Справа № 2а-902/11/1370
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року м.
Львів Справа № 9104/71071/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 27 квітня
2012 року по справі № 2а-902/11/1370 за
позовом Державної податкової
інспекції у Залізничному районі м.
Львова до ОСОБА_2 про стягнення податку
з власників транспортних засобів,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Залізничному районі м. Львова (далі -
ДПІ у Залізничному районі м. Львова)
звернулася до суду з адміністративним
позовом до ОСОБА_2, в якому просила
стягнути з відповідача податок з
власників транспортних засобів в сумі
37730.00 грн.

Позов обґрунтовувала посиланням на те,
що в порушення вимог статті 5 Закону
України «Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів» ОСОБА_2
здійснила 13 жовтня 2009 року першу
реєстрацію транспортних засобів марки
FIAT, державний номерний знак НОМЕР_1, 1999
року випуску, та марки PEUGEOT, державний
номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску,
без сплати податку з власників
транспортних засобів, який згідно з
розрахунком становить 37730.00 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 27 квітня 2012
року вказаний позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в сумі
37730.00 грн.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою суду, ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, у якій, з посиланням
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позову повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на те, що судом першої
інстанції залишено поза увагою той
факт, що вона не здійснювала реєстрацію
транспортних засобів марки FIAT,
державний номерний знак НОМЕР_1, 1999 року
випуску, та марки PEUGEOT, державний
номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску, а
тому в неї відсутній обов'язок
сплачувати податок з власників
транспортних засобів за першу
реєстрацію вказаних транспортних
засобів. Також зазначає, що вона
зверталась до органів прокуратури із
заявою щодо незаконної реєстрації на
її ім'я транспортних засобів, яку
згідно з листом прокуратури Львівської
області від 23 березня 2012 року № 06/3-2751-10
долучено до матеріалів кримінальної
справи № 181-0311, порушеної щодо
службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ
ГУМВС України у Львівській області за
фактом зловживання службовим
становищем за ознаками злочинів,
передбачених частиною 3 статті 364
Кримінального кодексу України та за
фактом підроблення документів і
використання невстановленими особами
підроблених документів за ознаками
злочинів, передбачених частинами 1, 3
статті 358 Кримінального кодексу
України.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав вимоги поданої
відповідачем апеляційної скарги та
просив її задовольнити, посилаючись на
викладені в ній доводи.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, хоча позивача
належним чином було повідомлено про
дату, час та місце апеляційного
розгляду, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
13 жовтня 2009 року здійснено
державну реєстрацію транспортних
засобів FIAT, державний номерний знак
НОМЕР_1, 1999 року випуску, та PEUGEOT,
державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року
випуску, на ОСОБА_2

Згідно з розрахунком суми податку з
власників транспортних засобів під час
здійснення першої реєстрації
транспортних засобів в Україні, сума
податку, що підлягала сплаті
відповідачем, становила 37730.00 грн.

Відповідно до довідки ДПІ у
Залізничному районі м. Львова від 03
листопада 2010 року № 29834/9/19-023/1447 на
рахунок 0003, відкритий ВДК у
Залізничному районі по коду бюджетної
класифікації 12020200 «податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин та механізмів», від
ОСОБА_2 15 жовтня 2009 року коштів
на сплату податку з власників
транспортних засобів в сумі 19050.00 грн.
та в сумі 18680.00 грн. не надходило.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що проведення
першої реєстрації вказаних вище
транспортних засобів на ОСОБА_2 за
відсутності сплати нею податку з
власників транспортних засобів
обумовлює необхідність стягнення
зазначеного податку з неї в судовому
порядку.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» платниками податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів є
підприємства, установи та організації,
які є юридичними особами, іноземні
юридичні особи (далі - юридичні особи), а
також громадяни України, іноземні
громадяни та особи без громадянства
(далі - фізичні особи), які здійснюють
першу реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
статті 2 цього Закону є об'єктами
оподаткування.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» перша реєстрація в Україні
- це реєстрація транспортного засобу в
Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 статті 5 цього ж
Закону, податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів
сплачується фізичними особами - перед
проведенням першої реєстрації в
Україні, реєстрацією, перереєстрацією
транспортних засобів, а також перед
технічним оглядом транспортних
засобів щорічно або один раз за два
роки, але не пізніше першого півріччя
року, в якому провадиться технічний
огляд.

Згідно з частинами 4, 6 статті 5 Закону
України «Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів» фізичні
особи - платники податку зобов'язані
пред'являти органам, що здійснюють
першу реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію, зняття з обліку або
технічний огляд транспортних засобів,
квитанції або платіжні доручення про
сплату податку за попередній (у разі
здійснення сплати) та за поточний роки,
а платники, звільнені від сплати цього
податку, - відповідний документ, що дає
право на користування цими пільгами. У
разі відсутності документів про сплату
податку або документів, що дають право
на користування пільгами, перша
реєстрація в Україні, реєстрація,
перереєстрація, зняття з обліку і
технічний огляд транспортних засобів
не провадяться.

Відповідно до статті 6 цього ж Закону
сума податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів, що сплачується фізичними
особами, обчислюється за ставками,
визначеними у статті 3 цього ж Закону. У
разі виявлення юридичних чи фізичних
осіб, які не сплачували податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вони зобов'язані сплатити податок не
більш як за три попередні роки.
Перерахування неправильно сплаченого
податку допускається не більш як за три
попередні роки.

У разі приховування (заниження)
об'єктів оподаткування з власників
транспортних засобів стягуються сума
несплаченого податку, а також пеня або
штраф у порядку, передбаченому законом
(стаття 7 Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів»).

Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 07 вересня 1998 року N 1388, державна
реєстрація транспортних засобів
проводиться в числі іншого, з метою
здійснення контролю за дотриманням
законодавства, що визначає порядок
сплати податків і зборів.

Відповідно до пункту 8 вказаного
Порядку державна реєстрація
(перереєстрація) транспортних засобів
проводиться на підставі заяв
власників, поданих особисто, і
документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі - правомірність
придбання) транспортних засобів,
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів.

Державна реєстрація транспортних
засобів проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Аналіз зазначених правових норм дає
підстави для висновку, що обов'язковими
умовами здійснення першої реєстрації
транспортних засобів є особисте
подання до органу ВРЕР заяви про
реєстрацію транспортного засобу,
необхідних документів для вчинення
реєстраційної дії, а також документів
про сплату податку з власників
транспортних засобів або документів,
що дають право на користування
пільгами.

При вирішенні даної справи, суд першої
інстанції не врахував, що із заявами до
Львівського ВРЕР УДАІ про проведення
державної реєстрації транспортних
засобів відповідач не зверталася і
таких не підписувала. Крім того, вона не
подавала жодних документів, що
посвідчують її особу (паспорт
громадянина України чи будь-які інші
документи). Таким чином, відповідач не
вчиняла жодних дій, пов'язаних з
придбанням чи реєстрацією
транспортних засобів.

Вказані обставини підтверджуються
постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21 липня 2014
року по справі № 2а-2505/12/1370, якою
скасовано державну реєстрацію
вказаних вище транспортних засобів, що
була проведена на ім'я відповідача.

Також в матеріалах справи міститься
копія вироку Шевченківського
районного суду м. Львова від 01 липня 2013
року по справі № 1-233/11 про
обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні
злочинів, передбачених частиною 3
статті 364, частиною 1 статті 365
Кримінального кодексу України, з якого
слідує, що вказану особу визнано винною
у вчиненні злочинів, передбачених
частиною 3 статті 364, частиною 1 статті 365
Кримінального кодексу України,
зокрема, за фактом проведення
реєстрації у Львівському ВРЕР УДАІ
ГУМВС України у Львівській області
автомобілів FIAT, державний номерний
знак НОМЕР_1, 1999 року випуску, та PEUGEOT,
державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року
випуску, на ім'я відповідача.

З огляду на викладене, відповідач не
виступала платником податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
адже вказаний транспортний засіб,
реєстрація якого послужила підставою
донарахування їй суми податку з
власників транспортних засобів, в
органах ВРЕР вона не реєструвала, а
рішення про його реєстрацію прийняте
Львівським ВРЕР УДАІ без її відома, з
порушенням при цьому встановленого
законом порядку такої реєстрації.

Позивачем під час розгляду
адміністративної справи не наведено
об'єктивних доводів щодо наявності в
діях відповідача ознак протиправності,
як і не доведено правомірності
стягнення з неї суми податку з
власників транспортних засобів, а
відтак, на думку суду апеляційної
інстанції, заявлений позов задоволенню
не підлягає.

Вказаний висновок суду апеляційної
інстанції узгоджується з практикою
Європейського суду з прав людини. Так, у
пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у
справі «Компанія «Вестберґа таксі
Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд
визначив, що «…адміністративні суди,
які розглядають скарги заявників
стосовно рішень податкового
управління, мають повну юрисдикцію у
цих справах та повноваження скасувати
оскаржені рішення. Справи мають бути
розглянуті на підставі поданих
доказів, а довести наявність підстав,
передбачених відповідними законами,
для призначення податкових штрафів має
саме податкове управління».

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, що відповідно до
пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нової постанови про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 27 квітня 2012
року по справі № 2а-902/11/1370 - скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова до ОСОБА_2
про стягнення податку з власників
транспортних засобів.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст постанови виготовлено 22
вересня 2014 року.