діяльністю.
Позивач, як приватний підприємець для
здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими
виробами отримав встановлені законом
ліцензії. Відповідач своїм рішенням
обмежив підприємницьку діяльність
позивача в здійсненні торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими
виробами. Рішення прийняте поза межами
компетенції сільської Ради. Крім того,
приміщення кафе «Оберіг», в якому
позивач реалізує алкогольні та
тютюнові вироби, знаходиться на
відстані більш ніж 100 метрів від
будівель навчальних, спортивних та
дошкільних закладів. Під час
проведення дискотек в приміщенні кафе
дозволені законодавством рівні шуму не
перевищуються, що підтверджується
відповідним протоколом
санітарно-гігієнічної лабораторії.
Позивач поважає моральні цінності
мешканців села і не проводить
дискотеки протягом календарних постів
церковного календаря. Позивач просить
визнати протиправними та скасувати п.п.
1, 2 та 3 рішення Гаївської сільської
Ради № 710 від 11 березня 2014 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала та суду
пояснила, що оскаржуване рішення
прийняте сесією сільської Ради у
відповідь на колективні звернення
мешканців сіл Града та Гаї. Рішення
прийняте у межах наданих сільській
Раді повноважень та в інтересах
мешканців села. Просить в задоволення
позову відмовити.

Суд заслухавши сторони, представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення з наступних
міркувань.

З колективних звернень жителів
села Града (121 чол.) та села Гаї (62чол.)
слідує, що мешканці даних сіл
звернулись до Гаївської сільської Ради
з проханням впорядкувати роботу
розважальних закладів та торгівлю
алкогольними напоями на території
сільської Ради.

З рішення Гаївської сільської Ради
шостого скликання тридцять другої
сесії № 710 від 11 березня 2014 року
вбачається, що розглянувши колективне
звернення мешканців сіл сільської Ради
з метою впорядкування торгівлі
алкогольними, слабоалкогольними
напоями та тютюновими виробами, а також
графіків роботи розважальних закладів
на території сільської Ради прийнято
рішення: 1. Заборонити реалізацію
алкогольних напоїв у стаціонарних
об»єктах торгівлі та малих
архітектурних формах з 22 години до 10
години і зобов»язати керівників
торгових підприємств дотримуватись
цього графіку, інформувати покупців
про прийняте сільською Радою рішення.
Звернути увагу власникам торговельних
підприємств на недопустимість продажу
алкогольних напоїв неповнолітнім. 2.
Заборонити продаж алкогольних,
слабоалкогольних напоїв та тютюнових
виробів у стаціонарних об»єктах
торгівлі та в малих архітектурних
формах, які розташовані на відстані
менше ніж 100 метрів від будівель
навчальних, спортивних та дошкільних
закладів. 3. Встановити час проведення
дискотек у селах сільської Ради до 24
години у суботу, неділю та святкові дні,
та до 23 години в інші дні з виключенням
проведення дискотеки на час
Великоднього, передріздвяного посту .
Організаторам дискотек забезпечити
громадський порядок.

З реєстраційного посвідчення на
об»єкти нерухомого майна, які належать
юридичним особам випливає, що ОСОБА_3 на
праві особистої власності на підставі
договору купівлі-продажу належить
приміщення одноповерхового цегляного
магазину в АДРЕСА_2

З свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
вбачається, що ОСОБА_3 (інд.н. фізичної
особи - платника податків та інших
обов»язкових платежів НОМЕР_1)
зареєстрований в Єдиному державному
реєстрі фізичних осіб-підприємців з 15
травня 1995 року.

Згідно торгового патенту серії
НОМЕР_3 ОСОБА_3 надано право на
здійснення торгівельної діяльності з
роздрібної торгівлі в магазині
АДРЕСА_1. Термін дії патенту - з 1 квітня
2011 року по 31 березня 1916 року.

Ліцензією серії НОМЕР_2 ОСОБА_3
надано право на здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями. Строк
дії ліцензії - з 13 березня 2014 року по 13
березня 2015 року.

Ліцензією серії НОМЕР_4 ОСОБА_3
надано право на здійснення роздрібної
торгівлі тютюновими виробами. Строк
дії ліцензії - з 17 березня 2014 року по 17
березня 2015 року.

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що позивач по справі є
суб»єктом підприємницької діяльності
з роздрібної торгівлі продуктами
харчування, а також алкогольними
напоями та тютюновими виробами.

Законом України № 481 «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо обмеження
споживання і продажу пива та
слабоалкогольних напоїв», яким внесено
зміни до Закону України «Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», роздрібна торгівля
алкогольними напоями (крім столових
вин) та тютюновими виробами може
здійснюватись суб»єктами
господарювання всіх форм власності, в
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензії.

Ч.3 ст. 15-3 Закону № 481 передбачено,
що на час проведення масових заходів
сільські, селищні та міські ради в
межах відповідної адміністративної
території можуть заборонити або
обмежити продаж пива (крім пива у
пластиковій тарі), алкогольних
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та куріння тютюнових виробів.

Отже, Гаївська сільська Ради при
прийнятті пункту 1 оскаржуваного
рішення повинна була вказати в рішенні
на час яких масових заходів
забороняється продаж алкогольних
напоїв. Загальна заборона на продаж
алкогольних напоїв є перевищенням
повноважень сільської Ради та є
неправомірною з точки зору законності.

Разом з тим, згідно ч.10 ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому
порядку, а не скасовуються. Виходячи з
цього, п.1 оскаржуваного рішення
Гаївської сільської Ради слід визнати
незаконним та нечинним в частині
заборони реалізації алкогольних
напоїв у стаціонарних об»єктах
торгівлі та малих архітектурних формах
з 22 години до 10 години, а не визнавати
його протиправним та скасувати.

Пункт 2 рішення Гаївської
сільської Ради № 710 від 11 березня 2014
року про заборону продажу алкогольних,
слабоалкогольних напоїв та тютюнових
виробів у стаціонарних об»єктах
торгівлі та в малих архітектурних
формах, які розташовані на відстані
менше ніж 100 метрів від будівель
навчальних, спортивних та дошкільних
закладів не порушує прав та законних
інтересів позивача, оскільки не
стосується роботи його торгівельного
закладу. Як встановлено в судовому
засіданні і не заперечено жодною зі
сторін, торгівельний заклад ОСОБА_3 не
знаходиться в безпосередній
близькості від навчальних, спортивних
та дошкільних закладів.

Що стосується встановлення часу
проведення дискотек, то в даній частині
рішення сесії прийнято в межах її
повноважень. Крім того, встановлений
час проведення дискотек збігається з
графіком роботи торгового закладу
позивача. Як зазначено в позовній заяві
та підтверджено в судовому засіданні
самим позивачем, під час релігійних
постів церковного календаря дискотеки
не проводяться.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень суди перевіряють чи
прийняті вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
обґрунтовано, тобто з урахуванням
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 11 КАС України передбачено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засаді змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із ст.71 ч.1 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Стаття 69 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових та речових доказів,
висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 6, 11, 12, 69-71, 86, 158 - 163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити частково.

Визнати незаконним та нечинним п.1
рішення Гаївської сільської Ради № 710
від 11 березня 2014 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Кременецький районний суд на протязі
десяти днів.

Головуючий: