Справа № 761/13873/14-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Волокітіна
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

розглянув в порядку письмового
провадження в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Шевченківського районного суду м.Києва
від 11 серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської
районної у м.Києві державної
адміністрації про визнання
протиправною бездіяльність,
призначення, нарахування та виплату
одноразової компенсації та щомісячної
допомоги на оздоровлення особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської
районної у м.Києві державної
адміністрації про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання здійснити перерахунок
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
за період з 1996 року по 2013 рік та
одноразової компенсації як інваліду 1
групи з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Києва від 19.05.2014 року позов в
частині позовних про зобов'язання
здійснити перерахунок щорічної
допомоги на оздоровлення за період з 1996
року по 07 листопада 2013 року залишено
без розгляду

Постановою Шевченківського районного
суду м.Києва від 11 серпня 2014 року
позовні вимоги залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити.

Враховуючи те, що справу можливо
вирішити на підставі наявних у ній
доказів, а також те, що відсутні
клопотання сторін про розгляд справи
за їх участю, колегія суддів ухвалила
про апеляційний розгляд справи в
порядку письмового провадження
відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з правомірності
нарахування позивачу щорічної
допомоги на оздоровлення та
одноразової компенсації в розмірі,
встановленому постановами Кабінету
Міністрів України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
позивач має статус особи, яка
постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1
категорії, 1 групи, перебуває на
обліку в Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районної у м.Києві
державної адміністрації, має право на
пільги, передбачені Законом України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи».

Позивач звернувся до Управління праці
та соціального захисту населення
Шевченківської районної у м.Києві
державної адміністрації із заявою про
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат згідно
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської
районної у м.Києві державної
адміністрації листом від 07.04.2014 року
повідомило позивача про нарахування
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року
№562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зокрема, у 2013 році у
розмірі 120 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
України за Законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй
діяльності керується Конституцією та
Законами України (ст. 113 Конституції
України).

Статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено виплату
щорічної допомоги на оздоровлення
інвалідам І групи у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено, що у 2013
році положення ст. 48 Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
установлено розмір щорічної допомоги
на оздоровлення - 120 грн.

Вищезазначені положення Закону
України «Про державний бюджет на 2013
рік», прийнятого пізніше ніж Закон
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
неконституційними не визнавалися,
положення постанови Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року
№562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є чинними.

Враховуючи викладене, висновок суду
першої інстанції про правомірність
нарахування позивачу щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі,
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року
№562, є правомірним.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених ч. 2
ст. 99 КАС України, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Позивачу встановлена 1 група
інвалідності з 25.07.2011 року, що
підтверджується довідкою МСЕК.

Позивачу відповідно до заяви від 31.08.2011
року та рішення відповідача про
призначення компенсації нарахована та
виплачена одноразова компенсацію.

За таких підстав, позивач про порушене
право мав дізнатися при здійсненні
виплати.

Разом з тим, позивач звернувся до суду
лише 08.05.2014 року, тобто після сплину
строку, визначеного ст.99 КАС України.
Матеріали справи не містять клопотання
про поновлення строків звернення до
суду та доказів про поважність причин
пропуску строку на звернення з даними
позовними вимогами.

Доводи апелянта з приводу того, що до
вказаних правовідносин не
застосовуються строки звернення до
суду, встановлені ст. 99 КАС України,
посилаючись на Віденську конвенцію про
цивільну відповідальність за ядерну
шкоду від 21 травня 1963 року, до якої
Україна приєдналася згідно із Законом
України «Про приєднання України до
Віденської конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду» №
334/96-ВР від 12 липня 1996 року положеннями
п. п. іі) п. а) ч. 1 ст. VI якої встановлено,
що строк позовної давності на
відшкодування ядерної шкоди,
спричиненої тілесному здоров'ю,
складає тридцять років з дня ядерного
інциденту, колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки на відміну від
положень Конвенції строки, визначені
ст.99 КАС України є процесуальними.

Їх початок та перебіг пов'язується з
моментом порушення прав та інтересів
позивача..

Про порушення прав та інтересів щодо
розміру здійснених виплат позивачу
було відомо з дня отримання
відповідних коштів. Однак, у визначений
процесуальним законом строк він до
суду не звернувся.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку про необхідність залишення
позовних вимог в частині визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату одноразової компенсації як
інваліду 1 групи з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС без розгляду.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 198, п. 4 ч. 1ст. 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного
суду м.Києва від 11 серпня 2014 року -
скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання здійснити перерахунок
та виплату одноразової компенсації як
інваліду 1 групи з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Адміністративний позов ОСОБА_2 в
частині позовних вимог про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районної у м.Києві
державної адміністрації здійснити
перерахунок та виплату одноразової
компенсації як інваліду 1 групи з числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС залишити без
розгляду.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом 20 днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

.

Головуючий суддя
Грибан І.О.

Судді:
Беспалов О.О.

Парінов А.Б.