Справа № 808/5214/14
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року (12 год. 15 хв.) Справа №
808/5214/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді
Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області, м.
Запоріжжя

до відповідача: Приватного
підприємства «Ютіс 7», м. Запоріжжя

про: стягнення коштів за податковим
боргом з рахунків платника податків у
банках та за рахунок готівки, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області (далі
- позивач або ДПІ в Орджонікідзевському
м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області) звернулась із
адміністративним позовом до
Приватного підприємства «Ютіс 7» (далі -
відповідач або ПП «Ютіс 7»), в якому
позивач просить суд стягнути кошти з
рахунків платника податків -
Приватного підприємства «Ютіс 7» у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, а також за рахунок готівки, що
належить такому платнику податків, в
сумі податкового боргу за штрафними
санкціями в розмірі 1 701,00 грн.

В обґрунтування адміністративного
позову зазначає, що ПП «Ютіс 7» має
податковий борг перед бюджетом у
розмірі 1 701,00 грн., який виник в
результаті несплати відповідачем
штрафних санкцій, застосованих до
підприємства згідно винесених
контролюючим органом податкових
повідомлень-рішень від 03.03.2014 №№ 0
та . З метою погашення
заборгованості та на виконання вимог
ст. 59 Податкового кодексу України, на
адресу відповідача направлено
податкову вимогу форми «Ю» від 27.05.2014 №
208-25, яка залишилась без виконання.
Враховуючи, що на сьогодні
заборгованість відповідача за
штрафними санкціями залишається не
сплаченою до бюджету, позивач просить
стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 18.08.2014
відкрито провадження в
адміністративній справі № 808/5214/14 та
призначено справу до розгляду у
судовому засіданні на 08.09.2014.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, 08.09.2014 подав
через канцелярію суду заяву (вх. № 33847)
про розгляд справи без участі ДПІ в
Орджонікідзевському м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області.
Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

В судове засідання 08.09.2014 представник
відповідача також не з'явився. Поштова
кореспонденція направлена на адресу
місцезнаходження відповідача
повернулась до суду 01.09.2014 з відміткою
відділення поштового зв'язку - «за
закінченням терміну зберігання».

Частиною 4 ст. 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) передбачено, що у
разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
поштової адреси судовий виклик або
судове повідомлення надсилаються:

юридичним особам та фізичним особам -
підприємцям - за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців;

фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Враховуючи те що, поштова
кореспонденція направлялась
відповідачу за адресою, яка відповідає
реєстраційним відомостям, то згідно
вимог ст.ст. 33, 35 КАС України, слід
вважати, що останній повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи
належним чином.

За приписами ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку щодо можливості розгляду
справи за відсутності представників
сторін, на підставі наявних у справі
матеріалів, в порядку письмового
провадження.

У зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі та
з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Проаналізувавши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, дослідивши
та оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд приходить до наступних
висновків.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 21.07.2014 №
19024890, відповідач - Приватне
підприємство «Ютіс 7» ()
зареєстроване як юридична особа 06.11.2009
Виконавчим комітетом Запорізької
міської ради, номер запису в Єдиному
державному реєстрі про проведення
державної реєстрації юридичної особи -
1 026277, за адресою: 69001, Запорізька
область, м. Запоріжжя,
Орджонікідзевський район, бул.
Шевченка, буд. 27, кв. 50.

Основні засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України визначені Законом
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995
№ 481/95-ВР (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин, далі
- Закон України № 481/95-ВР).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України №
481/95-ВР, контроль за дотриманням норм
цього Закону здійснюють органи, які
видають ліцензії, а також інші органи в
межах компетенції, визначеної законами
України.

Частиною 11 ст. 15 Закону України № 481/95-ВР
передбачено, що роздрібна торгівля
алкогольними напоями (крім столових
вин) або тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензій.

Також, відповідно до п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VI (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин, далі
- Податковий кодекс України), оригінал
торгового патенту повинен бути
розміщений:

на фронтальній вітрині магазину, а за
її відсутності - біля реєстратора
розрахункових операцій;

на фронтальній вітрині малої
архітектурної форми;

на табличці в автомагазинах, на
розвозках та інших видах пересувної
торговельної мережі, а також на лотках,
прилавках та інших видах торговельних
точок, відкритих у відведених для
торговельної діяльності місцях;

у пунктах обміну іноземної валюти;

у приміщеннях для надання платних
послуг, а також у приміщеннях, в яких
проводяться розважальні ігри.

Для запобігання пошкодженню торгового
патенту (вигорання на сонці, псування
внаслідок затікання дощової води,
псування сторонніми особами тощо)
дозволяється розміщувати нотаріально
засвідчені копії торгових патентів у
визначених цією частиною місцях. При
цьому оригінал такого патенту повинен
зберігатися у відповідальної особи
суб'єкта господарювання або
відповідальної особи відокремленого
підрозділу, яка зобов'язана надавати
його для огляду уповноваженим законом
особам (п.п. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 Податкового
кодексу України).

Крім того, згідно пп. 1, 2 ст. 3 Закону
України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (зі змінами та доповненнями,
далі - Закон України № 265/95-ВР), суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції.

07.02.2014 фахівцями Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
проведено фактичну перевірку ПП «Ютіс
7» з питання додержання суб'єктами
господарювання вимог, встановлених
законодавством України, які є
обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, якою встановлені
наступні порушення:

- здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями (коньяк «Ай
Петрі» 0,50 гр. вартістю 08 грн. 00 коп.) без
наявної відповідної ліцензії на право
здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями, чим порушено
вимоги ст. 15 Закону України № 481/95-ВР;

- порушено порядок використання
торгового патенту, зокрема оригінал
торгового патенту не був розміщений на
фронтальній вітрині малої
архітектурної форми. Натомість,
знаходилась копія, яка не була
засвідчена нотаріально, чим порушено
вимоги п.п. 267.6, п.п. 267.6.1, п.п. 267.6.3 ст. 267
Податкового кодексу України;

- не проведення розрахункової операції
на повну суму покупки через реєстратор
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
документів, що підтверджує виконання
розрахункової операції.

За результатами перевірки Державною
податковою інспекцією у Жовтневому
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області 07.02.2014 складено акт №
02/21/36803634/26/0005/08/29/211, примірник якого
отримано безпосередньо директором ПП
«Ютіс 7» Санько Т.Л. 07.02.2014, про що
свідчить підпис даної особи в акті
перевірки.

Згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у тому
числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган (п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України).

Абзацом 5 ч. 2 ст. 17 Закону України №
481/95-ВР передбачено, що до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у
разі оптової (включаючи імпорт та
експорт) і роздрібної торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, алкогольними напоями та
тютюновими виробами без наявності
ліцензій, - 200 відсотків вартості
отриманої партії товару, але не менше
1700 гривень.

Згідно п. 1 ст. 17 Закону України № 265/95-ВР,
за порушення вимог цього Закону до
суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів доходів і зборів
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах у разі встановлення
протягом календарного року в ході
перевірки факту: проведення
розрахункових операцій з
використанням реєстраторів
розрахункових операцій або
розрахункових книжок на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих
послуг); непроведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій з фіскальним
режимом роботи; невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній у
денному звіті, а в разі використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня;
нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки на
окремому господарському об'єкті такого
суб'єкта господарювання:

вчинене вперше - 1 гривня;

вчинене вдруге - 100 відсотків вартості
проданих з порушеннями, встановленими
цим підпунктом, товарів (послуг);

за кожне наступне вчинене порушення - у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих з порушеннями, встановленими
цим підпунктом, товарів (послуг).

На підставі акту перевірки від 07.02.2014 №
02/21/36803634/26/0005/08/29/211 ДПІ в
Орджонікідзевському м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
винесені податкові
повідомлення-рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення форми
«С» від 03.03.2014 № 0, відповідно до
якого до відповідача застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в
розмірі 1 700,00 грн. (код платежу 21081100);

- податкове повідомлення-рішення форми
«С» від 03.03.2014 № , відповідно до
якого до відповідача застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в
розмірі 1,00 грн. (код платежу 21080900).

Вищезазначені податкові
повідомлення-рішення направлені
відповідачу рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Проте,
поштова кореспонденція повернулась на
адресу податкового органу з відміткою
відділення поштового зв'язку -
«організація не зареєстрована; за
закінченням терміну зберігання», що
підтверджується наданою позивачем
копією поштового конверту.

Пунктом 58.3 ст. 58 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли
пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

З урахуванням положень п. 58.3 ст. 58
Податкового кодексу України, вказані
податкові повідомлення-рішення
вважаються врученими відповідачу
належним чином.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 Податкового
кодексу України зазначено, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Як передбачено п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Оскільки сума штрафних (фінансових)
санкцій, застосованих до відповідача
згідно податкових повідомлень-рішень
форми «С» від 03.03.2014 №№ 0 та
ПП «Ютіс-7» у встановлені
законодавством строки не сплачена до
бюджету, то вона набула статусу
податкового боргу.

Отже, податковий борг відповідача за
штрафними санкціями становить 1 701,00
грн.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Як зазначено у п.п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України податкова
вимога - це письмова вимога органу
державної податкової служби до
платника податків щодо погашення суми
податкового боргу.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового
кодексу України, податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Судом з'ясовано, що ДПІ в
Орджонікідзевському м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
сформовано та направлено на адресу
відповідача рекомендованим листом з
повідомленням про вручення податкову
вимогу форми «Ю» від 27.05.2014 № 208-25 на
загальну суму податкового боргу
платника податків за узгодженими
грошовими зобов'язаннями у розмірі 1
701,00 грн.

Із наданої позивачем копії поштового
конверту вбачається, що поштова
кореспонденція повернулась до
податкового органу з відміткою
відділення поштового зв'язку - «за
закінченням терміну зберігання».

З урахуванням положень п. 58.3 ст. 58
Податкового кодексу України, податкова
вимога вважається врученою
відповідачу належним чином.

Наразі, податкова вимога форми «Ю» від
27.05.2014 № 208-25 в порядку визначеному ст. 60
Податкового кодексу України позивачем
не відкликана, оскільки з моменту її
винесення заборгованість відповідача
залишається не погашеною, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи інтегрованими картками
платника податків та довідкою про
заборгованість відповідача станом на
08.09.2014.

Згідно пп. 95.1 - 95.2 ст. 95 Податкового
кодексу України, орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України передбачено, що
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового
кодексу України, стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

За приписами п. 95.4 ст. 95 Податкового
кодексу України, контролюючий орган на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в разі якщо
особа, яка бере участь у справі, без
поважних причин не надасть докази на
пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи, відповідачем
не надано суду доказів повного або
часткового погашення заборгованості,
нормативно та документально
обґрунтованих заперечень проти
позовних вимог, а також доказів, які б
спростовували доводи позивача.

З огляду на викладене, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази у їх
сукупності, а також враховуючи, що
всупереч вимогам чинного
законодавства, податковий борг за
штрафними санкціями в сумі 1 701,00 грн.
залишається не сплаченим відповідачем
в добровільному порядку, суд вважає
позовні вимоги ДПІ в
Орджонікідзевському м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст. ст. 11, 41, 71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області до
Приватного підприємства «Ютіс 7» про
стягнення коштів за податковим боргом
з рахунків платника податків у банках
та за рахунок готівки, - задовольнити
повністю.

Стягнути з рахунків платника податків -
Приватного підприємства «Ютіс 7» (69001,
Запорізька область, м. Запоріжжя,
Орджонікідзевський район, бул.
Шевченка, буд. 27, кв. 50, ),
у банках, обслуговуючих такого
платника податків та за рахунок
готівки, що належить такому платнику
податків, на користь Державного
бюджету (одержувач - УК у м. Запоріжжі
(Орджонікідзевський район), , код платежу 21081100, р/р 0007, банк
- ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015)
кошти з податкового боргу за штрафними
санкціями в розмірі 1 700,00 (одна тисяча
сімсот гривень 00 коп.) грн. та на користь
Державного бюджету (одержувач - УК у м.
Запоріжжі (Орджонікідзевський район),
, код платежу 21080900, р/р
0007, банк - ГУДКСУ у Запорізькій
області, МФО 813015) кошти з податкового
боргу за штрафними санкціями в розмірі
1,00 (одна гривня 00 коп.) грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.Я. Максименко