Справа № 2а-1077/12/0970
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року м.
Львів
Справа № 9104/126496/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Калуський машинобудівний завод» на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 18
травня 2012 року по справі №
2а-1077/12/0970 за позовом прокурора м. Калуша
Івано-Франківської області в інтересах
Калуської об'єднаної державної
податкової інспекції
Івано-Франківської області до
Приватного акціонерного товариства
«Калуський машинобудівний завод» про
стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Калуша Івано-Франківської
області звернувся до суду в інтересах
Калуської об'єднаної державної
податкової інспекції
Івано-Франківської області (далі -
Калуська ОДПІ) з адміністративним
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Калуський машинобудівний
завод» (далі - ПАТ «Калуський
машинобудівний завод»), в якому просив
стягнути кошти з рахунків відповідача
на погашення суми податкового боргу в
розмірі 278172.55 грн.

Позов обґрунтовував посиланням на те,
що станом на 15 березня 2012 року у
відповідача наявний податковий борг по
платежах до бюджету в сумі 278172.55 грн., в
тому числі з податку на додану вартість
в сумі 8420.00 грн., з плати за землю в сумі
269752.55 грн. та нарахованої суми
пені в розмірі 0.12 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 18
травня 2012 року вказаний позов
задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою суду, ПАТ «Калуський
машинобудівний завод» подало
апеляційну скаргу, у якій, з посиланням
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позову повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на те, що судом першої
інстанції безпідставно стягнуто з
нього орендну плату за земельну
ділянку. Зазначає, що у зв'язку з
відчуженням частини нерухомого майна,
відповідно до частини 1 статті 120
Земельного кодексу України, право
користування частиною земельної
ділянки, на якій розташовані відчужені
об'єкти нерухомості, перейшло до інших
осіб. Також вказує на те, що судом
першої інстанції не враховано, що в
провадженні Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області
перебуває справа про визнання
недійсними прилюдних торгів з
реалізації вказаних вище об'єктів
нерухомості, до завершення розгляду
якої неможливо встановити належного
землекористувача такої земельної
ділянки.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
представником відповідача подано
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження, а тому
на підставі пункту 2 частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України суд розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ПАТ «Калуський машинобудівний
завод» знаходиться на обліку в
Калуській ОДПІ як платник податків.

Відповідно до довідки Калуської ОДПІ
від 15 березня 2012 року № 113/10/190 станом на
15 березня 2012 року за ПАТ «Калуський
машинобудівний завод» обліковується
податковий борг в сумі 278172.55 грн.,
зокрема, з податку на додану вартість в
сумі 8420.00 грн., з орендної плати
за земельні ділянки в сумі 269752.55 грн., в
тому числі нарахованої пені в сумі 0.12
грн.

Вказаний борг виник у зв'язку з
несплатою відповідачем самостійно
задекларованих податкових зобов'язань
в податкових деклараціях з податку на
додану вартість від 16
листопада 2011 року № в сумі 2229.00
грн., від 14 грудня 2011 року №
в сумі 2693.00 грн., від 17 січня 2012
року № в сумі 1528.00 грн., від 20
лютого 2012 року № в сумі 1970.00 грн.
та податкових зобов'язань в податковій
декларації з плати за землю від 25 січня
2011 року № та від 31 січня 2012 року №
.

У зв'язку з несплатою вказаного вище
податкового боргу податкові вимоги
позивачу не надсилались, оскільки такі
надсилались йому раніше (від 04 грудня
2008 року № 1/47929264/10/240 та
від 10 січня 2009 року № 2/20255/10/240).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість та з плати за землю є
узгодженими та у встановлені строки до
бюджету не сплачені, а відповідно
підлягають стягненню на користь
державного бюджету.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з підпунктом 20.1.28 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Статтею 59 Податкового кодексу України
встановлено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

У разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Враховуючи наведені вище правові
норми, а також несплату ПАТ «Калуський
машинобудівний завод» у встановлений
Податковим кодексом України строк
узгоджених грошових зобов'язань з
податку на додану вартість, з плати за
землю та пені, що станом на 15 березня 2012
року становлять 278172.55 грн., суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для стягнення
вказаної суми податкового боргу в
судовому порядку.

Посилання апелянта на протиправність
стягнення з нього орендної плати за
земельні ділянки, які знаходяться в
користуванні інших осіб, на думку суду
апеляційної інстанції, є
безпідставними, оскільки він
самостійно обчислив суму податкового
зобов'язання з орендної плати, яку
зазначив у податкових деклараціях, та
не скористався правом подати
уточнюючий розрахунок контролюючому
органу у встановлені строки, а тому,
відповідно до пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України, така сума
грошового зобов'язання вважається
узгодженою та підлягає сплаті.

За наведених обставин суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального
права, що відповідно до частини 1 статті
200 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду - без
змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Калуський
машинобудівний завод» залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 18 травня 2012
року по справі № 2а-1077/12/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський