Справа № 2а-2062/11
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/736/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Ситникова О.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м. Славута
Хмельницької області на постанову
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області від 15 червня 2011
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Славутському районі та м.
Славута Хмельницької області (далі -
Управління) про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2011 року ОСОБА_2
звернулася до суду з адміністративним
позовом, в якому просила зобов'язати
Управління зарахувати до пільгового
обчислення страхового стажу роботи в
1,5-кратному розмірі період її роботи в
Мурманському будинкобудівельному
комбінаті з 26 грудня 1967 року по 17 серпня
1986 року та здійснити відповідний
перерахунок пенсії.

Постановою Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 15 червня 2011 року, залишеною
без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2013 року, позов задоволено.
Зобов'язатно Управління зарахувати
ОСОБА_2 додатково в пільговий трудовий
стаж період роботи в районі Крайньої
Півночі колишнього СРСР на
Мурманському будинкобудівельному
комбінаті з 26 грудня 1967 року по 17 серпня
1986 року з розрахунку один рік роботи в
районах Крайньої Півночі за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 працювала у
Мурманському будинкобудівельному
комбінаті в Росії з 26 грудня 1967 року по
17 серпня 1986 року.

Відповідно до записів у трудовій
книжці, 17 серпня 1986 року позивача було
звільнено, у зв'язку з закінченням
строку трудового договору.

Управління листом від 27 квітня 2011 року
повідомило позивача, що період її
роботи в Мурманському
будинкобудівельному комбінаті з 26
грудня 1967 року по 17 серпня 1986 року не
може бути зарахований в пільговому
обчисленні у зв'язку із відсутністю
документів, що підтверджують поширення
на позивача пільг передбачених Указами
Президії Верховної Ради СРСР від 10
лютого 1960 року та від 26 вересня 1967 року.

Мурманська область відноситься до
районів Крайньої Півночі, відповідно
до Переліку районів Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, на які
розповсюджується дія Указів Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року та від 26 вересня 1967 року про пільги
для осіб які працюють у вказаних
районах та місцевостях», затверджених
постановою Ради Міністрів СРСР від 10
листопада 1967 року №1029.

Пільги щодо зарахування одного року
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців роботи при обчисленні стажу, що
дає право на отримання пенсії за віком
і по інвалідності, надавались
працівникам, які переводились,
направлялись або запрошувались на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, прирівняні до районів
Крайньої Півночі, з інших місцевостей
країни, за умови укладення ними
трудових договорів про роботу в цих
районах строком на п'ять років, а на
островах Північного Льодовитого
океану - два роки, згідно з пунктом «д»
статті 5 Указу Президії Верховної Ради
СРСР від 10 лютого 1960 року «Про
упорядкування пільг для осіб, що
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі».

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради
СРСР від 26 вересня 1967 року №1908-VII «Про
розширення пільг на осіб, що працюють у
районах Крайньої Півночі і у
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі» передбачено
скоротити тривалість трудового
договору, що дає право на отримання
пільг, передбачених статтею 5 Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 10
лютого 1960 року, з п'яти до трьох років та
надавати зазначені пільги особам, які
прибули в ці райони і місцевості з
власної ініціативи, за умови укладення
ними трудових договорів на строк три
роки, а на островах Північного
Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до абзацу першого пункту 5
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який набрав
чинності з 1 січня 2004 року, період
роботи до 1 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» (абзац другий пункту 5
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»).

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами (абзац третій пункту 5
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування").

Згідно з підпунктом «б» пункту 7
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року №22-1, за
період роботи до 1 січня 1991 року на
Крайній Півночі чи в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шпіцберген надаються
договори або інші документи, що
підтверджують право працівника на
пільги, передбачені для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
чи місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Як встановлено судами та вбачається з
матеріалів справи, відповідно до
архівної довідки від 15 липня 2010 року
ОСОБА_2 в період з 26 грудня 1967 року по 17
серпня 1986 року працювала за трудовим
договором на Мурманському
будинкобудівельному комбінаті та на
неї розповсюджуються пільги,
передбачені Указами Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року та від 26 вересня 1967 року.

З огляду на викладене, правильними є
висновки судів про задоволення
позовних вимог.

Суди першої та апеляційної
інстанцій повно і всебічно встановили
обставини справи, дали їм належну
юридичну оцінку, правильно застосували
норми матеріального і процесуального
права, тому відсутні підстави для
скасування або зміни прийнятих ними
рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м. Славута
Хмельницької області залишити без
задоволення.

Постанову Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 15 червня
2011 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський(
Судді
В.І.
Ємельянова

О.Ф. Ситников