Справа № 182/6180/14-а
Суддя: Шестакова З. С.
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/6180/14-а
Провадження № 2-а/0182/216/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2014 року
м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області
Шестакова З.С., розглянувши у
скороченому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області (далі по
тексту - УПФУ в м. Нікополі та
Нікопольському районі) про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивує тим, що 01 жовтня 2013
року їй виповнилось 52 років, і вона 27
листопада 2013 року звернулася до УПФУ в
м. Нікополі та Нікопольському районі
для оформлення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. „б"
ст. 13 Закону України „Про пенсійне
забезпечення", оскільки має загальний
стаж більше 21 року та пільговий стаж за
Списком № 2 - 7 років 7 місяців 11 днів.

24 липня 2014 року УПФУ в м. Нікополі та
Нікопольському районі листом за №
9-116-1/10/10 відмовило їй в призначенні
пенсії, оскільки пільговий стаж не
підтверджено.

13 січня 1985 року вона була прийнята на
роботу в Маринопільський
психоневрологічний інтернат на посаду
санітарки, безпосередньо
обслуговуючої психічно хворих, де
працювала повний робочий день. 23
вересня 1992 року вона була звільнена по
п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із
скороченням штату. Записи, які
підтверджують вище наведене, мають
місце в її трудовій книжці.

Професія санітарки (молодший медичний
персонал), працюючої в
психоневрологічних закладах
(Безпосередньо обслуговуючої психічно
хворих), відноситься до Списку № 2,
пункт 1 розділу XXVI „Заклади охорони
здоров'я", затвердженого постановою
Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 та
Списку № 2 підрозділ „в"-2260000в розділу
XXІV „Заклади охорони здоров'я і
соціального забезпечення",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 10 від 26.01.1991.

Психоневрологічний інтернат є
стаціонарною установою, призначеною
для постійного проживання громадян з
психоневрологічними захворюваннями,
які потребують стороннього догляду і
медичного обслуговування.

Позивач вважає, що їй незаконно
відмовлено у призначенні пенсії на
пільгових умовах, так як пункт 3 Порядку
застосування Списків №1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року № 383, вказує, що при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.
При цьому до пільгового стажу
зараховується весь період роботи, що
передбачено Списком № 2 підрозділ
„в"-2260000в розділу XXІV „Заклади охорони
здоров'я і соціального забезпечення",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 10 від 26.01.1991. Також,
до пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків. Крім того, за змістом п. 3
Наказу не вбачається, що дія його
відноситься до посад, які до Списків
внесено вперше.

Відповідно до ст. 62 Закону України „Про
пенсійне забезпечення" основним
документом, який підтверджує стаж
роботи є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового

стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Позивач вважає, що її право на пенсію
підтверджується трудової книжкою, в
якій відображена інформація про
кількість днів, які вона пропрацювала в
якості санітарки, безпосередньо
обслуговуючої психічно хворих. Тому, на
думку позивача, уточнююча довідка в
даному випадку не потрібна.

Зміни щодо призначення пенсій
відповідно до ст. 13 Закону України „Про
пенсійне забезпечення" пенсії за віком
на пільгових умовах за Списками № 1 і №
2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення, затвердженими
Кабінетом Міністрів України, за
результатами атестації робочих місць
були внесені постановою Кабінету
Міністрів України від 01 серпня 1992 року
№ 442 „Про Порядок проведення атестації
робочих місць за умовами праці".

За п. 4 даної постанови міністерству
праці разом з Міністерством охорони
здоров'я було встановлено місячний
термін, тобто до 01 жовтня 1992 року, на
розробку методичних рекомендацій для
проведення атестації робочих місць за
умовами праці.

На час звільнення позивача з роботи 23
серпня 1992 року фактично порядок
атестації робочих місць запроваджено
не було.

Тому ОСОБА_1 просила суд визнати
противоправними дії УПФУ в м. Нікополі
та Нікопольському районі та
зобов'язати УПФУ у м. Нікополі та
Нікопольському районі призначити їй
пенсію на пільгових умовах відповідно
до п. „б" ст. 13 Закону України „Про
пенсійне забезпечення" та Списку № 2,
пункт 1 розділу XXVI „Заклади охорони
здоров'я", затвердженого постановою
Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 та
Списку № 2 підрозділ „в"-2260000в розділу
XXІV „Заклади охорони здоров'я і
соціального забезпечення",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 10 від 26.01.1991.
Зарахувати для призначення пенсії, як
стаж, який дає право на пенсію на
пільгових умовах, час її роботи на
посаді санітарки, безпосередньо
обслуговуючої психічно хворих в
Маринопільському психоневрологічному
інтернаті з 13 січня 1985 року по 23 вересня
1992 року, та виплачувати їй призначену
пенсію з 19 грудня 2012 року, виплативши
заборгованість, що утворилася з 19
грудня 2012 року.

Відповідач у своїх запереченнях від 05
вересня 2014 року за вх. № 18983/14 від 05.09.2014
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав,
пославшись на те, що пільговий стаж
позивача за Списком № 2 не
підтверджується первинними
документами, наданими ОСОБА_1 для
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. „б"
ст. 13 Закону України „Про пенсійне
забезпечення". Крім того, згідно листа
КЗ „Маринопільського
психоневрологічного інтернату"
довідка № 22 від 26.11.2013 про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній відізвана
установою, як безпідставно видану, тому
УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському
районі правомірно відмовило їй в
призначенні пенсії на пільгових
умовах.

До того ж, на думку відповідача, позивач
звернулась до суду з даним позовом з
порушенням строків, встановлених п. 2, п.
5 ст. 99 КАС України. Тому УПФУ в м.
Нікополі та Нікопольському районі
просило суд в позові ОСОБА_1 відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суддя
приходить до наступного.

Як вбачається з копії трудової книжки
ОСОБА_1 на підставі наказу № 5 від 13
січня 1985 року була прийнята санітаркою
в Маринопільський психоневрологічний
інтернат, де безпосередньо
обслуговувала психічно хворих з 13
січня 1985 року; 23 вересня 1992 року на
підставі наказу № 70 від 23 вересня 1992
року вона була звільнена з роботи за п. 1
ст. 40 КЗпП України у зв'язку із
скороченням штату (а.с.8-10).

Довідка КЗ „Маринопільського
психоневрологічного інтернату" № 22 від
26.11.2013, Акт № 2 зустрічної перевірки
Маринопільського психоневрологічного
інтернату з питань правильності видачі
довідки про заробітну плату та
пільгової довідки, підтверджували той
факт, що ОСОБА_1 дійсно з 13 січня 1985 року
по 23 вересня 1992 року працювала
санітаркою в Маринопільському
психоневрологічному інтернаті
(а.с.16-20), також цей факт не
спростовується УПФУ в м. Нікополі та
Нікопольському районі.

Професія санітарки (молодший медичний
персонал), працюючої в
психоневрологічних

закладах (Безпосередньо обслуговуючої
психічно хворих), відноситься до Списку
№ 2, пункт 1 розділу XXVI „Заклади охорони
здоров'я", затвердженого постановою
Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 та
Списку № 2 підрозділ „в"-2260000в розділу
XXІV „Заклади охорони здоров'я і
соціального забезпечення",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 10 від 26.01.1991.

Маринопільський психоневрологічний
інтернат є стаціонарною установою,
призначеною для постійного проживання
громадян з психоневрологічними
захворюваннями, які потребують
стороннього догляду і медичного
обслуговування.

ОСОБА_1 надала УПФУ в м. Нікополі та
Нікопольському районі усі необхідні
документи, передбачені п. 7 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого Постановою
Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №
22-1 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції від 27.12.2005 № 1566/11846, що
підтверджується відповідачем.

Порядком підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637 передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, с трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Пунктом 20 зазначеного Порядку,
передбачено, що у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Отже, вивчивши обставини справи, суддя
дійшов висновку, що УПФУ в м. Нікополі
та Нікопольському районі неправомірно
відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії
на пільгових умовах.

В той же час, як вбачається із заяви
ОСОБА_1 про призначення пенсії, вона
звернулась до УПФУ в м. Нікополі та
Нікопольському районі для оформлення
пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до п. „б" ст. 13 Закону
України „Про пенсійне забезпечення" 27
листопада 2013 року. Тому, суддя
приходить висновку, що саме з цієї дати
ОСОБА_1 повинна бути призначена пенсія.

Доводи відповідача щодо порушенням
ОСОБА_1 строків, встановлених п. 2, п. 5 ст.
99 КАС України, не можуть бути взяти до
уваги, оскільки даний факт нічим
недоведений.

Так, до адміністративного позову
позивачем наданий лист УПФУ в м.
Нікополі та Нікопольському районі за №
9-116-1/10/10 від 24 липня 2014 року про відмову
їй в призначенні пільгової пенсії.

В той же час, відповідач у своєму
запереченні вказує, що ОСОБА_1 було
відмовлено в призначенні пільгової
пенсії листом № 788/05/10 від 15 січня 2014
року, при цьому не надає суду копію
даного листа.

Тому суддя вважає, що позивач
звернулась до суду з даним позовом в
межах процесуальних строків,
встановлених діючим законодавством.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 6,11,71,159-163,183-2 КАС України, суддя

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії посадових осіб
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі,
Дніпропетровської області щодо
відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах
протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в м. Нікополі та
Нікопольському районі,
Дніпропетровської області призначити
ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах
відповідно до відповідно до п. „б" ст. 13
Закону України „Про пенсійне
забезпечення", Списку № 2, пункт 1
розділу XXVI „Заклади охорони здоров'я",
затвердженого постановою Ради
Міністрів

СРСР № 1173 від 22.08.1956 та Списку № 2
підрозділ „в"-2260000в розділу XXІV
„Заклади охорони здоров'я і
соціального забезпечення",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 10 від 26.01.1991, з 27
листопада 2013 року.

Зарахувати ОСОБА_1 для призначення
пенсії, як стаж, який дає право на
пенсію на пільгових умовах, час її
роботи на посаді санітарки,
безпосередньо обслуговуючої

психічно хворих в Маринопільському
психоневрологічному інтернаті з 13
січня 1985 року по 23 вересня 1992 року.

Виплачувати ОСОБА_1 призначену пенсію з
27 листопада 2013 року, виплативши
заборгованість, що утворилася з 27
листопада 2013 року.

В іншому позові відмовити.

Постанова може були
оскаржена до Апеляційного
адміністративного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя: З. С. Шестакова