Справа № 816/2368/14
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.Справа № 816/2368/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
09.07.2014р. по справі № 816/2368/14

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Прокуратури Новосанжарського
району Полтавської області ,
Полтавської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, звернулась до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
прокуратури Новосанжарського району
Полтавської області, Полтавської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області, в
якому просила суд:

- встановити відсутність компетенції
прокуратури Новосанжарського району
Полтавської області щодо направлення
вимоги на адресу Полтавської ОДПІ на
підставі ст. 8, п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону
України "Про прокуратуру" про надання
інформації про правові підстави
здійснення позивачем підприємницької
діяльності з роздрібної торгівлі
протягом 2012-2013 рр.;

- визнати дії Полтавської ОДПІ щодо
надання відповіді на незаконну вимогу
прокуратури Новосанжарського району
Полтавської області неправоміними.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
прийняття оскаржуваної постанови при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
першої інстанції, при прийнятті
оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 09.07.2014 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити у повному
обсязі.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції, що 21
вересня 2001 року ОСОБА_1 зареєстрована
як фізична особа-підприємець державним
реєстратором Новосанжарської РДА
Полтавської області, про що видано
свідоцтво державного зразка серії
НОМЕР_1 (а.с. 6).

Прокурором Новосанжарського району
винесена постанова про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
від 28 квітня 2014 року (а.с. 20-21) з метою
перевірки дотримання вимог
податкового законодавства у
діяльності Новосанжарського
відділення Полтавської ОДПІ.

В межах проведення перевірки за
додержанням вимог законодавства у
діяльності Новосанжарського
відділення Полтавської ОДПІ при
здійсненні контрольних повноважень
Прокуратурою Новосанжарського району
Полтавської області на адресу
Полтавської ОДПІ направлено вимогу від
28 квітня 2014 року № 67-1272 вих.-14 про
надання інформації про правові
підстави здійснення ФОП ОСОБА_1
підприємницької діяльності з
роздрібної торгівлі протягом 2012-2013
років.

За результатами розгляду вказаної
вимоги Полтавською ОДПІ листами від 28
квітня 2014 року № 1540/10/16-24-15-34 та від 29
квітня 2014 року № 363/16/16-24-17-44 надано
запитувану інформацію, у якій
повідомляється про обрану позивачем
систему оподаткування, розкривається
вичерпний перелік видів економічної
діяльності, на здійснення яких
уповноважена ФОП ОСОБА_1, наведено
класифікацію доступних позивачу видів
господарської діяльності до яких
належать: КВЕД 02.20 "Лісозаготівлі"; КВЕД
16.10 "Лісопильне та стругальне
виробництво"; КВЕД 16.23 виробництво
інших дерев'яних будівельних
конструкцій і столярних виробів"; КВЕД
68.20 "Надання в оренду і експлуатацію
власного чи орендованого нерухомого
майна"; КВЕД 77.11 "Надання в оренду
автомобілів ї легкових
автотранспортних засобів; КВЕД 82.99
"Надання інших допоміжних комерційних
послуг"; КВЕД 96.09 "Надання інших
індивідуальних послуг" та зазначається
про відсутність у ФОП ОСОБА_1 правових
підстав для здійснення господарської
діяльності у вигляді роздрібної
торгівлі з лотків протягом 2012-2013 років.

Позивач, вважаючи вимогу прокуратури
Новосанжарського району Полтавської
області від 28 квітня 2014 року № 67-1272
вих.-14 безпідставною, а дії Полтавської
ОДПІ щодо надання відповіді на таку
вимогу - неправомірними, звернувся до
суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з їх
необґрунтованості та дійшов висновку,
що факт складення вимоги прокуратури
Новосанжарського району Полтавської
області від 28 квітня 2014 року № 67-1272
вих.-14 та надання другим відповідачем
інформації жодним чином не порушив
права чи законні інтереси позивача,
оскільки, зазначена вимога не зумовила
жодних правових наслідків для
останнього.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, виходячи з
наступного.

Завданням адміністративного суду є
перевірка правомірності (легальності)
даного рішення з огляду на чіткі
критерії, які зазначені у частині 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, передбаченим частиною 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України критеріям,
перевіряється судом з урахуванням
закріпленого статтею 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
принципу законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Статтею 123 Конституції України
встановлено, що організація і порядок
діяльності органів прокуратури
України визначаються законом.

Статтею 1 Закону України "Про
прокуратуру" передбачений
прокурорський нагляд за додержанням і
правильним застосуванням законів
Кабінетом Міністрів України,
міністерствами та іншими центральними
органами виконавчої влади, органами
державного і господарського
управління та контролю, Радою
міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється
Генеральним прокурором України і
підпорядкованими йому прокурорами.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону
України "Про прокуратуру" повноваження
прокурорів, організація, засади та
порядок діяльності прокуратури
визначається Конституцією України, цим
Законом, іншими законодавчими актами.

Статтею 4 Закону України "Про
прокуратуру" встановлено, що
діяльність органів прокуратури
спрямована на всемірне утвердження
верховенства закону, зміцнення
правопорядку і має своїм завданням
захист від неправомірних посягань: 1)
закріплених Конституцією України
незалежності республіки, суспільного
та державного ладу, політичної та
економічної системи, прав національних
груп і територіальних утворень; 2)
гарантованих Конституцією, іншими
законами України та міжнародними
правовими актами
соціально-економічних, політичних,
особистих прав і свобод людини та
громадянина; 3) основ демократичного
устрою державної влади, правового
статусу місцевих Рад, органів
самоорганізації населення.

Статтею 6 Закону України "Про
прокуратуру" визначено принципи
організації і діяльності прокуратури.
Так, органи прокуратури України,
зокрема, вживають заходів до усунення
порушень закону, від кого б вони не
виходили, поновлення порушених прав і
притягнення у встановленому законом
порядку до відповідальності осіб, які
допустили ці порушення.

Відповідно до пункту 3 статті 19 Закону
України "Про прокуратуру" предметом
нагляду за додержанням і застосуванням
законів є: додержання законів, що
стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.
Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Відповідно до п. 2.4 Положення про
порядок проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, затвердженого наказом
Генерального прокурора України № 111
від 12 листопада 2012 року - підставами для
проведення перевірки прокурором за
власною ініціативою є дані, що свідчать
про можливі порушення законності.

Висновки про наявність підстав для
проведення перевірки можуть бути
зроблені за наслідками проведених
аналізів, узагальнень, опрацювання
інформацій про стан законності,
вивчень актів та матеріалів органів
державного нагляду (контролю),
матеріалів розгляду судами цивільних,
адміністративних, господарських справ
та справ про адміністративні
правопорушення, матеріалів
кримінальних проваджень,
інформаційних баз даних державних
органів, повідомлень у засобах масової
інформації, мережі Інтернет та з інших
джерел, які також можуть відображатися
в, зокрема, рішеннях колегій
Генеральної прокуратури України,
прокуратур обласного рівня; рішеннях
нарад у керівників органів
прокуратури.

Згідно із п. п. 2, 4 ст. 20 Закону України
"Про прокуратуру" при здійсненні
прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів
прокурор має право:

- витребовувати від органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, військових частин,
державних підприємств, установ та
організацій рішення, розпорядження,
інструкції, накази та інші акти і
документи, одержувати інформацію про
стан законності і заходи щодо її
забезпечення, мати доступ до
відповідних інформаційних баз даних
державних органів;

- мати доступ до документів і
матеріалів, необхідних для проведення
перевірки, у тому числі за письмовою
вимогою, і таких, що містять комерційну
таємницю або інформацію з обмеженим
доступом. Письмово вимагати подання в
прокуратуру у визначений ним розумний
строк зазначених документів та
матеріалів, видачі необхідних довідок,
у тому числі щодо операцій і рахунків
юридичних осіб та інших організацій,
для вирішення питань, пов'язаних з
перевіркою. Отримання від банків
інформації, яка містить банківську
таємницю, здійснюється у порядку та
обсязі, встановлених Законом України
"Про банки і банківську діяльність".

Судом встановлено, що під час
проведення перевірки діяльності
посадових осіб Новосанжарського
відділення Полтавської ОДПІ
прокуратурою Новосанжарського району
встановлено порушення вимог
податкового законодавства та факти
бездіяльності посадових осіб
Полтавської ОДПІ за здійсненням
контролю у сфері оподаткування, у
порушення ст.ст. 61, 71 Податкового
кодексу України.

Зазначені обставини зумовили
направлення прокуратурою
Новосанжарського району до
Новосанжарського відділення ПОДПІ
вимоги від 28 квітня 2014 року № 67-1272 вих. 14
про надання інформації щодо правових
підстав здійснення ФОП ОСОБА_1
роздрібної торгівлі, оскільки згідно
Витягу державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців серія АД №
638290 від 28 квітня 2014 року (а.с. 22-23) у
переліку видів діяльності, реєстрація
права ФОП ОСОБА_1 на здійснення
роздрібної торгівлі відсутня.

Таким чином, спірна вимога направлена
прокуратурою Новосанжарського району
Полтавській ОДПІ з метою отримання
інформації, яка характеризує стан
законності у сфері податкових
правовідносин, відповідачем за
оскаржуваною письмовою вимогою
витребувано у визначений строк
документи, необхідні для проведення
перевірки, а також витребувано
інформацію про стан законності і
заходи щодо її забезпечення. Такі дії в
повному обсязі відповідають правам
прокурора при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів, які
передбачені зокрема в пунктах 2 та 4
статті 20 Закону України "Про
прокуратуру", в свою чергу право
письмової вимоги прокурора прямо
передбачено пунктом 4 статті 20 цього
Закону.

Колегія суддів вважає, що зміст
інформації, яка витребувана
прокурором, не суперечить предмету
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, визначеному статтею 19 Закону
України "Про прокуратуру". Доказів на
підтвердження обставин незаконності
оскаржуваної вимоги прокурора щодо
надання інформації та документів,
матеріали справи не містять.

Крім того, як свідчать матеріали
справи, за результатами проведеної
перевірки, з метою усунення виявлених
порушень податкового законодавства,
прокурором Новосанжарського району
Полтавської області внесено подання
начальнику Полтавської ОДПІ про
усунення порушень законодавства,
причин та умов, що їх сприяли від 30.04.2014
року № 67-130 вих. 14.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що спірна вимога
прокуратури прийнята на законних
підставах, в межах наданих прокурору
Законом України "Про прокуратуру"
повноважень.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що
позивачем обрано неналежний спосіб
захисту порушеного, на його думку,
права, оскільки зі змісту положень п. 6
ч.3 ст. 105, п. 3 ч. 2 ст. 17, п. 1, 2 ч. 2 ст. 17
Кодексу адміністративного судочинства
України випливає, що спосіб захисту
порушених прав, свобод чи інтересів як
визнання наявності чи відсутності
компетенції, можливий у спорах з
приводу реалізації компетенції у сфері
управління, що виникають між суб'єктами
владних повноважень. Фізична особа у
спорі із суб'єктом владних повноважень
може заявляти вимоги щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності, а також з питань
прийняття, проходження або звільнення
з публічної служби.

Відносно позовних вимог про визнання
неправомірними дій Полтавської ОДПІ
щодо надання відповіді на незаконну
вимогу прокуратури Новосанжарського
району Полтавської області, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
прокуратуру" законні вимоги прокурора
є обов'язковими для всіх органів,
підприємств, установ, організацій,
посадових осіб та громадян і
виконуються невідкладно або у
передбачені законом чи визначені
прокурором строки. Ухилення від
виконання законних вимог прокурора
тягне за собою відповідальність,
передбачену законом.

Відповідно підпунктів 21.1.3, 21.1.7 пункту
21.1 статті 21 Податкового кодексу
України посадові особи контролюючих
органів зобов'язані забезпечувати
ефективну роботу та виконання завдань
контролюючих органів відповідно до їх
повноважень; надавати органам
державної влади та органам місцевого
самоврядування на їх письмовий запит
відкриту податкову інформацію в
порядку, встановленому законом.

Статтею 1 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" передбачено, що
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

За правилами статті 5 Закону України
"Про доступ до публічної інформації"
забезпечення доступу до інформації
забезпечується шляхом: 1)
систематичного та оперативного
оприлюднення інформації: в офіційних
друкованих виданнях; на офіційних
веб-сайтах в мережі Інтернет; на
інформаційних стендах; будь-яким іншим
способом; 2) надання інформації за
запитами на інформацію.

Аналізуючи зміст викладених правових
норм, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
надана Полтавською ОДПІ на вимогу
прокуратури Новосанжарського району
від 28 квітня 2014 року інформація не є
конфіденційною, таємною чи інформацією
з обмеженим доступом, оскільки є
інформацією про фізичну
особу-підприємця, вважається
відкритою, загальнодоступною та
поширюється ДП "Інформаційно-ресурсний
цент" шляхом ведення Єдиного
державного реєстру, доступ до якого
жодним чином не обмежується.

Враховуючи вищевикладене, Полтавською
ОДПІ правомірно в межах чинного
законодавства надано відповідь на
вимогу прокуратури Новосанжарського
району Полтавської області від 28
квітня 2014 року № 67-1272 вих.-14.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Вчиняючи оскаржувані дії, відповідачі
діяли на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання
таких дій протиправними є
необґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Полтавського
окружного адміністративного суду від
09.07.2014 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги позивача колегією
суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 09.07.2014р. по
справі № 816/2368/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.