Справа № 0906/574/12 2а/0906/84/12
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 р.
м.Львів
Справа № 876/173/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Коваля Р.Й.,

суддів:
Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши у в письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України Долинського
району Івано-Франківської області на
постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області в
адміністративній справі № 0906/574/12,
провадження № 2а/0906/84/12 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України Долинського району
Івано-Франківської області про
зобов'язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В
И В :

У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до управління Пенсійного фонду
України Долинського району
Івано-Франківської області (далі - УПФУ
Долинського району) про зобов'язання
призначити пенсію.

Позивач вказував, що у липні 2012 року він
звернувся до відповідача з заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Відповідач листом від 06.08.2012 р. № 183/К-13
відмовив у призначенні пенсії на
пільгових умовах, не зарахувавши до
пільгового стажу період роботи з 02.04.1979
р. по 02.01.1980 р. та з 01.01.1986 р. по 31.12.1991 р. на
посаді слюсаря-налагоджувальника
технологічного обладнання у ВАТ
«Бориславреммонтаж» та період роботи з
01.02.1981 р. по 01.01.1986 р. на посаді слюсаря по
налагодженню технологічного
виробництва в ПАТ «Долинським ГПЗ».

Вважаючи такі дії відповідача
незаконними, позивач звернувся до суду.

Постановою Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 03.12.2012 р.
позов задоволено. Визнано дії УПФУ в
Долинському районі щодо відмови ОСОБА_1
у призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах неправомірними.
Зобов'язано УПФУ в Долинському районі
призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на
пільгових умовах з 24.07.2012 р., з
урахуванням періоду роботи з 02.04.1979 р.
по 02.01.1980 р., з 01.01.1986 р. по 31.12.1991 р. та з
01.02.1981 р. по 01.01.1986 р.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права й підлягає скасуванню з підстав,
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі в судове засідання не прибули,
хоча належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду, у
відповідності до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач 24 липня
2012 року звернувся до відповідача з
заявою про призначення йому пенсії за
віком на пільгових умовах згідно п.б
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідач листом від 06.08.2012 р. № 183/К-13
відмовив у призначенні пенсії на
пільгових умовах, не зарахувавши до
пільгового період роботи з 02.04.1979 р. по
02.01.1980 р. та з 01.01.1986 р. по 31.12.1991 р. на
посаді слюсаря-налагоджувальника
технологічного обладнання в ВАТ
«Бориславреммонтаж» та період роботи з
01.02.1981 р. по 01.01.1986 р. на посаді слюсаря по
налагодженню технологічного
виробництва в ПАТ «Долинським ГПЗ».

Відповідно до частини першої статті 69
КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно зі статтею 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться
до уваги. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За приписами статті 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно із п.«б» ч.1 ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
незалежно від місця останньої роботи
мають працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
Списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

Відповідно до п.3 Порядку застосування
Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України №
383 від 18.11.2005 р., при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
згідно п.п.«а», «б» ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечен-ня»
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків.

Згідно зі ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.93 р. № 637, встановлено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Факт роботи позивача на посаді
слюсаря-налагоджувальника
технологічного обладнання у ВАТ
«Бориславреммонтаж» та на посаді
слюсаря по налагоджуванню
технологічного обладнання в ПАТ
«Долинький ГПЗ» підтверджується його
трудовою книжкою від 22.08.1974 року (а.с.14 -
26).

Згідно довідки про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній від 19 серпня 2011 р. № 134,
виданої ВАТ «Бориславреммонтаж», в
період з 02.04.1979 р. по 02.01.1980 р. та з 01.01.1986
р. по 31.12.1991 р. позивач виконував роботи
по налагоджуванню і ремонту
технологічного обладнання на діючому
підприємстві газопереробного заводу,
працював на посаді
слюсаря-налагоджувальника
технологічного обладнання, що
передбачена Списком № 2, розділ ХІІІ,
підрозділ 3"а", код КП 7233.2 (а.с.32).

Відповідно до довідки про
підтвердження трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній від 25 квітня 2012 р. № К-1027,
виданої ПАТ «Долинським ГПЗ», в період
01.02.1981 р. по 01.01.1986 р. позивач працював
повний робочий день в
ремонтно-налагоджувальному управлінні
ВО "Укрнафтогазпереробка", виконував
роботи по ремонту та на посаді слюсаря
по налагоджуванню технологічного
обладнання за професією слюсаря по
налагоджуванню технологічного
обладнання, що передбачена Списком № 2
розділ ХІІІ підрозділ 3.1; 3.а; код КП 7233.2.
(а.с.33).

Судом встановлено, що позивач
звернувся до відповідача із заявою про
призначення пенсії, яка зареєстрована
в УПФ України в Долинському районі
24.07.2012 року (а.с.27).

Таким чином, суд дійшов до переконання
про наявність достатніх доказів для
зарахування оспорюваного трудового
стажу до пільгового та наявності
підстав для призначення позивачу
пільгової пенсії з 24.07.2012 року.

Що стосується покликань апелянта на те,
що посади, на яких працював позивач, не
передбачені Списком 2 виробництв,
цехів, професій і посад з важкими
умовами праці, робота в яких дає право
на державну пенсію на пільгових умовах
і в пільгових розмірах, що затверджені
постанова Ради Міністрів СРСР від 22
серпня 1956 р. № 1173, то вони є
безпідставними, оскільки зазначені
професії зазначені у цьому Списку в
розділі ХІІІ «Переробка нафти, газу,
вугілля і сланцю», пункт 1, підпункт «а».

Частиною 1 статті 200 КАС України
передбачено, що суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, судова
колегія приходить до переконання, що
доводи апеляційної скарги є
безпідставними і необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України Долинського
району Івано-Франківської області
залишити без задоволення, а постанову
Долинського районного суду
Івано-Франківської області в
адміністративній справі № 0906/574/12,
провадження № 2а/0906/84/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий
Р.Й. Коваль

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький