Справа № 2а-41/11
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 вересня 2014 року м.
Київ В/800/4140/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі суддів:

Васильченко Н.В., Леонтович К.Г.,
Калашнікової О.В., Сороки М.О., Зайця В.С.,

розглянувши заяву Національного
університету «Львівська політехніка»
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 04 червня 2014 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інститут соціальних
технологій» до Львівської міської
ради, Виконавчого комітету Львівської
міської ради, Львівського державного
інституту новітніх технологій і
управління ім.В.Чорновола, Управління
земельних ресурсів у м.Львові, треті
особи - Відкрите акціонерне товариство
«Концерн Електрон», Національний
університет «Львівська політехніка»,
Головне управління держкомзему у
Львівській області, про скасування
ухвал Львівської міської ради, рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради та державного акту на
право постійного користування
земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інститут соціальних
технологій» звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Львівської міської ради, виконавчого
комітету Львівської міської ради,
Львівського державного інституту
новітніх технологій та управління
імені В’ячеслава Чорновола,
Управління земельних ресурсів у місті
Львові, треті особи: Відкрите
акціонерне товариство
«Концерн-Електрон», Національний
університет «Львівська політехніка», з
урахуванням уточнень до позовної заяви
від 04 липня 2011 року №31/2011, просило
скасувати ухвалу 9-ї сесії 5-го
скликання Львівської міської ради від
17 квітня 2008 року №1756; ухвалу 10-ї сесії
5-го скликання Львівської міської ради
від 10 липня 2008 року №1956; рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради від 19 вересня 2008 року №970
та Державний акт на право постійного
користування Львівським державним
інститутом новітніх технологій та
управління імені В’ячеслава Чорновола
земельною ділянкою по вул.Генерала
Чупринки,130 у м.Львові від 01 серпня 2008
року серії ЯЯ № 177022.

Постановою Франківського районного
суду міста Львова від 16 вересня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 05 квітня 2012 року, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 04 червня 2014 року рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
залишено без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України вказаного рішення Вищого
адміністративного суду України
Національний університет «Львівська
політехніка» ставить питання про його
скасування, посилаючись на неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування заяви додано копії
рішень Вищого адміністративного суду
України від 01 квітня 2014р. № К/800/13177/13 та
від 01 жовтня 2013 року № К/800/16182/13, копію
рішення Вищого господарського суду
України від 06 серпня 2013 року № 5015/856/12, в
яких, на думку заявника, має місце
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції норм права, - ст.
ст. 120, 151, 198 Земельного кодексу України -
у подібних правовідносинах.

Як вбачається із п. 4 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13 грудня 2010 року № 2 «Про судову
практику застосування статей 235 - 240
Кодексу адміністративного судочинства
України» відповідно до ст. 237 КАС
України заява про перегляд з указаних
мотивів може бути подана за наявності
таких складових: неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права; ухвалення різних
за змістом судових рішень; спірні
питання виникли у подібних
правовідносинах. Під неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права необхідно
розуміти, зокрема:

різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, на підставі якого
зроблено висновок про різний зміст
суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

різне застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням ієрархії цих
правових норм, а також дії норм у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню;

різне застосування правил аналогії
права чи закону в подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень має місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали заяви про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України,
здійснивши оцінку наведених доводів
щодо неоднакового застосування Вищим
адміністративним судом України та
Вищим господарським судом України
одних і тих самих норм матеріального
права, колегія суддів дійшла висновку
про наявність підстав для допуску
справи до провадження.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Допустити справу за заявою
Національного університету «Львівська
політехніка» про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 04
червня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: