Справа № 804/13590/14
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
представника позивача Журавель
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Євраз Суха Балка» до
Спеціалізованої Державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів про визнання дій
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
Публічного акціонерного товариства
«Євраз Суха Балка» до Спеціалізованої
Державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів, в
якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати
індивідуальну податкову консультацію
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного управління
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач вважає висновки відповідача у
податковій консультації такими, що не
відповідають чинному податковому
законодавству України, оскільки,
відповідач в оскаржуваній податковій
консультації, не надавши жодного
роз'яснення стосовно практичного
використання норм податкового
законодавства при здійсненні
податкового обліку зміни суми
компенсації вартості таких товарів,
розглянув питання щодо законності чи
не законності, на його думку,
зазначення сторонами господарських
відносин у договорі ціни товарів у
гривні із застосуванням еквіваленту
іноземної валюти та помилково прийшов
до висновку, що ціна товару у
специфікації № 5 від 10.02.2014 року
до договору № 1494 від 19.04.2013 року
Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що різниця в гривнях
між вартістю товарів (робіт, послуг) на
день отримання і день оплати, яка
виникла внаслідок того, що ціна товару
переглядається за офіційним курсом
Національної о банку України на дату
оплати, для цілей оподаткування в
даному випадку (в специфікації
зазначено ціни в іноземній валюті) не
може розцінюватись, як зміна суми
компенсації вартості товару.
Крім того, оскаржувана податкова
консультація не містить обов'язку,
вчини ти будь-які обов'язкові дії
позивачу, вона не приписує та
відповідно не порушує права, свободи та
інтереси осіб у сфері
публічно-правових відносин.
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити з підстав,
зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив суд відмовити в задоволенні
адміністративного позову.
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
Згідно п. 52.1 ст. 52 ПК України, за
зверненням платників податків
контролюючі органи надають безоплатно
консультації з питань практичного
використання окремих норм податкового
законодавства протягом 30 календарних
днів, що настають за днем отримання
такого звернення даним контролюючим
У відповідності до п. 53.3 ст. 53 ПК
України, платник податків може
оскаржити до суду як правовий акт
індивідуальної дії податкову
консультацію контролюючого органу,
викладену в письмовій або електронній
формі, яка, на думку такого платника
податків суперечить нормам або змісту
відповідного податку чи збору.
Визнання судом такої податкової
консультації недійсною, є підставою
для надання нової податкової
консультації з урахуванням висновків
суду.
Таким чином, судом встановлено, що
податкова консультація відповідача,
08.08.2014 року, є правовим актом
індивідуальної дії, оскільки, має
індивідуальний характер, може
використовуватися виключно платником
податків, якому надано таку
консультацію, а також, такий платник
податків не може бути притягнутий до
відповідальності, якщо він діяв
відповідно до податкової консультації,
наданої йому у письмовій або
Згідно п.1 ч.2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
Таким чином, спір підсудний
Дніпропетровському окружному
адміністративному суду.
В судовому засіданні встановлено, що
30.04.2014 року листом № 1545 «Про надання
індивідуальної податкової
консультації з питання правомірності
відображення у податковому обліку
коригування вартості товарів (робіт,
послуг) придбаних у резидентів України,
ціна на які переглядається за
офіційним курсом Національного банку
України на дату оплати» у
відповідності до положень п. 52.1 ст. 52
Податкового кодексу України, ПАТ
«ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» звернулось до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів з метою отримання
індивідуальної податкової
консультації з питань практичного
використання окремих норм податкового
законодавства щодо правомірності
відображення у податковому обліку
коригування вартості товарів (робіт,
послуг) придбаних у резидентів України,
ціна на які переглядається за
офіційним курсом Національного банку
України на дату оплати.
Для врегулювання вищевказаного
питання, позивач звернувся до
відповідача з проханням надати
індивідуальну податкову консультацію
з наступного питання:
- «Чи правильно вони розуміють, що
різниця в гривнях між вартістю товарів
(робіт, послуг) на день отримання і день
оплати, яка виникає внаслідок того, що
ціна товару переглядається за
офіційним курсом Національного банку
України на дату оплати, для цілей
оподаткування і розцінюється як зміна
суми компенсації вартості товару?».
До листа позивачем було додано:
- договір постачання № 1494 від 19.04.2013
року, укладений між позивачем та П з II
- специфікація № 5 від 10.02.2014 року до
договору № 1494 від 19.04.2013 року;
- видаткова накладна № 88 від 10.02.2014 року;
податкова накладна № 37
від 10.02.2014 року;
- розрахунок № 102 від 18.03.2014 року
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної від
10.02.2014 року № 37.
17.06.2014 року позивачем отримано лист
відповідача від 04.06.2014 року за
податкової консультації», в якому
відповідачем зазначено, що «по питанню
викладеному в вашому листі, зазначаємо,
що з метою отримання роз'яснення про
правомірність відображення у
податковому обліку коригування
вартості товарів (робіт, послуг),
придбаних у резидента України, ціна на
які переглядається за офіційним курсом
Національного банку України на дату
оплати, до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників було направлено запит №
надходженні відповіді Вас буде
11.08.2014 року позивачем було отримано
індивідуальну податкову консультацію
надання індивідуальної податкової
консультації», в якій зазначено, що
«різниця в гривнях між вартістю
товарів (робіт, послуг) на день
отримання і день оплати, яка виникла
внаслідок того, що ціна товару
переглядається за офіційним курсом
Національного банку України на дату
оплати для цілей оподаткування в
даному випадку (в специфікації
зазначено ціну в іноземній валюті) не
може розцінюватися, як зміна суми
компенсаційної вартості товару.».
Так, 19.04.2013 року позивач (покупець) уклав
з П із 100 % II «САНДВІК» (продавець)
договір постачання № 1494.
Відповідно до розділу І вказаного
договору, предметом договору є
постачання товаро-матеріальних
цінностей, номенклатурний перелік,
асортимент, кількість, ціна, вартість
та умови поставки яких, узгоджуються
сторонами договору в специфікаціях до
Згідно із специфікацією № 5 від 10.02.2014
року до договору № 1494
від 19.04.2013 року продавець
зобов'язувався поставити позивачу
товаро-матеріальні цінності, зокрема,
зношувану накладку у кількості 5 шт.
Ціна за одну одиницю товару
встановлювалась у гривні шляхом її
розрахунку, виходячи з вартості товару
у євро та курсу євро до гривні станом на
Таким чином, вартість зношуваної
накладки станом на 10.02.2014 року
склала 9 969,036 грн., в т.ч. ПДВ - 1 661,506
грн., за одну одиницю та 49 845,18 грн., в т.ч.
ПДВ - 8 307,53 грн., за 5 одиниць, що
підтверджується видатковою накладною
№ 88 від 10.02.2014 року.
В свою чергу, п. 1 специфікації № 5 від
10.02.2014 року до договору № 1494
від 19.04.2013 року визначено, що ціна і
вартість у гривні є індикативними і
можуть бути перераховані у
відповідності до п. 4 цієї специфікації.
Відповідно до п. 4 вказаної
специфікації визначено, що 100% оплати
товару здійснюється протягом 30
календарних днів з моменту поставки
партії товару. При цьому, якщо
офіційний курс Національного банку
України гривні до євро на дату сплати
відрізняється на 5 і більше відсотків
від курсу, на день виставлення рахунку,
сума до сплати перераховується по
курсу, який діятиме на дату оплати.
Таким чином, з зазначених вище умов
договору № 1419 від 19.04.2013 року та
специфікації № 5 від 10.02.2014 року до
нього вбачається, що ціна договору
встановлюється у гривні, проте, кінцева
ціна і вартість товару у гривні може
бути перерахована по курсу євро до
гривні на день оплати у випадках,
визначених п. 4 специфікації № 5 від
10.02.2014 року, на підставі договору № 1494
від 19.04.2013 року та специфікації № 5 від
10.02.2014 року, відбулася поставка товару -
зношуваної накладки у кількості 5 шт.,
що підтверджується видатковою
накладною № 88 від 10.02.2014 року та
податковою накладною № 37 від 10.02.2014
Разом з тим, оплата за поставлений
товар відбулася 18.03.2014 року у гривні за
ціною, розрахованою відповідно до умов
п. 4 специфікації № 5 від 10.02.2014 року до
договору № 1494 від 19.04.2013 року.
Тобто, ціна товару була розрахована на
день оплати з урахуванням курсу гривні
до евро, а сааме: станом на 18.03.2014 року
склала 58 420,80 грн., в т.ч. ПДВ у
розмірі 9 736,80 грн., що
підтверджується рахунком № 410066-К від
Отже, з вищевикладеного вбачається, що
позивачем на підставі умов договору
№ 1494 від 19.04.2013 року та специфікації
№ 5 від 10.02.2014 року до нього було
проведено розрахунок за поставлений
10.02.2014 року товар у гривні, проте, ціна
за такий товар була змінена у зв'язку з
її розрахунком виходячи з курсу евро до
гривні на день оплати
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ч. 2 ст. 67 Господарського
кодексу України, підприємства вільні у
виборі предмета договору, визначенні
зобов'язань, інших умов господарських
взаємовідносин, що не суперечать
законодавству України.
Частиною 2 та 3 ст. 180 Господарського
кодексу України, господарський договір
вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
Також, згідно із ч. 5 зазначеної статті
ціна у господарському договорі
визначається в порядку, встановленому
цим Кодексом, іншими законами, актами
Кабінету Міністрів України.
Статтею 189 Господарського кодексу
України передбачено, що ціна є істотною
умовою господарського договору. Ціна
зазначається в договорі у гривнях.
Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського
кодексу України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.
Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про
ціни і ціноутворення» передбачено, що
ціни на товари, які призначені для
реалізації на внутрішньому ринку
України, установлюються виключно у
валюті України, якщо інше не
передбачено міжнародними угодами,
ратифікованими Україною та
постановами Кабінету Міністрів
України.

Статті 524 Цивільного кодексу України та
ст. 198 Господарського кодексу України
визначають, що зобов'язання має бути
виражене у грошовій одиниці України -
гривні.

Згідно з ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу
України сторони можуть визначити
грошовий еквівалент зобов'язання в
іноземній валюті.

Частиною 2 ст. 533 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Отже, положення чинного законодавства
України надають право суб'єктам
господарювання визначати в договорах
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, що підлягає сплаті у гривнях, з
визначенням за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу.

Крім того, вищезазначена позиція
викладена в постанові від 04.07.2011р.
№ 12/149 Вищого господарського суду
України. Так, Вищий господарський суд
України зазначив, що «положення
чинного законодавства хоч і визначають
національну валюту України, як єдиний
законний платіжний засіб на території
України, однак не містять заборони на
вираження у договорі грошових
зобов'язань в іноземній валюті,
визначення грошового еквівалента
зобов'язання в іноземній валюті, а
також, на здійснення перерахунку
грошового зобов'язання у випадку зміни
Національним банком України курсу
національної валюти України по
відношенню до іноземної валюти».

Пунктом 192.1 ст. 192 Податкового кодексу
України передбачено, що якщо після
постачання товарів/послуг
здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи
наступний за постачанням перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення
товарів/послуг особі, яка їх надала, або
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг,
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

Відповідно до пп. 192.1.2 п. 192.1 ст. 192
Податкового кодексу України, якщо
внаслідок такого перерахунку
відбувається збільшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує
суму податкових зобов'язань за
результатами податкового періоду,
протягом якого був проведений такий
перерахунок, та надсилає отримувачу
розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно збільшує суму
податкового кредиту за результатами
такого податкового періоду в разі, якщо
він зареєстрований як платник податку
на дату проведення перерахунку.

Крім того, п. 192.3 ст. 192 Податкового
кодексу України визначено, що
результат перерахунку податкових
зобов'язань і податкового кредиту
постачальника та отримувача
відображається у складі податкової
декларації за звітний податковий
період у порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Також, відповідно до п. 20 Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України 14.01.2014 року № 10
та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30.01.2014 року за № 185/24962, у
разі здійснення коригування сум
податкових зобов'язань відповідно до
ст. 192 розділу V Податкового кодексу
України, постачальник товарів/послуг
складає розрахунок коригування
кількісних і вартісних показників до
податкової накладної (надалі по тексту
- розрахунок коригування) за формою,
згідно з додатком 2 до податкової
накладної.

Порядок складання, реєстрації,
зберігання розрахунку коригування
аналогічний порядку, передбаченому для
податкових накладних.

Для цілей оподаткування податком на
прибуток пунктом п. 140.2 ст. 140
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі, якщо після
продажу товарів, виконання робіт,
надання послуг здійснюється будь-яка
зміна суми компенсації їх вартості, в
тому числі перерахунок у випадках
повернення проданих товарів чи права
власності на такі товари (результати
робіт, послуг) продавцю, платник
податку - продавець та платник податку -
покупець здійснюють відповідний
перерахунок доходів або витрат
(балансової вартості основних засобів)
у звітному періоді, в якому сталася
така зміна суми компенсації.

На виконання вимог вище вказаних норм
закону, П з II «САНДВІК» було надано на
користь позивача розрахунок № 102 від
18.03.2014 року коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної від 10.02.2014 року № 37 за
договором від 19.04.2013
року № 1494.

Таким чином, з вищевикладеного
вбачається, що різниця в гривнях між
вартістю товарів (робіт, послуг) на день
отримання і день оплати, яка виникла
внаслідок того, що ціна товару
переглядається за офіційним курсом
Національного Банку України на дату
оплати для цілей оподаткування
розцінюється як зміна суми компенсації
вартості товару.

У відповідності до пп. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, податкова
консультація - допомога контролюючого
органу конкретному платнику податків
стосовно практичного використання
конкретної норми закону або
нормативно-правового акта з питань
адміністрування податків чи зборів,
контроль за справлянням яких,
покладено на такий контролюючий орган.

Крім того, п. 5 Методичних рекомендацій
щодо надання органами Державної
податкової служби України письмових
податкових консультацій, надісланих
листом Державної податкової служби
України від 21.01.2011 року № 1600/7/10-1017/220
визначено, що консультація повинна
відповідати таким вимогам:

- надаватися згідно з цими
Рекомендаціями виходячи з положень
Податкового кодексу України та
економічного змісту того чи іншого
виду податку, збору (обов'язкового
платежу), інших законів, що регулюють
справляння відповідних зборів/плати;

- містити у назві посилання на
конкретну статтю або пункт акта
законодавства, щодо якого вона
надається;

- відповідати вимогам Типової
інструкції з діловодства в органах ДПС,
затвердженої наказом ДПА України від
01.07.98 року № 315, із змінами та
доповненнями, розробленої відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 17.10.1997 року № 1153 «Про
затвердження Примірної інструкції з
діловодства у міністерствах, інших
центральних органах виконавчої влади,
Раді міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевих органах виконавчої
влади.

Отже, суд вважає, що консультація, у
розумінні вказаних положень, полягає у
наданні податковим органом практичної
допомоги платнику податків у вигляді
певних порад, рекомендацій, надання
інформації, розкритті змісту закону,
поясненні термінів, тощо щодо
використання конкретної норми закону
або нормативно-правового акта з питань
адміністрування податків чи зборів.
При цьому, консультація не може
виходити за межі закону.

З огляду на вищевикладене, надана
відповідачем позивачу індивідуальна
податкова консультація від 08.08.2014 року
№ 20937/28-01-42-03-14 «Про надання
індивідуальної податкової
консультації» суперечить нормам пп.
14.1.172 п. 14.1 ст. 14, п. 44.2 ст. 44, п. 52.1 ст. 52, п.
140.2 ст. 140, п. 192.1 та п. 192.3 ст. 192
Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких, суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

У зв'язку з чим стягнути з державного
бюджету України на користь Публічного
акціонерного товариства «Євраз Суха
Балка» судовий збір в сумі 73,08 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при
вирішені справи по суті, суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю, або
частково.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку щодо задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122,
159-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства «Євраз Суха
Балка» до Спеціалізованої Державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів про
визнання дій протиправними -
задовольнити повністю.

Визнати недійсною індивідуальну
податкову консультацію
Спеціалізованої Державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів, яка оформлена листом
від 08.08.2014 року №
20937/28-01-42-03-14 «Щодо надання податкової
консультації, згідно ст. 52 Податкового
кодексу України».

Зобов'язати Спеціалізовану Державну
податкову інспекцію з обслуговування
великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів
надати Публічному акціонерному
товариству «Євраз Суха Балка» нову
податкову консультацію з урахуванням
висновків суду щодо питань практичного
використання окремих норм податкового
законодавства щодо правомірності
відображення у податковому обліку
коригування вартості товарів (робіт,
послуг) придбаних у резидента України,
ціна на які переглядається за
офіційним курсом Національного банку
України на дату оплати.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства «Євраз Суха Балка» судовий
збір в сумі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги до суду першої
інстанції з одночасним направленням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, або
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови, відповідно
до вимог ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку та у строки, визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя Постанова не набрала
законної сили 17.09.14 Суддя З оригіналом
згідно Помічник судді
І.О. Лозицька І.О.
Лозицька Ф.В.
Рагімов