Справа № 806/2429/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
Житомир справа № 806/2429/14

час прийняття: 15 год. 10 хв.
категорія 6.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

за участі секретаря Шевчук Т.А.,

за участі позивача ОСОБА_1,

за участі представника відповідача
Баренка Є.О.,

за участі представників третіх осіб
ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради та Реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції Житомирської області за
участю третіх осіб: ОСОБА_5; ОСОБА_6 та
ПАТ КБ "Надра" в особі філії ПАТ КБ
"Надра" Житомирського РУ" про
скасування рішення та запис від 12.09.2011
р., зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського
окружного адміністративного суду з
вказаним позовом, в якому просив:

- скасувати рішення та запис, які
вчинені 12 вересня 2011 року реєстратором
Комунального підприємства
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради про
реєстрацію переходу права власності,
за якою власниками будинку АДРЕСА_1
стали громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_5 по 1/2
частині кожний;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Житомирського міського управління
юстиції Житомирської області внести
запис до Державного реєстру про
скасування державної реєстрації права
власності на будинок АДРЕСА_1 за
громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_5.

В обгрунтування позовних вимог
зазначає, що спірне рішення та запис
були вчинені реєстратором
Комунального підприємства
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради на підставі
рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 19.08.2011 року по справі
№2-3259/10, яке рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 06.07.2012 року
було скасовано. Вказує, що у зв'язку із
скасуванням рішення Богунського
районного суду м.Житомира від 19.08.2011
року власником будинку має бути
попередній власник, тобто ОСОБА_6, однак
право власності на будинок АДРЕСА_1 в
реєстрі права власності на нерухоме
майно зареєстроване за громадянами
ОСОБА_7 та ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_6 не
вчиняє жодних дій щодо реєстрації
права власності на вказаний об'єкт
нерухомого майна.

Обгрунтовуючи порушення своїх прав
позивач зазначає, що ОСОБА_6 є боржником
у виконавчому провадженні щодо
примусового виконання рішення
Корольовського районного суду
м.Житомира про стягнення з останнього
на його користь 1502569,00 грн., а існування
рішення та запису про реєстрацію
переходу права власності на будинок
АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 та ОСОБА_5
унеможливлює вчинити виконавчі дії
щодо звернення стягнення на вказаний
будинок.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, позов просив
задовольнити в повному обсязі.

Представник Реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції Житомирської області в
судовому засіданні проти позову
заперечив, просив в його задоволенні
відмовити. Зокрема зазначив, що
державні реєстратори Реєстраційної
служби Житомирського міського
управління юстиції Житомирської
області не мають доступу щодо внесення
записів до Державного реєстру прав на
нерухоме майно та їх обмежень.
Державний реєстратор відповідно до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», починаючи з 1
січня 2013 року мають доступ до Реєстру
прав власності на нерухоме майно в
частині використання даних
зазначеного реєстру під час проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Представник ОСОБА_5 в судовому
засіданні просив в задоволенні позову
відмовити.

Представник ПАТ КБ "Надра" в судовому
засіданні просив позов задовольнити з
тих підстав, що спірне рішення та запис,
які внесені на підставі скасованого
судового рішення унеможливлюють
звернення стягнення на будинок, який за
кредитним договором та договором
іпотеки є заставним майном.

Представник Комунального підприємства
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради в судове
засідання не прибув. Надіслав
клопотання про розгляд справи без його
участі.

ОСОБА_6 в судове засідання не прибув.
Про час, дату та місце судового
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Вислухавши пояснення представників
сторін, повно та об'єктивно дослідивши
докази по справі, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Встановлено, що 12 вересня 2011 року
реєстратором Комунального
підприємства "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради на підставі рішення Богунського
районного суду м.Житомира від 19.08.2011
року по справі №2-3259/10, прийнято рішення
про реєстрацію переходу права
власності на об'єкт нерухомого майна -
будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_7 та
ОСОБА_5, що складає 1/2 частки кожному,
про що було внесено відповідний запис
до Реєстру прав власності на нерухоме
майно (а.с.92-97).

06 липня 2012 року рішенням апеляційного
суду Житомирської області рішення
Богунського районного суду м.Житомира
від 19.08.2011 року по справі №2-3259/10
скасовано (а.с.9-12).

Відповідно до витягу про державну
реєстрацію прав №26636559 від 10.09.2014 року,
наданого Реєстраційною службою
Житомирського міського управління
юстиції Житомирської області, право
власності на будинок АДРЕСА_1 на час
розгляду справи зареєстровано на ім'я
ОСОБА_7 та ОСОБА_5.

Вирішуючи справу по суті, суд приходить
до висновку, що насамперед підлягає
встановленню факт порушення прав чи
охоронюваних законом інтересів
позивача з боку відповідачів
(внаслідок прийняття оскаржуваного
рішення).

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 6 КАС України
визначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Зокрема, позивач на власний розсуд
визначає чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень. Проте ці
рішення, дія або бездіяльність повинні
бути такими, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин. З
необхідністю захисту прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень і визначено завданням
адміністративного судочинства.

Право на судовий захист, гарантоване
Конституцією України (ст. 55), закріплене
статтею 6 КАС України, має лише та особа,
яка є суб'єктом (носієм) порушених прав,
свобод чи інтересів. Тож для того, щоб
особа могла реалізувати своє право на
судовий захист, суд повинен встановити,
що оскаржуваними рішенням чи діянням
суб'єкта владних повноважень порушено
права, свободи чи інтереси саме цієї
особи.

Отже, позов має пред'являтися до суду
належним позивачем, тобто особою, яка
має право вимоги за позовом, оскільки
саме її права, свободи та інтереси
порушені, оспорюються або невизнані. Це
обов'язок позивача бути належним
суб'єктом адміністративних
процесуальних відносин.

Оскаржуване рішення реєстратора
Комунального підприємства
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради є актом
індивідуальної дії, який породжує
права і обов'язки тільки для того
суб'єкта, якому його адресовано.

Правовідносини стосовно реєстрації
права власності на об'єкт нерухомого
майна або скасування реєстрації права
власності на об'єкт нерухомого майна, в
даному випадку на будинок АДРЕСА_1 не
мають відношення до ОСОБА_1, оскільки
він ніяким чином не заявляє свої прав
власності на спірний об'єкт нерухомого
майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
№1952-IV державна реєстрація речових прав
на нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Отже, суд приходить до висновку, що між
позивачем та відповідачами відсутній
публічно-правовий спір, а позивачем не
наведено фактичних обставин порушення
їхніми рішеннями, діями чи
бездіяльністю, як суб'єктів владних
повноважень, його прав.

В даному випадку відповідачами
відносно позивача не виконувались
ніякі управлінські функції, якими б
були порушені його особисті права та
інтереси. Прийняття рішення про
скасування рішення та запису належить
до компетенції державного реєстратора
прав на нерухоме майно. Однак
відповідна заява позивача
відповідачем не розглядалася і жодного
рішення, в тому числі про відмову у
скасуванні, ним не було прийнято.

Судом також враховано, що питання
наявності, виникнення, переходу права
власності не може бути предметом
розгляду адміністративними судами,
оскільки як вже зазначалось завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин.

За таких обставин, суд вважає, що
позивачем невірно вибрано спосіб
захисту свого права на відшкодування
коштів з третьої особи. Зокрема позивач
не позбавлений права звернутися з
позовом до свого боржника про
зобов'язання його вчинити певні дії ( в
даному випадку скасувати державну
реєстрацію права власності на спірний
об'єкт нерухомого майна).

Таким чином, на підставі встановлених
фактичних обставин справи, суті
позовних вимог, суд дійшов висновку про
те, що в даній адміністративній справі
позивачем не доведено існування факту
порушення його законних прав, свобод чи
інтересів у сфері публічно-правових
відносин, відтак адміністративний
позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 70, 71, 86, 158-163 КАС
України, суд,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 22
вересня 2014 р.