Справа № 2а-0370/1651/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року Справа №
77427/11/9104Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.,

представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційні
скарги фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 19
липня 2011 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області про визнання нечинним рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій,

в с т а н о в и в:

ФОП ОСОБА_2 15.06.2011 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до Луцької
ОДПІ Волинської області, в якому просив
визнати нечинним рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 18 червня 2010 року № на
суму 1336,25 грн..

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 19 липня 2011
року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції № від 18
червня 2010 року в частині застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
600 (шістсот) грн. 00 коп. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ФОП ОСОБА_2, Луцька
ОДПІ Волинської області оскаржили його
в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 позовних вимог
щодо скасування штрафних санкцій у
сумі 736,25 грн. скасувати і прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

ОСОБА_2 вважає, що висновок суду щодо
недотримання ним порядку ведення
обліку товарних запасів у кіоску
НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 на суму 322,5грн.
(штрафна санкція 645грн.) та
незабезпечення роздрукування на
реєстраторі розрахункових операцій
(далі - РРО) розрахункового документу
(фіскального чеку) №4019 від 07.06.2010р. на
суму покупки 18,25 грн. (штрафна санкція -
91,25 грн.) є помилковим, позаяк усі
накладні на отримання товару є в
наявності, проте зберігаються за
межами кіоску.

Стосовно штрафних санкцій, пов'язаних з
роздруківкою фіскального чека, то
всупереч ч.І ст.58 Конституції України
судом не враховано зазначене в
позовній заяві, що з 02.12.2010 року за дану
провину відповідно до п.1 ст.17 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" штрафна санкція становить 1
гривню.

Також суд при прийнятті рішення не взяв
до уваги дію Рішення у. Конституційного
Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року
щодо поширення дії Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері їм господарської
діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V на
відносини зі здійснення податковою
службою державного нагляду та контролю
у сфері господарської діяльності. У
рішенні суду не врахована необхідність
застосування засад Постанови КМУ від
21.05.2009р. №502, відповідно до якої за
наданими у

позовній заяві доказами штрафні
санкції не застосовуються.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду першої інстанції
в частині задоволених позовних вимог
(порушення порядку використання режиму
попереднього програмування товарів по
РРО( штрафна санкція- 85,00 грн.);
незабезпечення відповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
у денному звіті РРО( штрафна санкція-
515,00 грн.) скасувати і прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити повністю.

Апелянт посилається на не
представлення під час перевірки
касового чека та незабезпечення
відповідності суми готівкових коштів
на місці проведення розрахунків
(221,00грн.) сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті РРО (118,00грн.).

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги своєї апеляційної
скарги підтримав, а апеляційну скаргу
податкового органу заперечив.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час і
місце апеляційного розгляду був
повідомлений належним чином, тому
колегія суддів, у відповідності до ст.196
КАС України, вважає за можливе
розглядати справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, дослідивши
наявні в справі матеріали та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу позивача слід задовольнити, а в
задоволенні апеляційної скарги
податкового органу відмовити з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
07.06.2010 року працівниками Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції на підставі направлення
№002916 від 02.06.2010 року була проведена
перевірка кіоску НОМЕР_1, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, де
здійснює господарську діяльність
фізична особа-підприємець ОСОБА_2 з
метою дотримання дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пунктів 1,2, 11, 12, 13 статті 3
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" від 06.07.1995 року
№265/95 (далі - Закону №265/95), а саме:

проведення розрахункової операцій без
роздрукування і видачі відповідних
розрахункових документів встановленої
форми, що підтверджують виконання
розрахункових операцій на загальну
суму 18,25 грн.;

невідповідність готівки на місці
проведення розрахункових операцій
сумі готівки, зазначеної в денному
звіті РРО в сумі 103,00 грн.;

порушено порядок використання режиму
попереднього програмування
найменування товару, цін товарів та
обліку їх кількості при здійсненні
розрахунків в реєстраторі
розрахункових операцій;

порушено порядок ведення обліку
товарних запасів за місцем їх
реалізації - відсутність прихідних
накладних на товар, який знаходиться в
реалізації на загальну суму 322,50 грн.

За результатами перевірки складено акт
(довідка) перевірки №180082 від 07.06.2010
року, на підставі якого Луцькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 18.06.2010 року, яким до
позивача застосовані штрафні
(фінансові) санкції (штраф) в розмірі
1336,25 грн.( а.с.6, 7-8).

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції, зокрема, виходив
з того, що фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 порушено порядок ведення обліку
товарних запасів, оскільки первинні
документи на товар, не відображають
фактичних залишків запасів товарно -
матеріальних цінностей) на суму 322,50
грн. та розрахункові операції
здійснювалися без роздрукування і
видачі відповідних розрахункових
документів на загальну суму 18,25 грн.

Колегія суддів вважає такий висновок
помилковим, що не відповідає нормам
права та обставинам справи.

Як видно з матеріалів справи і
встановлено судом першої інстанції, то
ведення обліку товарних запасів
позивачем здійснюється згідно з
нормами чинного законодавства,
оскільки усі накладні на отримання
товару є в наявності, проте
зберігаються за межами кіоску (за
адресою реєстрації ОСОБА_2 в АДРЕСА_1) з
метою забезпечення їх збереження, а
саме: видаткова накладна №ВП-0014798 від
07.06.2010 року, видаткова накладна №Б
від 28.05.2010 року та накладна від 15.05.2010
року.

Остання накладна від 15.05.2010 року не
взята до уваги судом першої інстанції,
як така що суперечить вимогам ст.9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» щодо оформлення первинних та
зведених облікових документів.

Проте, колегія суддів погоджується з
доводами позивача, що накладна від
15.05.2010р., як документ про внутрішнє
переміщення між структурними
підрозділами кіоском № 266 та кіоском №
146 відповідає вимогам ст.9 вказаного
вище Закону, так як містить всі
встановлені Законом реквізити, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції. ( а.с.62)

Крім того, прибуткові накладні в силу
їх призначення ( первинний разовий
документ, що відображає одну
господарську операцію, і
застосовується тільки для обліку
товарів, що надійшли) не можуть
відображати загальні товарні залишки у
кіоску на момент його перевірки, що
притаманно акту інвентаризації
товарних залишків.

Оскільки, відповідачем інвентаризація
товарних залишків не проводилася, то
висновок податкового органу про
порушення порядку ведення обліку
товарних запасів за місцем їх
реалізації внаслідок того, що накладні
не відображають фактичних залишків
запасів (товарно- матеріальних
цінностей), виявлених під час
проведення перевірки згідно відомості
Луцької ОДПІ від 07.06.2010 року на суму 322,50
грн.є помилковим.

Щодо штрафних санкцій, пов'язаних з
роздруківкою фіскального чека на 18,25
грн. ( штрафна санкція - 91,25 грн. (18,25х5), то
судом першої інстанції не взяти о до
уваги, чек на вказану суму, що був
представлений перевіряючим. ( а.с.9)

Посилання податкового органу на час
роздрукування -12 год.15 хв., як доказ
проведення розрахункової операцій без
роздрукування і видачі відповідних
розрахункових документів встановленої
форми, не заслуговують на увагу, так як
даний чек представлений до закінчення
перевірки ( перевірка закінчилася о
12год.25 ) і податковим органом по суті не
спростований.

За таких обставин, штрафна санкція в
сумі 736,25 грн. ( 645, 00 грн+ 91,25 грн.)
підлягає скасуванню.

Поряд з тим, колегія суддів вважає, що
висновок суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог і
скасування штрафних санкцій на суму
600,00 грн. є вірним.

Вказана санкція застосована за
невідповідність готівки на місці
проведення розрахункових операцій
сумі готівки, зазначеної в денному
звіті РРО в сумі 103,00 грн.( санкція-515, 00
грн. ) та порушення порядку
використання режиму попереднього
програмування найменування товару, цін
товарів та обліку їх кількості при
здійсненні розрахунків в реєстраторі
розрахункових операцій ( санкція- 85,00
грн.).

Податковим органом під час перевірки
встановлено, що позивачем порушено
порядок використаня режиму
попереднього програмування товарів
через РРО, а саме: пивної суміші - напої
«Бірмікс» - вишня та «Бірмікс» - лимон
закодовані під одним кодом - 332
«Славутич айс мікс» ж/б, 0,5.

Проте, відповідно до підпункту 11 статті
3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції через
реєстратори розрахункових операцій з
використанням режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості.
Таким чином, норма даної статті не
передбачає кодування товару за його
якісними складовими, а саме - смаковими
якостями при здійсненні попереднього
програмування.

Крім того, пункт 6 статті 17 Закону не
передбачає нарахування штрафної
санкції в розмірі п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі проведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій
без використання режиму попереднього
програмування якісних (смакових)
характеристик товарів (послуг).

Отже, позивачем дотримано порядок
використання режиму попереднього
програмування найменування товару, цін
товарів та обліку їх кількості при
здійсненні розрахунків в реєстраторі
розрахункових операцій, а тому рішення
в цій частині скасовано вірно.

Судом також встановлено, що на момент
перевірки в кіоску, в спеціальному
місці далеко від місця проведення
розрахунків були наявні металеві
розмінні монети вартістю 1 грн. та 50 коп.
інших підприємців загальною сумою 103
грн. для забезпечення роботи спортивно-
розважальних тренажерів підприємців.

Відповідно до пункту 13 статті 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
формі при продажу товарів у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг зобов'язані забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій, а
у випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Судом першої інстанції вірно взято до
уваги та досліджено угоди про
співпрацю від 01.05.2010 року та від 14.05.2010
року, з яких слідує, що на території
бізнесової діяльності підприємця
ОСОБА_2 в кіоску НОМЕР_1 по АДРЕСА_2
підприємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
встановлені спортивно-розважальний
тренажер «дартс» та спортивно-
розважальний тренажер «боксер». Згідно
пункту 2 вищезазначених угод
підприємці зобов'язані забезпечити
позивача розмінними монетами.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірно
висновку, що позивачем забезпечено
відповідність суми готівкових коштів
на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій в
розмірі 103,00 грн., а тому штрафна санкція
в сумі 515,00 грн. застосована
неправомірно., відтак, рішення в цій
частині скасовано обгрунтовано.

Відповідно до п. 3, 4 ст.202 КАС України
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального
права, що призвели до неправильного
вирішення справи.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку про
порушення судом норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи, доводи апеляційної скарги
позивача висновки суду спростовують, а
тому така підлягає задоволенню.

Відповідно апеляційна скарга
податкового органу висновків суду
першої інстанції не змінює, а тому в її
задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 200, 202
п.3, 4, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

В задоволенні апеляційної скарги
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області відмовити.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 19 липня 2011
року у справі №2а/0370/1651/11 в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
щодо визнання протиправним та
скасування рішення Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області № від 18 червня
2010 року в сумі 736 (сімсот тридцять шість)
грн. 25 коп. скасувати і прийняти нову
постанову, якою позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 в цій частині
задовольнити

Визнати протиправним і скасувати
рішення Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області № від 18 червня 2010 року в
частині застосування штрафних санкцій
в сумі 736 (сімсот тридцять шість) грн. 25
коп. .

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову може бути подано
касаційну скаргу безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складання
постанови в повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Постанова у повному обсязі складена
16.09.2014 року.