Справа № 818/1891/14
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.Справа № 818/1891/14

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Ромни на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 29.07.2014р. по
справі № 818/1891/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі Сумської області

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
м.Ромни

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Ромнах та Роменському районі
звернулося до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни про
стягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за квітень-червень 2014 року
у розмірі 230, 43 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2014
року адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ромнах та Роменському районі до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни про
стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни (42000,
Сумська область, м. Ромни, вул.
Пролетарської солідарності, 14 б/52, код
24016460) на користь Управління Пенсійного
фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі (42000, Сумська
область, м. Ромни, бульвар Шевченка, 8,
код 37431010) заборгованість з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за квітень-червень 2014 року
у розмірі 230 (двісті тридцять) грн. 43 коп.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни, подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
29.07.2014 року, постановити рішення про
відмову у задоволені позову.

Апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача ,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
постанову суду першої інстанції ,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було
встановлено та підтверджено у суді
апеляційної інстанції , що позивачем
включено до актів звірок виплата
пенсії громадянину ОСОБА_1., що отримав
каліцтво 25.12.1950 на ст. Баладшари
Кіровоградського району, тобто за
законодавством СРСР.

Загальна сума витрат Управління
Пенсійного фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі у зв'язку з виплатою
ОСОБА_1. пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва за
квітень-червень 2014 року складає 230, 43
грн., що підтверджується списками осіб,
яким виплачені пенсії, актами
щомісячних звірок .

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того , що
витрати, понесені органами ПФУ у
зв'язку із виплатою та доставкою пенсій
по інвалідності від трудового каліцтва
(у тому числі й пенсій, особам, які стали
інвалідами від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР) підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 1 Закону України від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР "Основи законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (далі
-Закон № 16/98-ВР) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування -це система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає
надання соціального захисту, що
включає матеріальне забезпечення
громадян у разі хвороби, повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом, за
рахунок грошових фондів, що формуються
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також бюджетних
та інших джерел, передбачених законом.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені законами України.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ. (стаття 4 Основ
у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд, що також
передбачено статтею 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-XIV (далі - Закон №
1105-XIV), яка визначає перелік соціальних
послуг та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічне правило закріплене
частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV,
відповідно до пункту 5 якої якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Згідно з абзацом другим пункту 4
Порядку відшкодування витрат,
розробленого та затвердженого ПФУ і
Фондом відповідно до Закону № 1105-XIV та
законів України «Про страхові тарифи
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та «Про пенсійне
забезпечення», відшкодуванню Фондом
підлягають, зокрема, виплачені суми
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Таким чином, на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України покладено
обов'язок по відшкодуванню витрат на
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва.

При цьому, відшкодування зазначених
коштів відбувається лише на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України є необґрунтованими.

Так, статтею 10 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що
управління Фондом здійснюють
правління та виконавча дирекція Фонду.
В Автономній Республіці Крим, областях
та в містах Києві і Севастополі
безпосереднє управління здійснюють
правління та виконавча дирекція
відповідних відділень Фонду. Виконавча
дирекція Фонду є виконавчим органом
правління Фонду, який забезпечує
виконання рішень правління. Виконавча
дирекція є підзвітною правлінню Фонду
та здійснює діяльність від імені Фонду
в межах та в порядку, визначених
статутом Фонду та положенням про
виконавчу дирекцію Фонду, що
затверджується його правлінням.
Робочими органами виконавчої дирекції
Фонду та його відділень є, зокрема
виконавчі дирекції у районах та містах
обласного значення.

Відповідно до п. 7 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року N 384/2011, Пенсійний фонд України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи.

Таким чином, вимоги позивача про
відшкодування відділенням Фонду
витрат пов'язаних з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва та пенсії по втраті
годувальника відповідають змісту прав
позивача як робочого органу Пенсійного
фонду України щодо відшкодування
понесених ним витрат та узгоджуються
із компетенцією Фонду.

Отже, враховуючи, що сума
заборгованості не узгоджена при
підписанні визначених Порядком актів
звірок та не прийнята Фондом до
відшкодування на централізованому
рівні, вимоги Управління Пенсійного
фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі Сумської області
про відшкодування відділенням Фонду
витрат на виплату пенсій є
обґрунтованими.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів вважає правомірним висновок
суду першої інстанції щодо задоволення
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є
помилковими та не впливають на
правомірність висновків суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Ромни залишити
без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 29.07.2014р. по
справі № 818/1891/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В.
Григоров А.М. Повний текст ухвали
виготовлений 22.09.2014 р.