Справа № 821/3530/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 р.м. ХерсонСправа №
821/3530/14Херсонський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Осташевському Е.Є.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
про скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження,
зобов'язання відкрити виконавче
провадження та забезпечити виконання
виконавчого листа,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
(далі - відповідач, УДВС ГУЮ в Одеській
області), в якому просить скасувати
постанову ВП №44276565, та зобов'язати
відкрити виконавче провадження та
забезпечити виконання виконавчого
листа від 24.01.2011 р. Крім того, позивач
просить стягнути з відповідача витрати
на правову допомогу в розмірі 500,00 грн.
та судові витрати в сумі 73,08 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем подано до УДВС ГУЮ в Одеській
області виконавчий лист, виданий
Херсонським окружним адміністративним
судом 24.01.2011 р. №2а-3756/10/2170, яким
поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного
спеціаліста-держінспектора відділу
державного екологічного та
радіологічного контролю у пунктах
пропуску через державний кордон посту
"Херсонський морський торгівельний
порт" з 25.05.2010 року. Постановою старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
в Одеській області (далі - ВПВР УДВС ГУЮ
в Одеській області) відмовлено у
відкритті виконавчого провадження з
тих підстав, що виконавчий документ вже
перебував на виконанні УДВС ГУЮ В
Одеській області та виконавче
провадження з його виконання було
закінчено на підставі п.11 ч.1 ст. 49
Закону України "Про виконавче
провадження". Вказану постанову
державного виконавця позивач вважає
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити їх з підстав, викладених в
позові.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази у їх сукупності та
проаналізувавши норми чинного
законодавства України, суд приходить
до висновку про відмову у задоволенні
позову з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що позивач
неодноразово звертався до відповідача
із заявами про примусове виконання
виконавчого листа №2а-3756/10/2170, виданого
24.01.2011 р. Херсонським окружним
адміністративним судом.

Так, ОСОБА_1 звертався до УДВС ГУЮ в
Одеській області із заявою про
прийняття до виконання виконавчого
документу, відкриття виконавчого
провадження та застосування заходів
примусового виконання рішення суду
(отримана останнім 14 січня 2014 року). До
заяви позивач додав оригінал
виконавчого листа Херсонського
окружного адміністративного суду від 24
січня 2011 року №2а-3756/10/2170 про поновлення
ОСОБА_1 на посаді провідного
спеціаліста-держінспектора відділу
державного екологічного та
радіологічного контролю у пунктах
пропуску через державний кордон посту
"Херсонський морський торгівельний
порт" з 25 травня 2010 року.

14 січня 2014 року відділом примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП№41494508.

17 квітня 2014 року УДВС ГУЮ в Одеській
області на підставі п.11 ч.1 ст. 49 Закону
України "Про виконавче провадження"
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження.

Вказану постанову УДВС ГУЮ в Одеській
області від 17 квітня 2014 року про
закінчення виконавчого провадження
було оскаржено ОСОБА_1 до Херсонського
окружного адміністративного суду.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 08.07.2014р. у
справі №821/1880/14 адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Одеській області
залишено без задоволення.

Оскільки вищезазначена постанова суду
не була оскаржена сторонами у справі,
вона вступила в законну силу 31.07.2014 р.

Відповідно до ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В подальшому позивач 04.08.2014р. повторно
подав виконавчий лист Херсонського
окружного адміністративного суду від 24
січня 2011 року №2а-3756/10/2170 до відповідача
для примусового виконання.

Постановою старшого державного
виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській
області від 05.08.2014р. ВП№44276565 відмовлено
у прийнятті зазначеного виконавчого
документу до провадження та у
відкритті виконавчого провадження.

Постанова мотивована тим, що згаданий
виконавчий документ вже перебував на
виконанні і виконавче провадження було
завершено на підставі п.11 ч.1 ст. 49
Закону України "Про виконавче
провадження", що відповідно до п.8 ч.1
ст.26 вказаного Закону унеможливлює
виконання виконавчого документу, так
як завершене виконавче провадження за
правилами ч.1 ст.50 Закону України "Про
виконавче провадження" не може бути
розпочато знову.

Суд не погоджується з твердженням
позивача про протиправність постанови
державного виконавця про відмову у
відкритті виконавчого провадження, з
огляду на наступне.

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону: за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення (ч.1 ст.19
Закону України "Про виконавче
провадження").

Підстави для відмови у відкритті
виконавчого провадження передбачені
статтею 26 Закону України "Про виконавче
провадження", зокрема, пунктом 8 частини
1 вказаної статті державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Про відмову у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову протягом трьох
робочих днів, а за рішенням, що підлягає
негайному виконанню, - не пізніше
наступного робочого дня з дня
надходження виконавчого документа і не
пізніше наступного дня надсилає її
заявникові разом з виконавчим
документом.

Відповідно до п.11 ч.1, ч.3 ст.49 Закону
України "Про виконавче провадження",
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону.

Про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в
Одеській області від 17.04.2014р. закінчено
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа Херсонського
окружного адміністративного суду від 24
січня 2011 року №2а-3756/10/2170 саме на
підставі п.11 ч.1 ст. 49 Закону України "Про
виконавче провадження" та у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
75 цього Закону.

Наслідки завершення виконавчого
провадження визначені ст.50 Закону
України "Про виконавче провадження",
відповідно до якої у разі закінчення
виконавчого провадження (крім
направлення виконавчого документа за
належністю іншому органу державної
виконавчої служби, офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження.

Завершене виконавче провадження не
може бути розпочате знову, крім
випадків, передбачених цим Законом.

Аналізуючи вказані правові норми, суд
приходить до висновку, що закінчення
виконавчого провадження на підставі
п.11 ч.1 ст.49 Закону України "Про
виконавче провадження" є завершенням
виконавчого провадження, яке не може
бути розпочате знову в разі повторного
пред'явлення виконавчого документу до
примусового виконання. Проте втрата
виконавчим провадженням статусу
завершеного, зокрема, у разі скасування
судом чи начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби постанови про
закінчення виконавчого провадження,
надає стягувачу можливість знову
звернути виконавчий документ до
примусового виконання.

Як видно з матеріалів справи і
позивачем це не заперечується,
постанова державного виконавця ВПВР
УДВС ГУЮ в Одеській області від 17.04.2014р.
про закінчення виконавчого
провадження на даний час є чинною
внаслідок відмови постановою
Херсонського окружного
адміністративного суду від 08.07.2014р. у
справі №821/1880/14, яка набрала законної
сили, у задоволенні позову ОСОБА_1 про
її скасування.

Зі змісту наведених вище правових норм
суд також приходить до висновку, що
наявність чинної постанови про
закінчення виконавчого провадження за
тим же виконавчим листом, є тими самими
іншими підставами, що виключають
здійснення виконавчого провадження, що
передбачені п.8 ч.1 ст.26 Закону України
"Про виконавче провадження".

Таким чином, посилання відповідача на
п.8 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче
провадження" як на підставу для відмови
у відкритті виконавчого провадження
вмотивованими і правомірними. Тобто
наявність чинної постанови про
закінчення виконавчого провадження за
виконавчим листом №2а-3756/10/2170, виданого
24.01.2011 р. Херсонським окружним
адміністративним судом, виключає
можливість здійснення виконавчого
провадження.

Враховуючи наведене суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, а тому у їх задоволенні
слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163, 181 КАС України,
суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 25 вересня 2014 р.

Суддя
Пекний А.С.

кат. 11.5