Справа № 802/3112/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 вересня 2014 р.
Справа № 802/3112/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина
Олександровича,

за участі секретаря судового засідання
Яковенка Дмитра Олександровича,

представника позивача Цюнько Т.П.,

представника відповідача Олійник Н.А.,

представника третьої особи ТОВ
"Лукрум-2007" Сидорова П.В.,

представника третьої особи ПП "Земіна"
Кузьменка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Вінницької обласної дирекції

до: відділу державної виконавчої
служби Тиврівського районного
управління юстиції, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача, приватне
підприємство "Земіна" та товариство з
обмеженою відповідальністю "Лукрум-2007"

про: зобов'язання звільнити майно з-під
арешту,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом звернулось
публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Вінницької обласної дирекції (надалі -
Банк) до відділу державної виконавчої
служби Тиврівського районного
управління юстиції, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача, приватне
підприємство "Земіна" та товариство з
обмеженою відповідальністю "Лукрум-2007"
про зобов'язання звільнити майно з-під
арешту.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що приватне підприємство
"Земіна" на кредитні кошти, надані
Банком, придбало автомобіль Mitsubishi L-200,
державний номер АВ2337АР.

В забезпечення взятих на себе
зобов'язань між Банком та приватним
підприємством "Земіна" 22 жовтня 2007 року
укладено договір застави, згідно із
яким вказаний автомобіль передано в
заставу Банку.

23 жовтня 2007 року до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна внесено запис
про приватне обтяження.

Однак, незважаючи на те, що автомобіль,
належний ПП "Земіна", перебуває в
заставі, державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Тиврівського районного управління
юстиції постановою від 30 червня 2011 року
наклав арешт на все майно, що належить
ПП "Земіна", в тому числі й на
автомобіль, що перебуває в заставі.

Посилаючись на неможливість вчинення
дій щодо реалізації автомобіля, Банк
звернувся до суду із адміністративним
позовом про зняття арешту з майна, що
перебуває у заставі.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала вимоги та просила
задовольнити адміністративний позов,
посилаючись при цьому на обставини, що
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача покалался на
розсуд суду.

Представник третьої особи ПП "Земіна"
не заперечував проти задоволення
адміністративного позову.

Представник третьої особи ТОВ
"Лукрум-2007" просив відмовити в
задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши адміністративну
справу, оцінивши надані докази, суд
встановив наступне.

22 жовтня 2007 року між публічним
акціонерним товариством "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Вінницької обласної
дирекції та приватним підприємством
"Земіна" укладено кредитний договір
№010/03-11/654 на придбання тарнспортного
засобу, за умовами якого позичальник
має повернути борг в розмірі 158225
гривень до 21 жовтня 2012 року (а.с. 05-09).

З метою забезпечення зобов'язань 22
жовтня 2007 року між Банком та ПП "Земіна"
укладено договір застави
транспортного засобу №010/03-11/1052 (а.с.
10-11).

23 жовтня 2007 року приватним нотаріусом
внесено запис до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна про приватне
обтяження автомобіля Mitsubishi L200,
державний номер АВ 2337 АР, що
підтверджується витягом із Державного
реєстру обтяжень рухомого майна №15048490
(а.с.12).

Разом з тим, 30 червня 2011 року постановою
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Тиврівського районного управління
юстиції накладено арешт на автомобіль
Mitsubishi L200, що належить ПП "Земіна".

Таким чином, посилаючись на
неможливість вчинення дій щодо
реалізації транспортного засобу, який
переданий в заставу, позивач вважає, що
слід зняти арешт з нього, оскільки він
перебуває в заставі.

Визначаючись з приводу позовних вимог,
суд зважає на таке.

Частиною 4 статті 54 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Відповідно до частини 2 статті 60 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна, арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

В силу положень частини 5 статті 60
Закону України "Про виконавче
провадження" арешт з майна чи коштів у
незавершеному виконавчому провадженні
може бути знятий за рішенням суду.

Наведене вище свідчить про те, що Банк
як заставодержатель наділений правом
на звернення до суду з позовом про
зняття арешту з майна, що перебуває у
заставі. Обов'язок державного
виконавця зняти арешт у незавершеному
виконавчому провадженні виникає лише з
моменту надходження відповідного
рішення суду.

Так, статтею 14 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" передбачено, що
пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації.

Більше того, обтяжувач (продавець)
рухомих речей, які є предметом
купівлі-продажу в кредит з
відстроченням або розстроченням
платежу, набуває пріоритет з моменту
реєстрації відповідного обтяження.
Такий пріоритет є вищим за інші
обтяження майна боржника, встановлені
на користь інших обтяжувачів, навіть
якщо такі обтяження були зареєстровані
раніше.

З огляду на викладене суд доходить
висновку про наявність підстав для
задоволення адміністративного позову
частково шляхом зняття арешту з майна,
що перебуває у заставі.

Натомість, суд не знаходить підстав для
задоволення позову шляхом зобов'язання
орган державної виконавчої служби
звільнити з-під арешту майно, оскільки
частиною 2 статті 60 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено
прийняття судом рішення саме про
зняття арешту з частини майна.

Відтак, адміністративний позов
належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд керується частиною 1 статті
94 КАС України, в силу якої, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Зняти з-під арешту автомобіль марки
"Mitsubishi L-200", державний номер АВ2337АР, який
належить приватному підприємству
"Земіна", накладеного постановою
відділу державної виконавчої служби
Тиврівського районного управління
юстиції про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 30 червня 2011 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль"
кошти в сумі 36,54 гривень.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Яремчук Костянтин
Олександрович