Справа № 759/12291/14-а
Суддя: Миколаєць І. Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/353/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року суддя Святошинського
районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю.
розглянувши справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва про
зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом з вимогами
визнання дій УПФ України в
Святошинському районі м. Києва щодо
відмови в призначенні пенсії за віком
на пільгових умовах - протиправною, а
також просить зобов»язати УПФ України
в Святошинському районі м. Києва
зарахувати стаж роботи з 24.12.1982 року по
23.09.1991 року до пільгового стажу, та
призначити пенсію на пільгових умовах
з моменту звернення, а саме з 09.07.2014
року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
наявністю загального трудового стажу
водія міського пасажирського
транспорту понад 16 років, що
підтверджується тим, що з 24.09.1993 року
він працював водієм третього класу на
автобусах, що займались пасажирськими
перевезеннями. Стаж роботи на даній
посаді становить 8 років 2 місяці 27 днів.
З 24.12.1982 року по 23.09.1991 року він працював
в ВАТ «Ніженське АТП 17406» водієм
міського пасажирського транспорту,
стаж роботи на якій становить 8 років 2
місяці 29 днів, але підтвердити це
документально він не може.

09.07.2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах, зі
зниженням пенсійного віку, з чим йому
було відмовлено, у зв»язку з
відсутністю у поданих документах та в
Ніжинському архівному відділі записів
про його займану посаду.

Ухвалою суду від 21.07.2014 року було
відкрито провадження у вищезазначеній
справі.

У судовому засіданні позивач вимоги
позовної заяви підтримав та просив їх
задовольнити.

Представник УПФ України в
Святошинському районі м. Києві
заперечував проти задоволення позову,
та зазначив, що згідно записів трудової
книжки, позивач працював на посаді
«водія 3-го класу» на автобусах всіх
марок у період з 24.09.1993 року по 20.12.2001
року, стаж роботи на даній посаді
становить 8 років 2 місяці 27 днів, що є
недостатнім для призначення пенсії
даного виду. У період з 24.12.1982 року по
22.03.1991 року позивач працював на посаді
«водій 2-го класу», у період з 29.04.1992 року
по 20.07.1993 року - «водій 3-го класу на всі
види автомобілів». Дані посади не
передбачені ст. 13 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», а тому даний період
роботи не може бути зарахований до
пільгового стажу. У зв»язку з
вищенаведеним представник відповідача
просить відмовити позивачу в повному
обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
на яких грунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, вважає, що
позов не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», та п.1
Постанови Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637, основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Пунктом 20 Постанови Кабінету Міністрів
України від 12 серпня 1993 р. N 637 «Про
затвердження Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній» передбачено, що у
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

З аналізу викладених норм вбачається,
що уточнюючі довідки підприємств,
установ, організацій або їх
правонаступників для підтвердження
трудового стажу при призначенні пенсій
на пільгових умовах, надаються за
відсутності відповідних записів у
трудовій книжці.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що
з 24.12.1982 року по 22.03.1991 року позивач
працював в ВАТ «Ніжинському АТП 17406» на
посаді «водій 2-го класу», з 29.04.1992 року
по 20.07.1993 року - «водій 3-го класу на всі
види автомобілів», з 24.09.1993 року по
20.12.2001 року - «водій 3-го класу на всі
види автомобілів» (а.с. 7-13).

Згідно ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
б) працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, куди включається
цей період роботи; первинні документи
за час виконання роботи, на підставі
яких видана зазначена довідка.

Уточнюючі довідки повинні бути
складені за формою, затвердженою
Постановою Кабінету Міністрів України
від 05.07.2006 року № 920.

Право на пенсію на пільгових умовах
мають працівники, зайняті виконанням
робіт, передбачених списками № 1 та № 2,
право яких підтверджено атестацією
робочих місць та виконання яких
проводяться протягом повного робочого
дня.

Повним робочим днем відповідно до
пункту 2 Порядку застосування Списків
№ 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, і
показників при обчислені стажу роботи,
що дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, повним робочим днем
слід уважати виконання робіт в умовах,
передбачених Списками, не менше 80%
робочого часу.

З копії трудової книжки позивача
вбачається, що в ній лише зазначена
професія позивача, на якій він працював
у відповідних товариствах та присвоєні
йому категорії в період роботи.

З довідок Виконавчого комітету
Ніжинської міської ради Чернігівської
області від 05.06.2014 року № С.-95-2/14-70, від
25.06.2014р. № С-109-3/14-70 та від 25.06.2014 р. №
С.-109-4/14-70, вбачається, що ОСОБА_1
працював на ВАТ «Ніжинське АТП 17406» та
отримував заробітну плату як «водій
2-го класу на всіх марках автомобілів» з
29.12.1982 р., та звільнений з посади водія
3-го класу з 22.03.1991 р., але наказів чи
інших документів не виявлено (а.с. 17, 18,
19).

Таким чином, відповідач був
позбавлений можливості вирішити
питання наявності у позивача
необхідного трудового стажу для
призначення пільгової пенсії, у
зв»язку з чим позивачу і було
відмовлено у призначенні пенсії на
пільгових умовах за відсутності
належних доказів (а.с. 6).

Суд вважає, що позивачу було правомірно
відмовлено відповідачем у його вимозі
про призначення пенсії на пільгових
умовах, та вважає, що факт перебування
ОСОБА_1 на роботі з 24.12.1982 р. по 22.03.1991 на
посаді водія міського пасажирського
транспорту позивачем не підтверджено.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб»єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб. Прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічного-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб»єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Виходячи з цих обставин та викладеного
вище, суд приходить до висновку, що
діями відповідача права позивача
порушені не були, а тому підстави для
задоволення його вимог відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 6, 17-19, 94, 99-100, 102, 105, 158, 160, 161, 162, 163,
186, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва про зобов'язання вчинити дії,
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції шляхом подачі до
Святошинського районного суду м. Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення.

Суддя: