Справа № 826/12426/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Келеберди В.І. розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерсорс" до
Департаменту екології та природних
ресурсів Закарпатської обласної
державної адміністрації про визнання
протиправними дій, зобо'язати вчинити
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інтерсорс»
звернулось до суду з позовом до
Департаменту екології та природних
ресурсів Закарпатської обласної
державної адміністрації про визнання
протиправними дій щодо відмови у
видачі дозволу на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами від 03.07.2014
№479/03-01; зобов'язання надати дозвіл на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що позивачем було подано документи
визначені Порядком проведення та
оплати робіт, пов'язаних з видачею
дозволів на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами, обліку
підприємств, установ, організацій та
громадян-підприємців, які отримали
такі дозволи, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 13.03.2002
№302 та Інструкцією про загальні вимоги
до оформлення документів, у яких
обґрунтовуються обсяги викидів, для
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами для
підприємств, установ, організацій та
громадян-підприємців, затвердженою
наказом Міністерства охорони
навколишнього середовища,
затвердженою наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 09.03.2006 №108, отже
відмова у видачі дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами є
Відповідач - Департамент екології
та природних ресурсів Закарпатської
обласної державної адміністрації -
заперечував проти задоволення
позовних вимог з підстав викладених у
письмових запереченнях, які долучено
до матеріалів справи, проте явку
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечив, хоча був
належним чином повідомлений про час,
дату та місце судового вирішення
справи.
Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема "Іззетов проти України", "Пискал
проти України", "Майстер проти України",
"Субот проти України", "Крюков проти
України", "Крат проти України", "Сокор
проти України", "Кобченко проти
України", "Шульга проти України", "Лагун
проти України", "Буряк проти України",
"ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик
проти України" суду потрібно
дотримуватись розумного строку для
судового провадження.
Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у різі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що представник позивача не
заперечував проти вирішення справи в
порядку письмово провадження, оскільки
відповідач належним чином
повідомлений про час, дату та місце
судового засідання в судове засідання
не прибув, а також з огляду на
відсутність потреби заслухати свідка
чи експерта, суд дійшов висновку про
доцільність розгляду справи в порядку
письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва,
15.10.2010 позивачем отримано дозвіл
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
15.05.2014 позивач звернувся до
Департаменту екології та природних
ресурсів Закарпатської обласної
державної адміністрації з заявою про
видачу нового дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами.
З матеріалів справи вбачається,
що листом від 23.05.2014 №594/03-01 позивачу
відмовлено у видачі дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами у
зв'язку з поданням неповного пакету
документів для отримання згадуваного
В подальшому, 26.06.2014 позивач
повторно звернувся до Департаменту
екології та природних ресурсів
Закарпатської обласної державної
адміністрації з заявою про видачу
нового дозволу на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами.
Судом встановлено, що листом від 03.07.2014
№479/03-01 позивачу відмовлено у видачі
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами у зв'язку з поданням
неповного пакету документів для
отримання згадуваного дозволу (не
подано повідомлення місцевої
державної адміністрації про
відсутність зауважень громадських
організацій та громадян щодо отримання
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря» викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
можуть здійснюватися після отримання
дозволу, виданого суб'єкту
господарювання, об'єкт якого належить
до другої або третьої групи, обласними,
Київською, Севастопольською міськими
державними адміністраціями, органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері санітарного та
епідемічного благополуччя населення.
Статтею 4-1 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» визначено,
що порядок видачі документів
дозвільного характеру або відмови в їх
видачі, переоформлення, видачі
дублікатів, анулювання центральними
органами виконавчої влади, їх
територіальними (регіональними,
місцевими) органами встановлюється
Кабінетом Міністрів України за
поданням відповідного дозвільного
органу, погодженим з уповноваженим
органом, якщо інше не передбачено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Порядок видачі документів дозвільного
характеру або відмови в їх видачі,
переоформлення, видачі дублікатів,
анулювання, видача або відмова у видачі
яких законами України віднесена до
повноважень органів місцевого
самоврядування, встановлюється їх
рішенням за погодженням з
територіальними (місцевими) органами
центральних органів виконавчої влади,
що здійснюють регулювання у
відповідній сфері, та територіальними
органами уповноваженого органу, а у
випадках, передбачених законом, - на
підставі типових порядків,
затверджених Кабінетом Міністрів
України.

Такі порядки мають передбачати,
зокрема, вичерпний перелік документів,
які суб'єкту господарювання необхідно
подати для одержання документа
дозвільного характеру.

Строк видачі документів дозвільного
характеру становить десять робочих
днів, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначено вище, за результатом
розгляду заяви від 15.05.2014 листом від
23.05.2014 №594/03-01 позивачу відмовлено у
видачі дозволу, за результатом
розгляду заяви від 26.06.2014 листом від
03.07.2014 №479/03-01 позивачу відмовлено у
видачі дозволу, тобто заяви вирішені
відповідачем протягом строку
визначеного ст. 4-1 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності».

Статтею 7 Закону України «Про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності» визначено, що видача
(переоформлення, видача дублікатів,
анулювання) документів дозвільного
характеру, оформлених регіональними та
місцевими дозвільними органами,
здійснюється в дозвільному центрі
державним адміністратором за
принципом організаційної єдності.

Суб'єкт господарювання або
уповноважена ним особа подає
державному адміністратору, який
здійснює прийом суб'єктів
господарювання в дозвільному центрі,
заяву, форма якої затверджується
Кабінетом Міністрів України за
поданням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
економічного розвитку, та за
погодженням з дозвільними органами.

До заяви додаються: документи,
необхідні для видачі документа
дозвільного характеру, передбачені
законодавством, яким регулюються
відносини щодо одержання такого
документа.

Документами, необхідними для видачі
документа дозвільного характеру,
можуть визначатися документи, що
безпосередньо пов'язані з
підтвердженням можливості суб'єкта
господарювання провадити певні дії
щодо здійснення господарської
діяльності або види господарської
діяльності.

Заява та документи, що додаються до неї,
подаються в одному примірнику особисто
суб'єктом господарювання (керівником
юридичної особи, фізичною особою -
підприємцем) або уповноваженою ним
особою.

Заява та документи, що додаються до неї,
можуть бути надіслані рекомендованим
листом з описом вкладення, при цьому
підпис заявника (фізичної особи -
підприємця) та уповноваженої ним особи
засвідчується нотаріально.

Забороняється вимагати від заявника
для одержання документа дозвільного
характеру документи, не передбачені
законодавством.

Регіональні та місцеві дозвільні
органи протягом не більше ніж десять
робочих днів з дня одержання від
державного адміністратора заяви та
документів, що додаються до неї, якщо
інше не передбачено законом,
оформлюють відповідний документ
дозвільного характеру або письмове
повідомлення суб'єкту господарювання
про відмову у видачі документа
дозвільного характеру та передають
протягом одного робочого дня
відповідні документи (письмове
повідомлення) державному
адміністратору.

У письмовому повідомленні про відмову
у видачі документа дозвільного
характеру зазначаються передбачені
законом підстави для такої відмови.

Порядок проведення та оплати робіт,
пов'язаних з видачею дозволів на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами,
обліку підприємств, установ,
організацій та громадян-підприємців,
які отримали такі дозволи визначено
постановою Кабінету Міністрів України
від 13.03.2002 №302 (далі - Порядок).

Згідно із п. 4 Порядку Для отримання
дозволу суб'єкт господарювання:
оформляє заяву; готує документи, в яких
обґрунтовуються обсяги викидів
забруднюючих речовин; проводить
інвентаризацію стаціонарних джерел
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, видів та обсягів
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, пилогазоочисного
обладнання; проводить оцінку впливу
викидів забруднюючих речовин на стан
атмосферного повітря на межі
санітарно-захисної зони; розробляє
плани заходів щодо: досягнення
встановлених нормативів
граничнодопустимих викидів для
найбільш поширених і небезпечних
забруднюючих речовин; охорони
атмосферного повітря на випадок
виникнення надзвичайних ситуацій
техногенного та природного характеру;
ліквідації причин і наслідків
забруднення атмосферного повітря;
остаточного припинення діяльності,
пов'язаної з викидами забруднюючих
речовин в атмосферне повітря, та
приведення місця діяльності у
задовільний стан; запобігання
перевищенню встановлених нормативів
граничнодопустимих викидів у процесі
виробництва; здійснення контролю за
дотриманням встановлених нормативів
граничнодопустимих викидів
забруднюючих речовин та умов дозволу
на викиди; обґрунтовує розміри
нормативних санітарно-захисних зон,
проводить оцінку витрат, пов'язаних з
реалізацією заходів щодо їх створення;
проводить оцінку та аналіз витрат,
пов'язаних з реалізацією запланованих
заходів щодо запобігання забрудненню
атмосферного повітря; готує інформацію
про отримання дозволу для ознайомлення
з нею громадськості відповідно до
законодавства. Суб'єкт господарювання
для розроблення документів, у яких
обґрунтовуються обсяги викидів, може
залучати установи, організації та
заклади, яким Мінприроди надає право на
розроблення цих документів.

Відповідно до п. 7 Порядку місцеві
держадміністрації розглядають
зауваження громадських організацій, у
разі потреби організовують проведення
їх публічного обговорення і протягом 30
календарних днів з дати опублікування
інформації про намір суб'єкта
господарювання отримати дозвіл
повідомляють про це орган, який видав
дозвіл.

Органи, які видавали дозвіл, аналізують
зауваження та у разі необхідності
пропонує суб'єкту господарювання
врахувати їх під час підготовки
дозволу до видачі.

Відповідно до ст. 50 Конституції України
кожен має право на безпечне для життя і
здоров'я довкілля та на відшкодування
завданої порушенням цього права шкоди.

Кожному гарантується право вільного
доступу до інформації про стан
довкілля, про якість харчових
продуктів і предметів побуту, а також
право на її поширення. Така інформація
ніким не може бути засекречена.

Отже, право позивача на отримання
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами на думку суду не має
порушувати гарантоване Конституцією
право мешканців міста Берегово на
безпечне для життя і здоров'я довкілля
та інформацію щодо стану довкілля.

З матеріалів справи вбачається, що
листом від 27.04.2014 Берегівська міська
рада надіслала до Департаменту
екології та природних ресурсів
Закарпатської обласної державної
адміністрації скарги мешканців м.
Берегово щодо функціонування ТОВ
«Інтерсорс», копії яких долучено до
матеріалів справи.

В подальшому, до Департаменту екології
та природних ресурсів Закарпатської
обласної державної адміністрації
Брегівською міською радою надіслано ще
листи в яких повідомляється про
численні скарги (303 мешканця) на
діяльність ТОВ «Інтерсорс».

Як зазначено вище, підставою для
відмови у видачі позивачу дозволу
слугувало, зокрема, відсутність
повідомлення місцевої адміністрації
про розгляд зауважень громадян на
намір суб'єкта господарювання
(позивача) отримати дозвіл.

З матеріалів справи вбачається та
позивачем не заперечується, що до
відповідача не було подано
повідомлення місцевої державної
адміністрації про відсутність
громадян на отримання позивачем
дозволу.

Відповідно до ч. 4 ст. 4-1 Закону України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» підставами
для відмови у видачі документа
дозвільного характеру є: подання
суб'єктом господарювання неповного
пакета документів, необхідних для
одержання документа дозвільного
характеру, згідно із встановленим
вичерпним переліком;

- виявлення в документах, поданих
суб'єктом господарювання,
недостовірних відомостей;

- негативний висновок за результатами
проведених експертиз та обстежень або
інших наукових і технічних оцінок,
необхідних для видачі документа
дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші
підстави для відмови у видачі
документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного
характеру за підставами, не
передбаченими законами, не
допускається.

Письмове повідомлення дозвільного
органу про відмову у видачі документа
дозвільного характеру надається
суб'єкту господарювання особисто або
надсилається поштовим відправленням з
описом вкладення (письмове
повідомлення місцевого дозвільного
органу надається державному
адміністратору) із зазначенням
передбачених законом підстав для такої
відмови у строк, встановлений для
видачі документа дозвільного
характеру.

У разі усунення суб'єктом
господарювання причин, що стали
підставою для відмови у видачі
документа дозвільного характеру,
повторний розгляд документів
здійснюється дозвільним органом у
строк, що не перевищує п'яти робочих
днів з дня отримання відповідної заяви
суб'єкта господарювання, документів,
необхідних для видачі документа
дозвільного характеру, і документів,
які засвідчують усунення причин, що
стали підставою для відмови у видачі
документа дозвільного характеру, якщо
інше не встановлено законом.

Оскільки, як зазначено вище, позивачем
не подано, серед іншого, повідомлення
місцевої державної адміністрації про
відсутність громадян на отримання
позивачем дозволу, висновок
відповідача, що позивачем подано
неповний пакет документів, необхідних
для одержання документа дозвільного
характеру, на думку суду є
обґрунтованим.

Оскільки подання суб'єктом
господарювання неповного пакета
документів, необхідних для одержання
документа дозвільного характеру,
згідно із встановленим вичерпним
переліком відповідно до ч. 4 ст. 4-1
Закону України «Про дозвільну систему
у сфері господарської діяльності» є
підставою для відмови у видачі
документа дозвільного характеру, отже
відповідач відмовляючи позивачу
листом від 03.07.2014 №479/03-01 у видачі
дозволу діяв відповідно до згадуваних
норм Закону України «Про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності».

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, виконав
покладений на нього законом обов'язок і
довів правомірності своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, повно та
всебічно дослідивши наявні матеріали
справи, а також норми чинного
законодавства України, суд дійшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирання законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова може
бути оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.І. Келеберда