Справа № 826/6625/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6625/14
Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерфом» на ухвалу
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 07 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерфом» до
Національного банку України, за участю
третьої особи Міністерства юстиції
України про визнання незаконною
постанови від 14.11.2013 року № 453 в частині,
-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інтерформ»
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Національного банку України, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Міністерства юстиції України, про
визнання незаконною та такою, що
суперечить нормативно-правовому акту
вищої сили постанову правління
Національного банку України від 14
листопада 2013 року № 453 «Про зміну
строків розрахунків за операціями з
експорту та імпорту товарів і
запровадження обов'язкового продажу
надходжень в іноземній валюті» в
частині вказаних у пункті 8 цієї
постанови слів «набирає чинності з 20
листопада 2013 року».

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 червня 2014 року
прийнято справу до свого провадження,
призначено судове засідання на 18
червня 2014 року, яке неодноразово
відкладалось у зв'язку з необхідністю
отримання додаткових доказів по
справі.

У судовому засіданні 07 серпня 2014 року, в
суді першої інстанції представником
позивача заявлено клопотання про
забезпечення доказів шляхом виклику у
судове засідання в якості свідків
наступних посадових осіб: першого
заступника Голови НБУ станом на дату
прийняття спірної постанови -
Приходько Б.В. (службова адреса: 01601,
Київ, вул. Інститутська, 9); першого
заступника голови НБУ- Кротка В.Л.
(службова адреса: 01601, Київ, вул.
Інститутська, 9); директора юридичного
департаменту НБУ станом на дату
прийняття спірної Постанови - Новикова
В.В. (службова адреса: 01601, Київ, вул.
Інститутська, 9); в.о. урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини
Міністерства юстиції України
Давидчука О.В. (службова адреса: вул.
Городецького, 13, м. Київ, 01001); директора
департаменту реєстрації та
систематизації нормативних актів,
право освітньої діяльності
Міністерства юстиції України
Желєзняка Н.А. (службова адреса: вул.
Городецького, 13, м. Київ, 01001).

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07 серпня 2014 року в
задоволені клопотання про
забезпечення доказів відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 07 серпня 2014 року як
таку, що постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Відмовляючи у задоволенні клопотання
про забезпечення доказів, суд першої
інстанції виходив з того, що підстави
для задоволення вказаного клопотання
відсутні, оскільки позивачем не
наведено обставин та фактів,
підтверджених належними доказами, які
б свідчили про можливе ускладнення або
неможливість отримання таких доказів у
майбутньому.

З таким висновком колегія суддів
погоджується та вважає його
обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України
особи, які беруть участь у справі та
обґрунтовано вважають, що надання
потрібних доказів стане згодом
неможливим або ускладненим, мають
право просити суд забезпечити ці
докази.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КАС України, у заяві
про забезпечення доказів повинні бути
зазначені докази, які необхідно
забезпечити; обставини, що можуть бути
підтверджені цими доказами; обставини,
які свідчать про те, що надання
потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим, а також
справа, для якої потрібні ці докази, або
з якою метою потрібно їх забезпечити.

Отже, за змістом наведених
процесуальних норм, заяву про
забезпечення доказів відрізняє від
клопотання про витребування доказу те,
що у ній необхідно вказати обставини,
які свідчать про те, що надання
потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим.

Всупереч ст. 75 КАС України, позивачем в
письмовій заяві не розкрито зміст
обставин, які свідчать про те, що
надання потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим.

При цьому, статтею 70 КАС України
визначено поняття належних та
допустимих доказів.

Так, згідно ч. 4 ст. 70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Судом першої інстанції вірно
зауважено, що з урахуванням позовних
вимог про визнання незаконною та такою,
що суперечить нормативно-правовому
акту вищої сили постанову правління
Національного банку України від 14
листопада 2013 року № 453 «Про зміну
строків розрахунків за операціями з
експорту та імпорту товарів і
запровадження обов'язкового продажу
надходжень в іноземній валюті» в
частині вказаних у пункті 8 цієї
постанови слів «набирає чинності з 20
листопада 2013 року та», у заяві про
забезпечення доказів не зазначено які
саме обставини, можуть бути
підтверджені пояснення посадових осіб,
яких позивач просить викликати у
судове засідання.

Таким чином, зазначені заявником
докази не є належними та допустимими в
розумінні ст.70 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає, що виходячи зі змісту
клопотання позивача про забезпечення
доказів та правил зазначених вище норм
адміністративно-процесуального
законодавства України правильним є
висновок суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
спірного клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються викладеним, а тому вона
є такою, що задоволенню не підлягає.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтерформ» - залишити без задоволення,
а ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07 серпня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.