Справа № 823/2659/14
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року
справа № 823/2659/14

м. Черкаси

14 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Каліновської А.В.,

при секретарі - Педані О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Городищенському районі Черкаської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Шполянському
районі про визнання дій неправомірними
та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський
окружний адміністративний суд з
вищезазначеним позовом, в якому
просить визнати дії відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Шполянському
районі неправомірними в частині
відмови від прийняття до відшкодування
суми виплаченої допомоги на поховання
у розмірі 172 грн. 04 коп.; стягнути з
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Шполянському
районі на користь управління
Пенсійного фонду України в
Городищенському районі Черкаської
області заборгованість в сумі 172 грн. 04
коп.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Шполянському
районі неправомірно не прийнято до
відшкодування виплачену позивачем
допомогу на поховання за липень 2014 року
сім'ї померлого ОСОБА_1, внаслідок чого
утворилась заборгованість в розмірі 172
грн. 04 коп., а тому позивач просить
стягнути її в судовому порядку. На
адресу суду направив клопотання, в
якому просить розгляд справи проводити
за відсутності свого представника,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач, повідомлений про час, дату
та місце розгляду справи, свого
представника до суду не направив, подав
до суду письмові заперечення проти
позову, в яких зазначив, що Фонд
відшкодовує витрати на поховання
померлого у разі наявності причинного
зв'язку смерті потерпілого з нещасним
випадком або професійним
захворюванням. Такий зв'язок позивачем
не доведений, тож витрати на поховання
померлих потерпілих не підлягають до
відшкодування. Крім того,
відшкодування проводиться на
централізованому рівні, тобто позов
повинен подаватися на рівні
центральних органів сторін. У
задоволенні позову просив відмовити в
повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд встановив.

Судом встановлено, що згідно з актом
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за липень 2014 року (а.с. 8)
позивач поніс грошові витрати на
виплату пенсій (основний розмір);
щомісячної цільової грошової допомоги
на прожиття; витрати на виплату і
доставку пенсій, допомоги на поховання
у липні 2014 року на загальну суму 5728 грн.
77 коп.

Відповідачем прийнято до
відшкодування витрати, понесені
позивачем у липні 2014 року на загальну
суму 5556 грн. 73 коп.

При цьому згідно із таблицею
розбіжностей до довідки про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання по м. Черкаси у липні 2014
року (а.с. 9) відповідач не прийняв до
заліку для відшкодування суми витрат
на виплату допомоги на поховання,
оскільки смерть потерпілого не
пов'язана із страховим випадком
державного соціального страхування в
сумі 172 грн. 04 коп.

Пунктом 5 частини першої статті 24
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 1105-XIV від 23.09.1999 р.
(далі по тексту - Закон № 1105-XIV) Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язано
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
передбачений статтею 21 Закону № 1105-XIV.

Відповідно до цієї статті Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Пунктом 4 Порядку відшкодування
передбачено, що відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалась пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 №1058 у разі
смерті пенсіонера особам, які
здійснили його поховання, виплачується
допомога на поховання пенсіонера в
розмірі двомісячної пенсії, яку
отримував пенсіонер на момент смерті.

Пунктами 8, 9 статті 34 Закону № 1105-XIV
передбачено, що у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на
його поховання несе Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання згідно з порядком,
визначеним Кабінетом Міністрів
України. У разі смерті потерпілого,
який одержував страхові виплати і не
працював, розмір відшкодування шкоди
особам, зазначеним у статті 33 цього
Закону, визначається виходячи із суми
щомісячних страхових виплат і пенсії,
яку одержував потерпілий на день його
смерті, з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат згідно із
статтею 20 цього Закону. Причинний
зв'язок смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватись
висновками відповідних медичних
закладів.

Таким чином, допомога на поховання
підлягає відшкодуванню при умові
документального підтвердження
причинного зв'язку смерті потерпілого
з одержаним каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я.

Відповідна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
23.05.2011 у справі № 21-48а11, яка прийнята за
результатами розгляду заяви
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжі про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування касаційним
судом пунктів 8, 9 ст. 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 1105-XIV від 23.09.1999.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтво,
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я від 15.11.2005 № 606 для
розгляду причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням, отруєнням
або трудовим каліцтвом до МСЕК
направляються відповідні документи
постраждалих, у яких при житті було
встановлено професійне захворювання
(отруєння), трудове каліцтво, що
спричинило стійку втрату професійної
працездатності, та померлих після
вступу в дію Закону України "Про
охорону праці". Згідно п. 2.10 вказаної
Інструкції висновок про наявність або
відсутність причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом
оформляється довідкою у трьох
примірниках, що використовується МСЕК
за формою, що затверджується МОЗ
України та видається: перший - установі,
що надавала направлення до МСЕК, другий
- відповідному відділенню виконавчої
дирекції Фонду, третій - заявнику.
Підставою є акт визначення причинного
зв'язку смерті з профзахворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом
(форма акта затверджується МОЗ
України).

Згідно з п. 2 Порядку проведення витрат
на поховання у разі смерті потерпілого
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №826 від 11.07.2001,
витрати на поховання провадяться у
разі смерті потерпілого, що настала за
обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального
страхування громадян від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Частиною 1 статті 77 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач не надав висновок
медико-соціальної експертної комісії
чи інший документ про наявність
причинного зв'язку смерті ОСОБА_1 з
одержаним каліцтвом, у зв'язку з чим не
довів право на відшкодування витрат на
виплату допомоги на поховання в сумі 172
грн. 04 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 7-12, 41, 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у порядку письмового
провадження - протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя
А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлено 23
вересня 2014 року.