Справа № 819/570/14-а
Суддя: Хрущ В. Л.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 819/570/14-a

"13" травня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Хрущ В. Л.,

за участю:

секретаря судового
засідання Найко Н.І.,

представників позивача - Мички С. В.,
Новокщонової О. М.,

представників відповідача - Зазуляка
А. В., Краснікова Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Тернополі
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Золота Нива" про
забезпечення доказів в
адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Золота Нива"

до Відділу Держземагентства у
Заліщицькому районі Тернопільської
області

про: 1) визнання протиправними дій
працівників Відділу Держземагентства
у Заліщицькому районі Тернопільської
області щодо безпідставного зменшення
кількості орендованої Товариством з
обмеженою відповідальністю "Золота
Нива" землі,

2) зобов'язання працівників Відділу
Держземагентства у Заліщицькому
районі Тернопільської області вчинити
дії, направлені на відновлення
кількості земельних ділянок, що
перебували в користуванні Товариства
з обмеженою відповідальністю "Золота
Нива" станом на 23 січня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Золота Нива" з
адміністративним позовом до Відділу
Держземагентства у Заліщицькому
районі Тернопільської області про
визнання протиправними дій
працівників Відділу Держземагентства
у Заліщицькому районі Тернопільської
області щодо безпідставного зменшення
кількості орендованої Товариством з
обмеженою відповідальністю "Золота
Нива" землі, та зобов'язання
працівників Відділу Держземагентства
у Заліщицькому районі Тернопільської
області вчинити дії, направлені на
відновлення кількості земельних
ділянок, що перебували в користуванні
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Золота Нива" станом
на 23 січня 2013 року.

В обґрунтування позовної заяви позивач
зазначає, що станом на 23 січня 2013 року в
користуванні позивача перебувало 1127,6924
га орендованих земельних ділянок, що
знаходяться в адміністративних межах
Заліщицького району Тернопільської
області. Однак, на підставі наданої
відповідачем довідки №176/11/11 від 31.01.2014
року, відповідач дійшов висновку, що
станом січень 2014 року відповідачем
було безпідставно зменшено кількість
землі, що перебуває в користуванні
позивача Зокрема, ТОВ «Золота Нива»
зазначає що жодного договору про
припинення договорів оренди землі
загальною площею 1127,6924 га на території
Заліщицького району Тернопільської
області в період з 01 січня 2013 року по 24
січня 2014 року - товариством не
укладалось, а відтак, посадовими
особами відділу Держземагентства в
Заліщицькому районі площу орендованих
TOB «Золота Нива» земельних ділянок в
облікових базах було зменшено
безпідставно, без наявності необхідних
документів, внаслідок чого фактично
припинено дію договорів оренди
земельних ділянок з їх власниками -
фізичними особами.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали
повністю, надали пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві, просили
позов задовольнити.

Представники відповідача проти позову
заперечували, посилалась на те, що
відомості про розподіл земель між
власниками та користувачами вносяться
до Державного земельного кадастру
відповідно до даних Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно. Орган
державної реєстрації прав надав
Відділу Держземагентства у
Заліщицькому районі інформацію в
електронному вигляді, на підставі якої
Державним кадастровим реєстратором і
було внесено відомості до Державного
земельного кадастру про зміну
орендарів земельних ділянок, про які
йдеться в позові, - в підтвердження чого
представниками відповідача надано
копії декількох поземельних книг в
розділі 4 яких відображена наведена
інформація. В судовому засіданні
представники відповідача просили суд
відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступні обставини.

У зв'язку зі зміною директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Золота Нива», 03
лютого 2014 року, було проведено
перевірку господарської діяльності
позивача, в тому числі, і
інвентаризацію земельних ділянок в
частині загальної площі землі, що
перебуває в користуванні товариства.

24 січня 2014 року ТОВ «Золота Нива»
направило начальнику Відділу
Держземагенства у Заліщицькому районі
Тернопільської області запит №78 в
якому просив відповідача видати
довідку та витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельних ділянок по
Блищанській та Касперівській
сільських радах.

У відповідь на зазначений запит
позивачу видано довідку №176/11/11 від
31.01.2014 року, з якої видно, що станом на
01.01.2014 року жодних земельних ділянок на
території Блищанської та
Касперівської сільських рад
Заліщицького району Тернопільської
області за ТОВ «Золота Нива» - не
обліковується.

Вподальшому, не погодившись із даними,
викладеними у довідці №176/11/11 від 31.01.2014
року, - позивач звернувся до суду із
даним позовом, вважаючи, що фактичне
припинення його прав на користування
земельними ділянками загальною площею
1127,6924 га у Заліщицькому районі
Тернопільської області, виникло у
зв'язку з неправомірністю дій відділу
Держземагентства в Заліщицькому
районі.

Перевіривши матеріали справи,
розглянувши доводи, викладені в позові,
заслухавши пояснення представників
обох сторін, та надавши їм належну
правову оцінку, проаналізувавши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, у їх сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги є безпідставними, а в
задоволенні позову слід відмовити, з
огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України №258
від 10.05.2012 року затверджено «Положення
про Управління (Відділ)
Держземагентства у районі, яке
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України від 30 травня 2012 року за № 854/21166.

Відповідно до вищевказаного Положення
Управління (Відділ) Держземагентства у
районі є територіальним органом
Державного агентства земельних
ресурсів України, яке підпорядковане
Держземагентству України та
відповідно Головному управлінню
Держземагентства в області, завданням
якого є реалізація повноважень
Держземагентства України на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці.

У вищезазначеному положенні визначено
перелік покладених на Управління
(Відділ) Держземагентства у районі
завдань в тому числі:

- здійснює ведення державного
земельного кадастру та отримує
інформацію про відведення земельних
ділянок (п.п. 4.14);

- здійснює ведення Поземельних книг та
їх зберігання (п.п. 4.15);

- організовує здійснення на
відповідній території робіт із
землеустрою та оцінки земель, що
проводяться з метою внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру (п.п. 4.16);

- створює, формує і веде місцевий фонд
документації із землеустрою (п.п. 4.17);

- здійснює державну реєстрацію
земельних ділянок та обмежень у їх
використанні (п.п. 4.18).

З аналізу наданих обома сторонами
пояснень та доказів, суд приходить до
висновку, що відповідачем не вчинено
жодних протиправних дій, спрямованих,
як зазначає позивач, на безпідставне
зменшення орендованих ТОВ «Золота
Нива» земельних ділянок в облікових
базах - виходячи з наступного.

Статтею 202 Земельного кодексу України
визначено, що державна реєстрація
земельних ділянок здійснюється у
складі державного реєстру земель.

Згідно положеннями Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно (яким є земельна ділянка) - є
офіційним визнанням і підтвердженням
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на неї, та
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

З 2013 року державну реєстрацію прав на
земельні ділянки здійснює
Укрдержреєстр, повноваження якого
закріплено в Положенні, затвердженому
Указом Президента України від 06.04.2011
року №401/2011.

Державний земельний кадастр
функціонує паралельно із Державним
реєстром речових прав на нерухоме
майно.

Взаємодію органів державної
реєстрації прав та органів, що
здійснюють ведення Державного
земельного кадастру, визначено
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" та Законом
України "Про Державний земельний
кадастр".

Така взаємодія передбачає, у тому
числі, підстави та порядок передачі
відомостей між зазначеними органами.

В Державному земельному кадастрі
міститься інформація про земельну
ділянку, "технічна інформація", а в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно - вся інформація про
речові права на земельні ділянки.

Відповідно до статті 30 Закону України
«Про Державний земельний кадастр» та
статті 281 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 22.02.2012 № 118 «Про інформаційну
взаємодію органу, що здійснює ведення
Державного земельного кадастру, та
органу державної реєстрації прав».

Вказаною постановою затверджено
Порядок надання інформації про
зареєстровані земельні ділянки органу
державної реєстрації прав та про
зареєстровані речові права на земельні
ділянки органу, що здійснює ведення
Державного земельного кадастру, та
Порядок надання органом, що здійснює
ведення Державного земельного
кадастру (далі Порядок №118).

Відповідно до п. 3, 4, 5 Порядку №118
надання інформації про зареєстровані
земельні ділянки та про зареєстровані
права здійснюється на центральному
рівні Укрдержреєстром та
Держземагентством в електронному
вигляді телекомунікаційними каналами
зв'язку з використанням електронного
цифрового підпису. Технічна підтримка
надання зазначеної інформації
забезпечується адміністраторами
Державного земельного кадастру та
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно (далі - Державний реєстр
прав).

Формування інформації про
зареєстровані земельні ділянки
здійснюється за допомогою програмного
забезпечення Державного земельного
кадастру, інформації про зареєстровані
права - програмного забезпечення
Державного реєстру прав.

Інформація про зареєстровані земельні
ділянки та про зареєстровані права, що
надається згідно з цим Порядком,
використовується виключно для цілей
ведення Державного земельного
кадастру та проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, крім випадків, установлених
законом.

Пунктами 6, 7, 8, 9 Порядку №118 визначено,
що з метою забезпечення захисту
інформації про зареєстровані земельні
ділянки та про зареєстровані права, що
надається згідно з цим Порядком,
використовуються відповідні засоби
захисту інформації згідно з вимогами
законодавства. Надання згідно з цим
Порядком інформації про зареєстровані
земельні ділянки та про зареєстровані
права здійснюється безоплатно.

У процесі надання інформації про
зареєстровані земельні ділянки та про
зареєстровані права ведуться журнали
обліку переданих та отриманих
інформаційних файлів. Формати
інформаційних файлів, регламент
надання інформації про зареєстровані
земельні ділянки та про зареєстровані
права, в тому числі строк впровадження
програмного забезпечення для її
надання, форми журналів обліку
переданих та отриманих інформаційних
файлів визначаються спільними
наказами Мін'юсту та Мінагрополітики.

Відповідно до п. 9 ст. 21 Закону України
«Про Державний земельний кадастр» від
07.07.2011 року №3613-VI відомості про
розподіл земель між власниками та
користувачами вносяться до Державного
земельного кадастру відповідно до
даних Державного реєстру речових прав
на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ст. 26 Закону України
«Про Державний земельний кадастр» при
відкритті Поземельної книги відомості
до неї вносяться на підставі
документації, яка подана для державної
реєстрації земельної ділянки (крім
відомостей про власників та
користувачів земельної ділянки).

Відповідно до п. 2 ст. 26 Закону України
«Про Державний земельний кадастр»
орган державної реєстрації прав
одночасно з державною реєстрацією
речового права на земельну ділянку
надає органу, що здійснює ведення
Державного земельного кадастру,
інформацію про:

в) державну реєстрацію права власності
на земельну ділянку, права
користування (сервітут) земельної
ділянки, права постійного
користування, права оренди (суборенди)
земельною ділянкою; права користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); права забудови земельної
ділянки (суперфіцій).

У разі надання інформації про державну
реєстрацію права оренди (суборенди)
земельної ділянки зазначається
цільове призначення такої земельної
ділянки;

г) дату державної реєстрації,
реєстраційний номер земельної ділянки
у Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно із зазначенням
відомостей про її кадастровий номер та
орган, що здійснив державну реєстрацію.

Як вбачається із позовної заяви та
доводів представників позивача,
предметом спору у даній справі є
протиправність дій відділу
Держземагентства в Заліщицькому
районі щодо внесення відомостей про
дострокове припинення договір оренди
земельних ділянок на території
Заліщицького району, укладених раніше
між ТОВ «Золота Нива» та власниками
земельних ділянок - фізичними особами,
в той час як позивач жодних дій,
спрямованих на припинення таких
договорів, не вчиняв.

І в підтвердження протиправності дій
відповідача позивач посилається на
довідку №176/11/11 від 31.01.2014 року.

Разом з тим, із документів, наданих
представником відповідача,
встановлено, що всі відомості про
розподіл земель між власниками та
користувачами до Державного
земельного кадастру Державним
кадастровим реєстратором внесені на
підставі тих даних, які до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
- були попередньо внесені відповідним
орган державної реєстрації прав.

Зокрема, відомості про зміну орендаря
ТОВ «Золота Нива» на нових
користувачів земельних ділянок площею
1127,6924 га на території Блищанської та
Касперівської сільських рад
Заліщицького району Тернопільської
області, - були внесені органом
державної реєстрації прав -
Реєстраційною службою Заліщицького
РУЮ, і вподальшому така інформація в
електронному вигляді - була передана у
відділ Держземагенства у Заліщицькому
районі.

Вподальшому саме на підставі
вищезазначеної інформації і внесено
відповідні записи до Державного
земельного кадастру, із занесенням їх
до поземельних книг за відповідними
кадастровими номерами земельних
діялнок, дублюванням відомостей про
зміну орендарів земельних ділянок, які
раніше були орендовані позивачем на
території Блищанської та
Касперівської сільських рад
Заліщицького району Тернопільської
області.

При цьому, вносячи до Державного
земельного кадастру відомості на
підставі тієї інформації, яка була
внесена органом державної реєстрації
прав до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно в електронному
вигляді, - ані відділ Держземагентства
у Заліщицькому районі, ані Державний
кадастровий реєстратор - не були
наділені повноваженнями та не вчиняли
жодних дій, спрямованих на розподіл
вищезазначених земель між власниками
та користувачами, віднесених до
повноважень Реєстраційної служби
Заліщицького РУЮ.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що
для видачі Відділом Держземагентства в
Заліщицькому районі Товариству з
обмеженою відповідальністю «Золота
Нива» довідки №176/11/4 від 31.01.2014 року, про
те, що за ТОВ «Золота Нива» на території
Блищанської та Касперівської
сільських рад станом на 01.01.2014 року
земельних ділянок не обліковується, -
були всі законні підстави.

Таким чином, суд прийшов до висновку,
про відсутність будь-яких
протиправних дій працівників Відділу
Держземагентства у Заліщицькому
районі Тернопільської області щодо
безпідставного зменшення кількості
орендованої ТОВ «Золота Нива» землі.

Інших доказів, які б спростовували
вищенаведене судом не здобуто, а
позивачем - не представлено.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
- суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною 1 статті 69 та частиною
1 статті 70 Кодексу адміністративного
судочинства України - доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

При цьому, відповідно до частини 4
статті 70 Кодексу адміністративного
судочинства України - обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В ході розгляду даної справи позивач
правомірності своїх позовних вимог - не
підтвердив, належних та допустимих
доказів, які б підтверджували
порушення його прав чи законних
інтересів, які б підлягали захисту в
судовому порядку, - не надав.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даній справі відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, який заперечував
проти адміністративного позову,
виконав обов'язок щодо доведення
відсутності порушення з його боку
будь-яких прав чи інтересів позивача,
та довів, що будь-які правові підстави
для задоволення позову у той спосіб,
який просить позивач, а саме, шляхом
визнання протиправними дій
працівників Відділу Держземагентства
у Заліщицькому районі Тернопільської
області та зобов'язання їх вчинити
дії, направлені на відновлення
кількості земельних ділянок, що
перебували в користуванні Товариства
з обмеженою відповідальністю "Золота
Нива" станом на 23 січня 2013 року, -
відсутні.

Відтак, беручи до уваги усе
вищевикладене, розглянувши доводи,
наведені позивачем та відповідачем в
обґрунтування їх позиції, заслухавши
пояснення сторін та свідка, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінюючи наявні у
матеріалах справи письмові докази, які
мають юридичне значення для її
розгляду і вирішення спору по суті, в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги ТОВ «Золота Нива» - не
підлягають задоволенню.

Решта доводів сторін, окрім тих, про які
зазначено вище, вищенаведених
висновків суду - не спростовують та в
основу судового рішення за наслідками
розгляду даної адміністративної
справи - покладені бути не можуть,
оскільки надані на їх підтвердження
документи не містять жодної
інформації, яка б дозволяла віднести їх
до предмету доказування, та визнати
належними та допустимими доказами у
даній справі, враховуючи безпосередній
предмет спору, а відтак, - не повинні
прийматися до уваги судом в контексті
вимог щодо належності та допустимості
доказів, які можуть бути враховані при
розгляді конкретної адміністративної
справи, закріплених статтею 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи вимоги статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
- судові витрати у цій справі
покладаються на позивача та стягненню
з відповідача - не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 69-71, 94, 153,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Золота Нива" до
Відділу Держземагентства у
Заліщицькому районі Тернопільської
області про визнання протиправними
дій працівників Відділу
Держземагентства у Заліщицькому
районі Тернопільської області щодо
безпідставного зменшення кількості
орендованої Товариством з обмеженою
відповідальністю "Золота Нива" землі та
про зобов'язання працівників Відділу
Держземагентства у Заліщицькому
районі Тернопільської області вчинити
дії, направлені на відновлення
кількості земельних ділянок, що
перебували в користуванні Товариства
з обмеженою відповідальністю "Золота
Нива" станом на 23 січня 2013 року, -
відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили за
правилами статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

/Повний текст постанови підписаний
16.05.2014 року/.

Головуючий суддя
Хрущ В. Л.

Копія вірна:

Суддя
Хрущ В. Л.