Справа № Н/879/9/14
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 р.м. ХарківКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
заяву ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.10.2012р. по
справі № 2037/2а-708/12

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської
районної державної адміністрації
Харківської області

про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання виконати
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

20.02.2012 року позивач - ОСОБА_1, звернулась
до Шевченківського районного суду
Харківської області з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської
районної державної адміністрації
Харківської області, в якому просила
суд:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо невиплати грошової
допомоги у розмірі 10 посадових окладів
при виході на пенсію, як державному
службовцю;

- зобов'язати відповідача виплатити
грошову допомогу у розмірі 10 місячних
окладів при виході на пенсію, як
державному службовцю, в повному обсязі.

Постановою Шевченківського районного
суду Харківської області від 20.03.2012
року адміністративний позов
задоволено.

Визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Шевченківської районного державної
адміністрації Харківської області з
приводу відмови у нарахуванні та
виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у
розмірі 10 місячних посадових окладів.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районного державної
адміністрації Харківської області
провести нарахування та виплату ОСОБА_1
грошової допомоги у розмірі 10 місячних
посадових окладів як особі, яка на час
звільнення з роботи працювала на
посаді державного службовця, мала стаж
державної служби не менше 10 років та
якій призначено пенсію державного
службовця.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23.10.2012 року
задоволено апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської
районної державної адміністрації
Харківської області.

Постанову Шевченківського районного
суду Харківської області від 20.03.2012
року скасовано.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовлено.

19.06.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Харківського апеляційного
адміністративного суду із заявою про
перегляд постанови Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23.10.2012 року по адміністративній
справі № 2037/2а-708/12 за нововиявленими
обставинами, в якій просить суд
скасувати постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23.10.2012 року та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування необхідності
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами позивач
вказала на прийняття Конституційним
Судом України рішення від 26.11.2013 №
11-рп/2013, в якому наведено офіційне
тлумачення положення ст. 37 Закону
України "Про державну службу" в
системному зв'язку із положеннями п.2
ч.1. ч.2 ст. 40 Кодексу законів про працю
України, ст. 21 Закону України "Про
основні засаді соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні". А саме,
вказане рішення Конституційного Суду
України містить висновок, що у разі
дострокового виходу на пенсію
державного службовця з посади в
органах державної влади відповідно до
чинного законодавства державний
службовець за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченому
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій ст. 37
Закону України "Про державну службу". Ці
обставини, на думку позивача, є
істотними для розгляду справи та їх
слід вважати нововиявленими у
розумінні п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України.

Колегія судців, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача,
перевіривши постанову суду
апеляційної інстанції та доводи заяви,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
заява про перегляд за нововиявленими
обставинами не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами є істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що стаття 245
КАС України встановлює вичерпний
перелік підстав для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
з тим, щоб відповідно до принципу
юридичної визначеності забезпечити
стабільність судових рішень, але
водночас надати можливість виправити
судові рішення, неправосудність яких
зазвичай обумовлена обставинами,
незалежними від суду.

Нововиявленими є обставини (як
фактичного, так і правового характеру),
які: 1) об'єктивно існували на момент
вирішення адміністративної справи; 2)
не були відомі і не могли бути відомі на
той час суду та хоча б одній особі, яка
брала участь у справі; 3) обставини
мають бути істотними, тобто такими, що
впливають на юридичну оцінку обставин,
здійснену судом у судовому рішенні, що
переглядається. Наявність цих умов для
визнання обставини нововиявленою є
обов'язковою.

За частиною 2 статті 8 КАС України суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.
Європейський Суд з прав людини в
рішенні у справі "Правєдная проти
Росії" від 18 листопада 2004 року зазначає,
що одним із аспектів принципу
верховенства права є принцип правової
певності, який, окрім іншого,
передбачає, що, якщо суд ухвалив
остаточне рішення по суті спору, таке
рішення не може бути піддане перегляду.
Цей принцип встановлює, що жодна
сторона не вправі ставити питання про
перегляд остаточного судового рішення,
яке набрало законної сили, лише задля
нового судового розгляду і нового
рішення по суті. Відхилення від цього
принципу допустимі лише за наявності
виняткових обставин.

Процедура скасування остаточного
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами
передбачає, що існує доказ, який раніше
не міг бути доступний, однак він міг би
призвести до іншого результату
судового розгляду. Особа, яка
звертається із заявою про скасування
рішення, повинна довести, що в неї не
було можливості представити цей доказ
на остаточному судовому слуханні, а
також те, що цей доказ є вирішальним.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у пункті 5 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про практику перегляду
судами у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішень, ухвал і постанов у
цивільних справах, що набрали законної
сили" від 27 лютого 1981 року за №1 із
змінами і доповненнями, внесеними
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 25 травня 1998 року № 15 (далі
по тексту - постанова Пленуму), як
нововиявлені можуть розглядатися
обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, які існували на час
постановлення рішення, ухвали,
постанови, але про них не знали і не
могли знати заявник і суд (наприклад,
виявлення факту, що сторона була
недієздатною, угода чи актовий запис
недійсні, що є або скасований заповіт
на майно, наявність даних про
недійсність розірваного судом шлюбу,
вказівки Конституційного Суду України
про преюдиціальність його рішення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів, пов'язаних із
правовідносинами, що виникли внаслідок
дії неконституційного акта тощо).

Не можуть бути визнані нововиявленими
нові, тобто такі, що виникли чи
змінилися після постановлення рішення
обставини, а також обставини, на які
посилалася особа, яка брала участь у
справі, у своїх поясненнях, касаційній
скарзі або які могли бути встановлені
при виконанні судом вимог ст. 15 ЦПК.

Колегія суддів зазначає, що істотними
обставинами справи вважаються такі,
які можуть вплинути на рішення суду,
яке набрало законної сили, а це
передусім ті, що взагалі не були
предметом розгляду по даній
адміністративній справі в
адміністративному суді у зв'язку з тим,
що вони не були і не могли бути відомі
особі, яка звертається із заявою на час
розгляду справи. Істотними для справи
обставинами вважаються такі факти і
події, які мають юридичне значення для
взаємовідносин сторін, що звернулись
до суду з метою розгляду спірної
ситуації, тобто ці факти існували вже
під час розгляду спірної ситуації в
суді, але не були і не могли бути відомі
ні особам, які брали участь у розгляді
адміністративної справи, ні суду, який
її розглядав та вирішував її по суті.

Оскільки рішення Конституційного Суду
України від 26 листопада 2013 року №
11-рп/2013 прийнято вже після винесення
постанови суду апеляційної інстанції
від 23.10.2012 року, воно не є підставою для
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами згідно п. 1
частини 2 статті 245 КАС України.

Не є вказане рішення Конституційного
Суду України підставою для перегляду
судового рішення і відповідно до п. 4 та
5 частини 2 статті 245 КАС України,
оскільки ним жодні судові рішення, а
також закони, інші правові акти чи їх
окремі положення, застосовані судом
при прийнятті постанови,
неконституційними не визнавались.

Виходячи з вищевикладеного, обставини,
на які посилається ОСОБА_1 не можливо
віднести до нововиявлених обставин
відповідно до ч. 2 ст. 245 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки останні пов'язані з
оцінкою доказів, застосуванням норм
матеріального права та виникли вже
після прийняття судом рішення, а отже,
не могли вплинути на вирішення по суті
адміністративного позову у даній
справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд
може залишити заяву про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що у задоволенні заяви
ОСОБА_1 про перегляд постанови
Харківського апеляційного
адміністративного від 23.10.2012 року по
справі 2037/2а-708/12 слід відмовити.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 245, 247 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23.10.2012 року по справі № 2037/2а-708/12 -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.

Повний текст ухвали виготовлений
08.08.2014 р.