Справа № 804/8221/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 вересня 2014 р. Справа № 804/8221/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська до Державного
підприємства промислового
спеціального зв'язку "Промспецзв'язок"
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Державного підприємства промислового
спеціального зв'язку "Промспецзв'язок",
у якому просить стягнути з відповідача
заборгованість по фактичним витратам
на виплату і доставку пільгових пенсій
за період з серпня 2013р. по травень 2014р.
за списком № 2 у розмірі 53 859, 44 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані наявністю
непогашеної заборгованості Державного
підприємства промислового
спеціального зв'язку "Промспецзв'язок"
у добровільному порядку по коштам,
призначеним на покриття фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за списком №2, що
призвело до утворення недоїмки у сумі 53
859, 44 грн., яка підтверджується
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів"б"-"з"
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за період з серпня 2013р.
по травень 2014р.

Відповідачем заперечень до суду не
надано.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Відповідно до розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за списком № 2
Державне підприємство промислового
спеціального зв'язку "Промспецзв'язок"
за серпень-грудень 2013р. та
січень-травень 2014р. - відповідач
повинен сплатити суму фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за період з серпня по грудень 2013
р. -28 377, 75 грн., за період з січня по
травень 2014р. -25 481, 69 грн.

Таким чином, загальна сума
заборгованості по сплаті фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за списком №2,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів"б"-"з"
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" по зазначеним періодам
складає 53 859, 44 грн.

З метою погашення утвореного боргу
Управлінням Пенсійного фонду України у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська направлялися
відповідачу розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
п."б"-"з" ст.13 ЗУ "Про пенсійне
забезпечення" та листи з проханням
погасити борг (за вих. №8853/02/44 від
17.12.2013р., №507/02/44 від 17.01.2014р., №1527/02/44 від
21.02.2014р., №926/02/10 від 29.01.2014р.), які були
отримані відповідачем.

Станом на 22.09.2014р. заборгованість
відповідачем у добровільному порядку
не сплачена.

Відповідно до ст.ст. 14,15 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" роботодавці:
підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами) є
страхувальниками та платниками
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Розділу ХV
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком N 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України ( 36-2003-п ), та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

Абзацем 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про
збір на загально обов'язкове державне
пенсійне страхування" визначено, що для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідно п. 1 ст. 1 цього Закону
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Абзацем 3 п. 1 ст. 4 Закону України "Про
збір на загально обов'язкове державне
пенсійне страхування" встановлено, що
ставка збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування встановлюються
для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону
складає 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього
Закону.

Відповідно до п. "б-з" ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

в)трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі;

г) жінки, які працюють
трактористами-машиністами,
машиністами будівельних, шляхових і
вантажно-розвантажувальних машин,
змонтованих на базі тракторів і
екскаваторів, - після досягнення 50
років і при загальному стажі роботи не
менше 20 років, з них не менше 15 років на
зазначеній роботі;

д) жінки, які працюють доярками
(операторами машинного доїння),
свинарками-операторами в колгоспах,
радгоспах, інших підприємствах
сільського господарства, - після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років за
умови виконання встановлених норм
обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей
встановлюються в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України;

е)жінки, зайняті протягом повного
сезону на вирощуванні, збиранні та
післязбиральній обробці тютюну,- після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років;

є) робітниці текстильного виробництва,
зайняті на верстатах і машинах, - за
списком виробництв і професій,
затверджуваним у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, - після досягнення 50 років і
при стажі зазначеної роботи не менше 20
років;

ж) жінки, які працюють у
сільськогосподарському виробництві та
виховали п'ятеро і більше дітей, -
незалежно від віку і трудового стажу, в
порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України;

з) водії міського пасажирського
транспорту (автобусів, тролейбусів,
трамваїв) і великовагових автомобілів,
зайнятих у технологічному процесі
важких і шкідливих виробництв:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в тому числі
на зазначеній роботі не менше 12 років 6
місяців;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи 20 років, в тому числі на
зазначеній роботі не менше 10 років.

Отже, законодавчо передбачений
обов'язок відповідача сплатити до
Пенсійного фонду фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
врегульовано розділом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року №21-1 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004р. за № 64/8663.

Відповідно до пп. 6.4 п. 6 Інструкції "Про
порядок обчислення і сплати
підприємствами, установами та
організаціями збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, інших
платежів, а також обліку їх надходження
до Пенсійного фонду України",
затвердженої постановою Правління
Пенсійного фонду України 19.12.2003 р. № 21-1,
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
від 09 липня 2003 року № 1058-I "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих) пенсій
(Розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії (пп. 6.5 п. 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України).

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Згідно пп. 6.8 п. 6 вищезазначеної
Інструкції суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з дати призначення пенсії до
дати складання розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України від 09 липня 2003
року № 1058-I "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

У випадку несплати витрат на виплату та
доставку пенсій за віком, призначених
на пільгових умовах, вказані витрати є
боргом зі сплати страхових внесків,
який стягується органами Пенсійного
фонду України на підставі пп. 7 п. 5
Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 01.03.2001 № 121/20.

Виходячи з вищевказаних норм Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
вбачається, що відшкодуванню
підлягають фактичні витрати на виплату
та доставку пенсій лише особам, які
були зайняті повний робочий день на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списками № 1 та № 2 та які набули
необхідний стаж роботи після введення
в дію Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Законодавством України передбачено
відшкодування підприємствам витрат
Пенсійного фонду України, пов'язаних з
виплатою і доставкою пільгових пенсій,
призначених за окремими пунктами
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Згідно пп. 6.2 п. 6 Інструкції "Про порядок
обчислення та сплати підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, інших
платежів, а також обліку їх надходження
до Пенсійного фонду України" №21-1 від
31.12.2003, витрати на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах особам, які мають стаж, що дає
право на призначення цих пенсій на
декількох підприємствах, покриваються
цими підприємствами пропорційно стажу
роботи. При цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
у повному розмірі, а з попередніх місць
роботи осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах.

Відповідно до положень Листа
Пенсійного фонду України від 21.05.2003
року № 04/3846 "Щодо відшкодування
підприємствами фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до статті 100
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що особі, яка
до і після 01.01.1992 працювала на роботах,
передбачених списками № 1 та № 2, і на
підприємстві проведена атестація
робочих місць, пенсія призначається
відповідно до статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст.11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86
цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Суд, приймаючи до уваги вищевикладене,
та враховуючи, що на час розгляду
справи сума заборгованості
відповідачем не сплачена в
добровільному порядку, відповідних
доказів сплати заборгованості під час
судового розгляду справи не надано,
дійшов висновку, що даний
адміністративний позов підлягає
задоволенню повністю.

Керуючись ст. 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з Державного підприємства
промислового спеціального зв'язку
"Промспецзв'язок" (, р/р
№2010 у ДФ КБ "Кредитпромбанк", МФО
306890) на користь Управління Пенсійного
фонду України в Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська (р/р №3176 в ДОУ
ВАТ "Ощабанк", МФО 305482, )
суму витрат на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України за період
з серпня 2013р. по травень 2014р. у розмірі
53 859, 44 грн. (п'ятдесят три тисячі
вісімсот п'ятдесят дев'ять гривень
сорок чотири копійки).

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду в порядку та
строки, передбачені статтями 186 та 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А.
Барановський