Справа № 826/3965/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3965/14
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Заступника
прокурора Печерського району міста
Києва в інтересах держави в особі
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві до
Асоціації «Союз бірж України»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Леонор» про
застосування наслідків нікчемного
правочину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Заступник прокурора
Печерського району міста Києва в
інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
про:

- стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Леонор»
на користь Асоціації «Союз бірж
України» вартість наданих послуг в
сумі 1 237 580,00 грн., сплачених за
договором від 04.02.2013 №59;

- стягнення з Асоціації «Союз бірж
України» в дохід держави 1 237 580,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 серпня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
суду першої інстанції, позивач -
Державна податкова інспекція у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві подали
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати постанову суду та прийняти
нову, якою позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу задовольнити, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до спеціальних витягів з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців:
Асоціація «Союз бірж України»
зареєстрована як юридична особа 04.11.2008,
присвоєно ідентифікаційний код 32850570,
місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул.
Червоноармійська,13, директор -
Беренштейн Борис Леонідович; ТОВ
«Леонор» зареєстроване як юридична
особа 29.10.2012, присвоєно
ідентифікаційний код 38464324,
місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул.
Нагірна, буд. 13/2, керівник та засновник -
ОСОБА_4. Також у спеціальному витязі
щодо ТОВ «Леонор» зазначено про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
проведено позапланову документальну
невиїзну перевірку Асоціації «Союз
бірж України» з питань правильності
обчислення податкових зобов'язань та
податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ
«Хозстройсервіс», ТОВ «Леонор» за
лютий - березень 2013 року, ТОВ «Актар
Групп Трейд» за травень 2013 року, за
наслідками якої складено акт від 04.09.2013
року №1006/26-55-22-02/32850570.

З акту перевірки вбачається, що
Асоціацією «Союз бірж України» надано
до перевірки первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку
(договір, податкові накладні, акти про
надання послуг) щодо взаємовідносин,
зокрема, з ТОВ «Леонор».

Згідно акту перевірки, 04.02.2013 року між
Асоціацією «Союз бірж України»
(замовник) в особі директора
Беренштейна Б.Л. та ТОВ «Леонор»
(виконавець) в особі директора ОСОБА_4
укладено договір від 04.02.2013 № 59 про
надання послуг замовнику.

Предметом Договору є послуги з пошуку
покупців, організації та проведення
аукціонних торгів з продажу ресурсів
необробленої деревини на 2 квартал 2013
року в Черкаській, Ровенській,
Волинській, Львівський,
Івано-Франківській, Чернівецькій та
Закарпатській областях.

Відповідно до п.п.3.1. п. 3 Договору ціна
послуг відповідно до цього Договору
становить 1 031 316,67 грн., крім того ПДВ 20% -
206 263,33 грн. Загальна вартість становить
1 237580,00 грн.

На виконання умов договору, ТОВ
«Леонор» складено: податкові накладні,
підписано акти наданих послуг, також
ТОВ «Леонор» виставлено Асоціації
рахунки на оплату наданих послуг на
загальну суму 1 237 580,00 грн., які
підписані ОСОБА_4 та завірені печаткою
цього товариства. Копії вказаних
документів також містяться в
матеріалах справи.

Між сторонами проведено розрахунки за
вказаною угодою в повному обсязі.

В акті перевірки від 04.09.2013
№1006/26-55-22-02/32850570 відображено
інформацію, викладену в акті ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва ДПС від
21.06.2013 року № 158/22-90/38464324, складеного в
зв'язку з неможливістю проведення
зустрічної звірки ТОВ «Леонор» з
постачальниками та покупцями за період
з 29.10.2012 по 21.06.2013.

Так, ДПІ у Печерському районі м. Києва в
акті від 04.09.2013 № 1006/26-55-22-02/32850570
зазначає про використання під час
перевірки декларації з податку на
додану вартість та розшифровок
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів за
травень 2012 року - травень 2013 року,
службової записки ГВПМ ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва від
28.05.2013 №2440/ДПІ/0710/3 стосовно ознак
фіктивності та відсутності діяльності
ТОВ «Леонор», протокол допиту свідка
ОСОБА_4, що до його непричетності до
діяльності ТОВ «Леонор». В акті
зазначено про відсутність будь-якої
інформації про наявність складських
приміщень, автомобільного чи іншого
транспорту, устаткування, необхідного
для здійснення
фінансово-господарської діяльності.

Враховуючи вищевикладене, судом першої
інстанції встановлено, що позов
мотивований тим, що прокуратурою
Печерського району міста Києва
проведено перевірку додержання вимог
податкового законодавства в ДПІ у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві, під
час якої виявлено порушення суб'єктами
господарювання податкового
законодавства, зокрема під час
документальної позапланової виїзної
перевірки Асоціації «Союз бірж
України» (акт від 04.09.2013 №1006/26-55-22-02/32850570)
виявлено, що останнім укладено договір
від 04.02.2013 №59 з ТОВ «Леонор» про надання
послуг з пошуку покупців, організації
та проведення аукціонних торгів.
Водночас, вироком Шевченківського
районного суду міста Києва від 24.09.2013 у
справі №761/22932/13-к встановлено, що ТОВ
«Леонор» зареєстроване в органах
державної влади з метою прикриття
незаконної діяльності невстановленими
особами, протягом 2012-2013 років на
рахунки ТОВ «Леонор» перераховувались
кошти за начебто виконані роботи
(послуги), поставку товарів, хоча
підприємницька діяльність фактично не
здійснювалась. У позовній заяві
прокурор на підставі статей 3, 5, 7
Господарського кодексу України, статей
1, 3, 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» зазначає про здійснення ТОВ
«Леонор» фінансово-господарської
діяльності поза межами правого поля, а
відповідно до статей 203, 207, 215, 216, 228, 626, 629
робить висновок про укладення договору
з надання послуг від 04.02.2013 №59 між ТОВ
Асоціацією «Союз бірж України» та ТОВ
«Леонор» з наміром осіб, які діяли від
імені відповідачів, на незаконне
зменшення податкових зобов'язань
Асоціації «Союз бірж України» та
отримання права на формування
податкового кредиту, а тому є таким, що
суперечать інтересам держави та
суспільства.

Враховуючи вищевикладене, позивачі
звернулися з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Щодо доводів відносно укладеного
договору про надання послуг від 04.02.2013
року між Асоціацією та ТОВ «Леонор»,
який на думку прокуратури, не спричиняє
реального настання правових наслідків,
а фінансово-господарська діяльність
ТОВ «Леонор» здійснюється поза межами
правового поля, колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 208
Господарського кодексу України (ГК
України), якщо господарське
зобов'язання визнано недійсним як таке,
що вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, то за наявності наміру в
обох сторін -у разі виконання
зобов'язання обома сторонами -в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а в
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
усе належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише в однієї зі
сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.

Наведену норму слід застосовувати з
урахуванням того, що відповідно до
статті 228 Цивільного кодексу України
(ЦК України) правочин, учинений з метою,
яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, водночас є
таким, що порушує публічний порядок, а
отже є нікчемним.

Частиною 2 статті 215 ЦК України
встановлено правило, згідно з яким
визнання судом нікчемних правочинів
недійсними не вимагається.

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК
України недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Дослідивши матеріали справи, та доводи
сторін, встановлено, що підставою для
таких висновків прокуратури слугував
вирок Шевченківського районного суду
міста Києва від 24.09.2013 року в
кримінальній справі №761/22932/13-к.

Під час апеляційного розгляду справи
судовою колегією встановлено, що між
Асоціацією та TOB «Леонор» 04.02.2013 року
укладено договір про надання послуг з
пошуку покупців, організацій та
проведення аукціонних торгів з продажу
ресурсів не переробленої деревини на 2
квартал 2013 року в Черкаській,
Ровенській, Волинській, Львівській,
Івано-Франківській, Чернівецькій,
Закарпатській областях №59.

На виконання умов договору TOB «Леонор»
виписано податкові накладні, що
підписані ОСОБА_4, завірено печаткою TOB
«Леонор».

Так, згідно актів наданих послуг № 36
від 21.02.2013, № 37 від 21.02.2013, № 60 від 25.02.2013,
№ 53 від 26.02.2013, № 54 від 27.02.2013, № 56 від
27.02.2013, № 158 від 22.03.2013, № 159 від 25.03.2013, №
160 від 26.03.2013, № 161 від 27.03.2013, а також
податкових накладних №9 від 21.02.2013, № 10
від 21.02.2013, № 32 від 25.02.2013, №. 25 від 26.02.2013,
№ 26 від 27.02.2013, № 28 від 28.02.2013, № 29 від
22.03.2013, №30 від 25.03.2013, № 31 від 26.03.2013, № 32
від 27.03.2013 на виконання договору № 59
Асоціацією сплачено 1 237 580 грн.

Так, під час проведення перевірки,
податковим органом було використано
акт ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва ДПС від 21.06.2013 № 158/22-90/38464324,
складений в зв'язку з неможливістю
проведення зустрічної звірки TOB
«Леонор» з постачальниками та
покупцями за період з 29.10.2012 року по
21.06.2013 року, відповідно до висновків
якого встановлено відсутність
будь-якої інформації про наявність
складських приміщень, автомобільного
чи іншого транспорту, устаткування,
необхідного для здійснення
фінансово-господарської діяльності, що
підтверджувалось інформацією ГВПМ ДПІ
у Шевченківському районі м. Києва від
28.05.2013 року № 2440/ДПІ/0710/3 щодо ознак
фіктивності та відсутності діяльності
TOB «Леонор», а також протоколом допиту
свідка ОСОБА_4 у кримінальній справі
щодо його непричетності до діяльності
TOB «Леонор».

Крім того, колегією суддів встановлено,
що вироком Шевченківського районного
суду м. Києва від 24.09.2013 у справі
№761/22932/13-к затверджено угоду про
визнання винуватості, укладену між
прокурором та ОСОБА_8 від 26.08.2013 року,
визнано ОСОБА_8 винним у вчиненні
злочинів передбачених 5 ст. 27 ч.1 ст. 205,
ч.5 ст. 27 ч. 2 ст. 205 КК України.

Зазначеним вироком суду встановлено,
що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Леонор»
зареєстроване в органах державної
влади з метою прикриття незаконної
діяльності невстановленими слідством
особами за співучастю у формі
пособництва ОСОБА_8, вчинене повторно, а
також за згодою і безпосередньою
участю ОСОБА_4

Так, ОСОБА_8, усвідомлюючи, що реєструє
суб'єкт господарської діяльності з
метою прикриття незаконної
діяльності невстановлених осіб,
схилив ОСОБА_4, який не мав наміру
здійснювати фінансово-господарську
діяльність, у присутності приватного
нотаріуса підписати завчасно
підготовлені невстановленими
особами: довіреність, протокол
загальних зборів учасників TOB «Леонор»,
статут TOB «Леонор» (),
реєстр нотаріальних дій, після чого
передати статут невстановленій
слідством особі, тобто вчинив дії
направлені на реєстрацію суб'єкта
підприємництва.

Підписання ОСОБА_4 статутних
документів TOB «Леонор» ()
дало змогу невстановленим слідством
особам 29.10.2012 року здійснити реєстрацію
підприємства в Шевченківській
районній в м. Києві державній
адміністрації за номером 0043629.

Тобто, згідно вироку Шевченківським
районним судом міста Києва при
розгляді кримінальної справи
встановлено, що ТОВ «Леонор» як суб'єкт
господарювання було зареєстроване в
органах державної влади, (у т.ч. і у
податковій інспекції) з метою
прикриття незаконної діяльності
невстановленими слідством особами за
співучастю у формі посібництва ОСОБА_8,
вчинене повторно, а також за згодою та
середньою участю ОСОБА_4 (за
документами директора TOB «Леонор»).

Разом з тим, із наведеного вище
випливає, що TOB «Леонор» протягом 2012
року - 2013 року фактично здійснювалось
документальне оформлення
господарських операцій без фактичного
їх здійснення, а на банківські рахунки
товариства від підприємств реального
сектору економіки протягом певного
часу перераховувались значні суми
коштів начебто за виконані роботи
(надані послуги), поставку товарів,
тощо, хоча підприємницької діяльності
у розумінні норм господарського
законодавства, товариство фактично не
здійснювало.

Поряд із тим, діючим законодавством
України передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що
фактичного руху активів у відповідачів
у розумінні норм бухгалтерського та
податкового обліку за винятком
створення руху капіталів, не
відбувалось, господарської мети у
здійсненні господарських операцій,
окрім отримання очевидної податкової
вигоди сторонами, фактично не
встановлюється, а тому є таким, що
суперечить інтересам держави та
суспільства.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що у суду першої інстанції були
законні підстави для застосування
встановлених частиною 1 ст. 208 ГК
юридичних наслідків недійсності
господарського зобов'язання, вчиненого
з метою, яка суперечить інтересам
держави і суспільства.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві - задовольнити.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 серпня 2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов Заступника
прокурора Печерського району міста
Києва в інтересах держави в особі
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві до
Асоціації «Союз бірж України»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Леонор» про
застосування наслідків нікчемного
правочину - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Леонор» () на користь Асоціації «Союз бірж
України» () вартість
наданих послуг в сумі 1 237 580,00 грн. (один
мільйон двісті тридцять сім тисяч
п'ятсот вісімдесят гривень), сплачених
за договором від 04.02.2013 року №59, а з
Асоціації «Союз бірж України» () в доход держави 1 237 580,00 грн.
(один мільйон двісті тридцять сім тисяч
п'ятсот вісімдесят гривень).

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено
25.09.2014 року.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя

Романчук О.М

Судді:

Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.