Справа № 804/15017/13-а
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 р. Справа № 804/15017/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Барановського Р.А., розглянувши в
порядку скороченого провадження
адміністративний позов Державної
екологічної інспекції у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДДАП-РАКС" про
тимчасову заборона діяльності , -

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у
Дніпропетровській області звернулась
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДДАП-РАКС» (далі-ТОВ
«ДДАП-РАКС», підприємство, позивач), у
якому просить тимчасово заборонити
(зупинити) діяльність ТОВ "ДДАП-РАКС"
щодо утворення та розміщення відходів
без ліміту на утворення та розміщення
відходів та щодо експлуатації джерел
утворення викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря без
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря.

Позовні вимоги обгрунтовані
неусуненням добровільному порядку
відповідачем значних порушень,
виявлених в ході проведених перевірок,
відображених в актах дотримання
природоохоронного законодавства, а
також відсутністю у ТОВ «ДДАП-РАКС»
лімітів на утворення та розміщення
відходів, дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря.

Позиція ТОВ «ДДАП-РАКС», відображена у
наданих до суду запереченнях на позов,
полягає у безпідставності позовних
вимог. На думку відповідача, позивачем
було порушено строк звернення до суду
із позовом. Також відповідач зазначає,
що підприємство не є власником
нерухомого майна, а всі об'єкти
господарської діяльності у т.ч. офісне
приміщення та виробнича дільниця є
орендованими у ПАТ «Дніпровський
металургійний комбінат ім. Ф.Е.
Дзержинського». Відповідач не має
власних контейнерів для розміщення,
зберігання, транспортування та
утилізації відходів. Крім того,
позивачем не надано на доведення
позовних вимог письмового
повідомлення від органів
Мінекоресурсів про необхідність
подання та погодження ТОВ «ДДАП-РАКС»
проектів лімітів на утворення та
розміщення відходів на 2013 рік.
Відповідач вважає, що отримання
дозволу на розміщення відходів та
затвердження лімітів на утворення і
розміщення відходів не є обов'язковим
для всіх без виключення суб'єктів
господарювання, у зв'язку з чим
підприємство звільнено від обов'язку
одержання лімітів на утворення та
розміщення відходів, а також від
одержання дозволу на розміщення цих
відходів.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДДАП-РАКС» () виробничу діяльність
здійснює на підставі статуту (нова
редакція), що зареєстровано 26.02.2013р. за
№7001919 та свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи серії А00
№658294 від 06.03.2006р. Основною діяльністю
підприємства є обробка чорнової осі.

У період з 03.06.2013р. по 21.06.2013р. відповідно
до плану заходів з виконання
покладених на Державну екологічну
інспекцію у Дніпропетровській області
завдань на II квартал 2013 року, на
підставі наказу №593-П від 16.04.2013 р.,
направлення № 4-3475-9-3 від 16.04.2013 р.,
повідомлення № 4-3476-9-3 від 16.04.2013 р.,
позивачем було проведено планову
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства
України ТОВ «ДДАП-РАКС».

За результатами перевірки Державною
екологічною інспекцією у
Дніпропетровській області було
складено акт та видано припис від 01.07.2013
№ 4-5941-9-3 про усунення порушень вимог
природоохоронного законодавства
виявлених під час перевірки.

У зв'язку з невстановленням
відповідальних осіб, винних у
виявлених порушеннях
природоохоронного законодавства з
метою складення протоколів про
адміністративне правопорушення,
Державна екологічна інспекція у
Дніпропетровській області направила
до керівництва ТОВ «ДДАП-РАКС» листи з
проханням надати відповідальних осіб
для складання протоколів від 01.07.2013
року №4-5940-9-3 та від 31.07.2013 року №4-7282-9-3.

Відповідачем були направлені до
Державної екологічної інспекції у
Дніпропетровській області заперечення
на Акт перевірки від 21.06.2013р.,
повідомлення № 332 від 01.08.2013р. лист за
вих. 340 від 15.10.2013р. про фактичне
виконання вимог, визначених у приписі
№4-5941-9-3 від 01.07.2013р.

Згідно наказу від 09.09.2013 р. №1345-П,
направлення № 4-8506-9-3 від 09.09.2013 р.,
Державною екологічною інспекцією у
Дніпропетровській області у період з
14.10.2013р. по 18.10.2013р. було проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог природоохоронного законодавства
України у діяльності ТОВ «ДДАП-РАКС»
щодо виконання приписів попередньої
перевірки від 03.06.2013р.-21.06.2013р.

Так, за результатами повторної
перевірки Державною екологічною
інспекцією у Дніпропетровській
області було складено акт та винесено
припис від 18.10.2013р.

В ході обстеження підприємства
встановлено, що на підприємстві
відсутні матеріали інвентаризації
джерел утворення відходів, відсутні
ліміти на утворення і розміщення
відходів на 2012-2013р. та дозвіл на
розміщення відходів на 2012-2013р. не
отримано, що є порушенням ст. 7, 17, 32, 33
Закону України «Про відходи», ст. 55
Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища».

Крім зазначеного, підприємством не
проведена інвентаризація стаціонарних
джерел викиду забруднюючих речовин в
атмосферне повітря та відсутній дозвіл
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, що є порушенням вимог ст. 10,11
Закону України «Про охорону
атмосферного повітря».

За невиконання припису попередньої
планової перевірки посадову особу ТОВ
«ДДАП-РАКС» притягнуто до
адміністративної відповідальності.
Зазначене підтверджується протоколом
про адміністративне правопорушення
№05165 від 21.10.2013р., постановою про
накладення адміністративного
стягнення № 05165 від 21.10.2013р. та
квитанцією про сплату штрафу на суму 255
грн.

У зв'язку з неусуненням відповідачем
порушень вимог природоохоронного
законодавства, Державна екологічна
інспекція у Дніпропетровській області
звернулась у встановлений
законодавством строк до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із зазначеним
позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 4.2 Положення про державну
екологічну інспекцію в Автономній
республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, яке затверджено
наказом Міністерства екології та
природних ресурсів України № 429 від
04.11.2011р. передбачено, що Державна
екологічна інспекція у
Дніпропетровській області, відповідно
до покладених на неї завдань, здійснює
державний нагляд (контроль) за
додержанням територіальними органами
центральних органів виконавчої влади,
місцевими органами виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування в
частині здійснення делегованих їм
повноважень органів виконавчої влади,
підприємствами, установами та
організаціями незалежно від форми
власності і господарювання,
громадянами України, іноземцями та
особами без громадянства, а також
юридичними особами - нерезидентами
вимог природоохоронного
законодавства. Відповідно до пункту 6.4
вказаного Положення Держекоінспекція
у Дніпропетровській області для
виконання покладених на неї завдань
проводить перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначено Законом України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності".

Відповідно до ст. 1 Закону, державний
нагляд (контроль) - діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища, заходи
державного нагляду (контролю) - планові
та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Частиною 7 статті 7 вказаного закону
передбачено, що на підставі акта,
складеного за результатами здійснення
заходу, в ході якого виявлено порушення
вимог законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду.

Право позивача обмежувати чи зупиняти
діяльність підприємств у випадку їх
експлуатації з порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
прямо випливає з п. "ж" ч. 1 ст. 20 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища".

Зобов'язання відповідача обмежити або
тимчасово заборонити діяльність
підприємства, яке порушує вимоги
екологічної безпеки випливає з
приписів п. 4 "Порядку обмеження,
тимчасової заборони (зупинення) чи
припинення діяльності підприємств,
установ, організацій і об'єктів у разі
порушення ними законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища", затвердженого Постановою
Верховної ради України від 29.10.1992р.

Правові, організаційні та економічні
засади діяльності, пов'язаної із
запобіганням або зменшенням обсягів
утворення відходів, їх збиранням,
перевезенням, зберіганням,
сортуванням, обробленням, утилізацією
та видаленням, знешкодженням та
захороненням, а також з відверненням
негативного впливу відходів на
навколишнє природне середовище та
здоров'я людини на території України
визначено Законом України «Про
відходи».

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону
України "Про відходи", відходи - будь-які
речовини, матеріали і предмети, що
утворилися у процесі виробництва чи
споживання, а також товари (продукція),
що повністю або частково втратили свої
споживчі властивості і не мають
подальшого використання за місцем їх
утворення чи виявлення і від яких їх
власник позбувається, має намір або
повинен позбутися шляхом утилізації чи
видалення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
відходи", суб'єкти господарської
діяльності у сфері поводження з
відходами зобов'язані, зокрема,
запобігати утворенню та зменшувати
обсяги утворення відходів,
забезпечувати приймання та утилізацію
використаних пакувальних матеріалів і
тари, в яких знаходилася продукція цих
підприємств, установ та організацій -
суб'єктів господарської діяльності,
або укладати угоди з відповідними
організаціями на їх збирання та
утилізацію, на основі
матеріально-сировинних балансів
виробництва виявляти і вести первинний
поточний облік кількості, типу і складу
відходів, що утворюються, збираються,
перевозяться, зберігаються,
обробляються, утилізуються,
знешкоджуються та видаляються, і
подавати щодо них статистичну
звітність у встановленому порядку.

Статтею 32 Закону України "Про відходи"
заборонено вести будь-яку господарську
діяльність, пов'язану з утворенням
відходів, без одержання від спеціально
уповноважених органів виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
лімітів на обсяги утворення та
розміщення лімітів. Розміщення
відходів дозволяється лише за
наявності спеціального дозволу на
визначених місцевими радами
територіях у межах встановлених
лімітів з додержанням санітарних і
екологічних норм способом, що
забезпечує можливість їх подальшого
використання як вторинної сировини і
безпеку для навколишнього природного
середовища та здоров'я людей.

Зберігання та видалення відходів
здійснюються в місцях, визначених
органами місцевого самоврядування з
врахуванням вимог земельного та
природоохоронного законодавства, за
наявності спеціальних дозволів, у яких
визначені види та кількість відходів,
загальні технічні вимоги, заходи
безпеки, відомості щодо утворення,
призначення, методів оброблення
відповідно до встановлених лімітів та
умови їх зберігання (ч. 4 ст. 33 Закону
України «Про відходи»).

Згідно з ст. 33 Закону України "Про
відходи", на кожне місце чи об'єкт
зберігання або видалення відходів
складається спеціальний паспорт, в
якому зазначаються найменування та код
відходів (згідно з державним
класифікатором відходів), їх
кількісний та якісний склад,
походження, а також технічні
характеристики місць чи об'єктів
зберігання чи видалення і відомості
про методи контролю та безпечної
експлуатації цих місць чи об'єктів.

Статтею 55 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»
встановлено, що суб'єкти права
власності на відходи повинні вживати
ефективних заходів для зменшення
обсягів утворення відходів, а також для
їх утилізації, знешкодження або
розміщення.

Розміщення відходів дозволяється лише
за наявності спеціального дозволу на
визначених місцевими радами
територіях у межах установлених
лімітів з додержанням санітарних і
екологічних норм способом, що
забезпечує можливість їх подальшого
використання як вторинної сировини і
безпеку для навколишнього природного
середовища та здоров'я людей.

При цьому, відповідач зазначає, всі
відходи, що утворюються від виробничої
діяльності підприємства передаються
на підставі відповідних договорів для
утилізації чи переробки
спеціалізованим підприємствам.

Проте, такі доводи відповідача є
безпідставними, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, на підприємстві
на період проведення перевірки були
відсутні паспорти на відходи, які
утворюються під час виробничої
діяльності підприємства, відсутній
дозвіл на розміщення та ліміт на
утворення та розміщення відходів, не
ведеться журнал первинного обліку
відходів, що є порушенням ст. 17, 32, 33
Закону України "Про відходи", а
наявність відповідних договорів на
передачу відходів не звільняє позивача
отримати відповідний дозвіл на
розміщення та ліміт на утворення та
розміщення відходів, обов'язок
отримання якого передбачений ст. 32
Закону України "Про відходи".

Відповідно п. 8 Порядку розроблення,
затвердження і перегляду лімітів на
утворення та розміщення відходів,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1218 від 03.08.1998 року,
звільненню від одержання лімітів
підлягають тільки власники побутових
відходів, які уклали договори на
розміщення відходів з підприємствами
комунального господарства.

01.01.2013р. між Публічним акціонерним
товариством «Дніпровський
металургійний комбінат ім. Ф.Е.
Дзержинського» (замовник) та ТОВ
«ДДАП-РАКС» (виконавець) був укладений
договір №12-1909-02, за яким виконавець
бере на себе зобов'язання по наданню
послуг з обробки чорнової осі,
виготовленої замовником.

У зв'язку з тим, що контрагент
відповідача по договору №12-1909-02 не є
підприємством комунального
господарства, а предметом договору не
являється розміщення відходів, дія
даної норми Порядку не
розповсюджується на спірні
правовідносини.

Суд критично оцінює доводи відповідача
з посиланням на п. 10 та п. 11 Порядку
розроблення, затвердження і перегляду
лімітів на утворення та розміщення
відходів на території України,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.1998 року № 1218,
щодо необхідності попереднього
включення позивача в перелік власників
відходів, яким необхідно одержати
ліміти на утворення та розміщення
відходів, для отримання дозволу,
оскільки вказаним нормативно-правовим
актом регулювався лише порядок
розроблення, затвердження і перегляд
лімітів на утворення та розміщення
відходів суб'єктами владних
повноважень.

Також слід зазначити, що не визначення
місцевою державною адміністрацією
переліку власників відходів та
неповідомлення позивача органом
охорони навколишнього середовища про
необхідність подання на погодження
проектів лімітів на утворення та
розміщення відходів на наступний рік,
не може слугувати причиною для
звільнення позивача від визначеного
нормами вищезазначеного Закону
обов'язку здійснювати свою
господарську діяльність лише за
наявності ліміту на утворення та
розміщення відходів та дозволу на
розміщення відходів.

Правові і організаційні основи та
екологічні вимоги в галузі охорони
атмосферного повітря визначено
Законом України «Про охорону
атмосферного повітря».

Відповідно до статті 12 Закону України
"Про охорону атмосферного повітря"
господарська чи інші види діяльності,
пов'язані з порушенням умов і вимог до
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря і рівнів впливу
фізичних та біологічних факторів на
його стан, передбачених дозволами, може
бути обмежена, тимчасово заборонена
(зупинена) або припинена відповідно до
законодавства.

Згідно частини 5 ст. 11 Закону України
«Про охорону атмосферного повітря»
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами можуть здійснюватися після
отримання дозволу, який видається
територіальним органом спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань екології та
природних ресурсів за погодженням із
територіальним органом спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань охорони
здоров'я.

Статтею 10 Закону України «Про охорону
атмосферного повітря» передбачені
зобов'язання підприємств, установ,
організацій та громадян-субєктів
підприємницької діяльності, що
здійснюють викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря та
діяльність яких пов'язана з впливом
фізичних та біологічних факторів на
його стан, зокрема: здійснювати
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо;
вживати заходів щодо зменшення обсягів
викидів забруднюючих речовин і
зменшення впливу фізичних факторів;
здійснювати контроль за обсягом і
складом забруднюючих речовин, що
викидаються в атмосферне повітря і
рівнями фізичного впливу та вести їх
постійний облік.

Матеріалами справи підтверджується, що
ТОВ «ДДАП-РАКС» з метою вивчення
обсягів впливу на атмосферне повітря
уклало Договір із ліцензованою
організацією, яка розробляє необхідну
дозвільну документацію в
природоохоронній сфері, провело
інвентаризацію джерел викидів та
обґрунтовуючих матеріалів, надало
оголошення в газеті, щодо даних заходів
і 22.11.2013р. передало на розгляд і
затвердження до Департаменту екології
та природних ресурсів
Дніпропетровської
обдержадміністрації на затвердження
звітну документацію з приводу джерел
викидів, проте доказів отримання
відповідачем дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря до суду не надано.

Таким чином, враховуючи відсутність
доказів усунення виявлених
контролюючим органом порушень
природоохоронного законодавства та
дозвільних документів, які надають
відповідачу право здійснювати
експлуатацію джерел утворення викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, а також не отримання
підприємством лімітів на утворення та
розміщення відходів, суд приходить до
висновку, що адміністративний позов
Державної екологічної інспекції у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДДАП-РАКС" про
тимчасову заборону діяльності -
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Тимчасово заборонити (зупинити)
діяльність щодо утворення та
розміщення відходів без ліміту на
утворення та розміщення відходів
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДДАП-РАКС" (код
ЄДРПОУ № 33984335, юридична адреса: 51925,
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, вул. Губи, 1).

Тимчасово заборонити (зупинити)
діяльність щодо експлуатації джерел
утворення викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря без
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДДАП-РАКС"
(код ЄДРПОУ № 33984335, юридична адреса: 51925,
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, вул. Губи, 1).

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДДАП-РАКС" () на користь Державної
екологічної інспекції у
Дніпропетровській області (, р/р №2677 у ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012)
судові витрати у розмірі 68,82 грн.
(шістдесят вісім гривень вісімдесят
дві копійки).

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова підлягає негайному
виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1
ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня отримання
копії постанови апеляційної скарги, з
подачею її копії відповідно до
кількості осіб, які беруть участь у
справі. Постанова, прийнята у
скороченому провадженні, крім її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя Р.А. Барановський