Справа № 823/2352/14
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
справа № 823/2352/14

м. Черкаси

18 год. 20 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

при секретарях судового засідання
Будченку А.Ю., Педані О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Темчишиної
С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
Черкаському районі Черкаської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - відділ державної
виконавчої служби Черкаського
районного управління юстиції, про
визнання протиправними дій, визнання
протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський
окружний адміністративний суд з
вищезазначеним позовом, в якому
просить визнати протиправним, нечинним
повністю з дня його прийняття та
скасувати, як незаконне, рішення
першого заступника начальника
управління Пенсійного фонду України в
Черкаському районі Черкаської області
«Про застосування фінансових санкцій
за неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України» від 31.08.2011 року №375, яким
застосовано до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_3 фінансову санкцію у
розмірі 170 грн. 00 грн. за неподання звіту
про суми нарахованого доходу
застрахованих осіб та суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
органів Пенсійного фонду України за 2010
рік у строки, визначені законодавством;
визнати протиправними дії відповідача
в частині передачі рішення першого
заступника начальника управління
Пенсійного фонду України в Черкаському
районі Черкаської області «Про
застосування фінансових санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України» від 31.08.2011 року №375 для
виконання державній виконавчій службі
без отримання цього рішення позивачем;
визнати протиправними дії відповідача
в частині передачі рішення першого
заступника начальника управління
Пенсійного фонду України в Черкаському
районі Черкаської області «Про
застосування фінансових санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України» від 31.08.2011 року №375 для
виконання державній виконавчій службі
після закінчення 1 року з дня набрання
ним чинності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
вимога рішення першого заступника
начальника управління Пенсійного
фонду України в Черкаському районі
Черкаської області «Про застосування
фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності до
органів Пенсійного фонду України» від
31.08.2011 року №375 є незаконним, оскільки
на час його винесення п. 5 частини 9 ст. 106
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» втратив
чинності на підставі Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Окрім того,
позивач зазначає, що рішення «Про
застосування фінансових санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України» від 31.08.2011 року №375 є
неправомірним, а тому відповідач не мав
права його передавати до органів
державної виконавчої служби, оскільки
позивач до 30.07.2014р. оскаржуване рішення
не отримував, а Законом чітко
встановлено, що рішення органів
Пенсійного фонду України, як виконавчі
документи, можуть бути передані для
примусового виконання державній
виконавчій службі лише при умові, якщо
страхувальник не сплатив у
добровільному порядку зазначені в
цьому рішенні суми протягом 10 робочих
днів з дня отримання цього рішення про
накладення цієї фінансової санкції, і
не оскаржить дане рішення.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
позов просив задовольнити повністю з
підстав, викладених в позовній заяві та
додаткових поясненнях по справі.

Відповідач позовні вимоги не визнав та
надав суду заперечення на
адміністративний позов в яких
зазначив, що рішення «Про застосування
фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності до
органів Пенсійного фонду України» від
31.08.2011 року №375 надсилалось позивачу
поштою, однак листи повертались до
управління із зазначенням причин
повернення «за зазначеною адресою не
проживає», а тому в розумінні
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України оскаржуване рішення
вважається належним чином врученим
адресату. Враховуючи, що сума штрафу не
була сплачена позивачем у встановлений
строк, оскаржуване рішення від 31.08.2011
року №375 було передано до органу
державної виконавчої служби для
стягнення в примусовому порядку.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення
адміністративного позову заперечував
в повному обсязі.

Від третьої особи на адресу суду
надійшло клопотання про розгляд справи
без участі представника відділу
державної виконавчої служби
Черкаського районного управління
юстиції.

Заслухавши пояснення представників
осіб, які беруть участь у справі,
розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

31 серпня 2011 року управлінням
Пенсійного фонду України в Черкаському
районі Черкаської області проведено
перевірку своєчасності подання ОСОБА_3
звітності до системи
персоніфікованого обліку за 2010 рік.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_3 не
було подано у встановлені строки
звітність до системи
персоніфікованого обліку за 2010 рік, що
є порушенням ч. 4 ст. 2 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058-IV та постанови правління Пенсійного
фонду України від 05.11.2009 року № 26-1.

За результатами перевірки та на
підставі п. 5 частини 9 ст. 106 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за неподання звіту про
суми нарахованого доходу
застрахованих осіб та суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
органів Пенсійного фонду України за 2010
рік у строки, визначені законодавством,
до суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_3 було
застосовано фінансову санкцію у
розмірі 170 грн. про що винесено рішення
«Про застосування фінансових санкцій
за неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України» від 31.08.2011 року №375.

Як вбачається з вищезазначеного рішень
про застосування фінансових санкцій,
відповідач посилається на п. 5 ч. 9 ст. 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Проте, суд зазначає, що відповідно до
пп. й) п. 12 ч. 11 Розділу VIII Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, (в
редакції станом на момент виникнення
правовідносин між сторонами), який
набрав чинності 01.01.2011 року,
передбачено, що у Законі України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (Відомості Верховної Ради
України, 2003 р., №№ 49-51, ст.376 із
наступними змінами), частини першу -
дев'яту статті 106 виключено.

Отже, відповідно до ст. 58 Конституції
України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії у часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

У Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99
(справа про зворотну дію в часі законів
та інших нормативно-правових актів)
Конституційний Суд України зазначив,
що дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.
Положення частини першої статті 58
Конституції України про зворотну дію в
часі законів та інших
нормативно-правових актів у випадках,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи, стосується
фізичних осіб і не поширюється на
юридичних осіб.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 6
Конституції України, органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України.

Таким чином, з 01.01.2011 року втратили
чинність норми, які визначали склад
правопорушення і розміри
відповідальності за встановлені в
вищезазначених актах порушення.

Виходячи зі змісту п. 7 Перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», органи пенсійного фонду
зберегли повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом, в тому числі
повноваження, передбачені ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Отже, органи Пенсійного фонду можуть
стягувати ті недоїмки, штрафи та пеню,
які виникли до 01.01.2011 року. Механізм
стягнення цих сум відповідає змісту
ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та застосовується з
посиланням на п.7 Перехідних положень
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Проте, органи Пенсійного фонду України
з 01.01.2011 року не вправі за порушення
нараховувати штрафи та пеню, визначені
ст. 106 Закону № 1058, оскільки передбачені
відповідними нормами склади
правопорушень та санкції втратили
чинність, і їх застосування з 01.01.2011
року суперечить ст. 58 Конституції
України.

Частина 2 ст.19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Тому, суд зазначає, що аналіз норм
чинного законодавства та матеріалів
справи свідчить про те, що відповідачем
прийнято протиправне рішення на
підставі норм Закону, які втратили
чинність на момент виникнення
правовідносин між сторонами, а тому
адміністративний позов в частині
визнання протиправним та скасування
рішення першого заступника начальника
управління Пенсійного фонду України в
Черкаському районі Черкаської області
«Про застосування фінансових санкцій
за неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України» від 31.08.2011 року №375 підлягає до
задоволення.

Щодо позовних вимог позивача в частині
визнання протиправними дій
відповідача в частині передачі рішення
першого заступника начальника
управління Пенсійного фонду України в
Черкаському районі Черкаської області
«Про застосування фінансових санкцій
за неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України» від 31.08.2011 року №375 для
виконання державній виконавчій службі
та після закінчення 1 року з дня
набрання ним чинності, то суд зазначає
наступне.

Частиною 14 ст. 106 Закону України №1058-IV
визначено, що рішення органу
Пенсійного фонду про нарахування пені
або накладення штрафу, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, є виконавчим документом.

У разі якщо страхувальник, банк чи
організація, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, отримали рішення про
нарахування пені та накладення штрафу,
передбачених частинами дев'ятою і
десятою цієї статті, і не сплатили
зазначені в них суми фінансових
санкцій протягом десяти робочих днів, а
також не оскаржили це рішення чи не
повідомили у цей строк відповідний
виконавчий орган Пенсійного фонду про
його оскарження, воно передається для
виконання державній виконавчій службі
та страхувальнику. Суми пені та
фінансових санкцій, застосованих за
порушення порядку та строків
обчислення, нарахування та сплати
страхових внесків стягуються в тому ж
порядку, що й недоїмка із сплати
страхових внесків. Суми пені та штрафів
можуть бути включені до вимоги про
сплату недоїмки, якщо застосування цих
фінансових санкцій пов'язано з
виникненням та сплатою недоїмки.

Абзацом 1 статті 15 Закону України №1058-IV
встановлено, що строк давності щодо
стягнення недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Оскільки чинним законодавством
України передбачено право органу
Пенсійного фонду України передавати
рішення про нарахування пені та
накладення штрафу, передбачених
частинами дев'ятою і десятою статті 106
Закону №1058-IV для виконання державній
виконавчій службі, а тому
адміністративний позов в частині
визнання протиправними дій
відповідача в частині передачі рішення
першого заступника начальника
управління Пенсійного фонду України в
Черкаському районі Черкаської області
«Про застосування фінансових санкцій
за неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України» від 31.08.2011 року №375 для
виконання державній виконавчій служб -
не підлягає до задоволення.

Приймаючи до уваги вказані обставини,
суд приходить до висновку про часткове
задоволення адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Відповідно до положень ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України

Керуючись ст.ст. 14, 86, 94, 159-163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення першого заступника начальника
управління Пенсійного фонду України в
Черкаському районі Черкаської області
«Про застосування фінансових санкцій
за неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України» від 31.08.2011 року №375.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_3
судовий збір у розмірі 182 грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлений
22.09.2014.