Справа № 636/1968/14-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 р.Справа № 636/1968/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Співак О.А.

за участю позивача - ОСОБА_1,
представників: позивача - ОСОБА_2,
відповідача - Козачок А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Чугуївському районі
Харківської області на постанову
Чугуївського міського суду
Харківської області від 21.08.2014р. по
справі № 636/1968/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Чугуївському районі
Харківської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Чугуївському районі
Харківської області, в якому просив
визнати протиправним рішення
відповідача щодо виключення йому з
розрахунку при перерахунку пенсії по
інвалідності державного службовця
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, премій та індексації
заробітної плати, відповідно до
постанови КМУ № 1078 від 17 липня 2003 року у
загальній сумі 11664 грн. 09 коп.,
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Чугуївському районі
Харківської області провести йому
перерахунок пенсії по інвалідності
державного службовця з 08 квітня 2014
року, включивши до складу заробітної
плати вказані суми у загальному
розмірі 11664 грн. 09 коп. із збереженням 81
проценту нарахування пенсії на момент
його виходу на пенсію у 2011 році та
виплатити їх у повному обсязі та
стягнути з відповідача на його користь
суму судового збору у розмірі 73 грн.08
коп.

Постановою Чугуївського міського суду
Харківської області від 21.08.2014 р.
позовні вимоги задоволено.

Управління Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області, не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, в апеляційній скарзі
вказує, що рішення є необґрунтованим та
незаконним, прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Чугуївського
міського суду Харківської області від
21.08.2014 р. та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В судовому засіданні позивач та його
представник заперечували проти вимог
апеляційної скарги, вважають рішення
суду першої інстанції законним та
обґрунтованим.

Представник відповідача підтримав
вимоги апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
рішення суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заперечень проти
неї, дослідивши докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України
оскаржувана постанова переглянута в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Чугуївському районі
Харківської області з 20 січня 2011 року
та отримує пенсію по інвалідності 2
групи як державний службовець ( а.с.6).

ОСОБА_1 08 квітня 2014 року звернувся до
управління з заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально - побутових
питань, індексації заробітної плати
(а.с.9).

Рішенням відповідача від 16 квітня 2014
року № 4375-02/23 позивачу відмовлено у
перерахунку пенсії з посиланням на
норму ст. 33 Закону України «Про
державну службу», якою передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок і відповідно до ст. 371
Закону України «Про державну службу»,
перерахунок пенсії здійснюється у разі
підвищення заробітної плати працюючим
державним службовцям (а.с.28).

Не погоджуючись з даним рішенням
позивач звернувся до суду за захистом
своїх прав.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що посилання
відповідача на ст.ст. 33, 37 Закону
України «Про державну службу»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії», про те, що матеріальна
допомога на оздоровлення та
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, грошова
допомога є одноразовими виплатами, а
тому не включаються до заробітку, що
враховується при перерахунку пенсії
державним службовцям є неправомірними.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Із довідки від 05 березня 2014 року №
280/к/20-36-05-29 (а.с.23) про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення відповідно
до Закону України «Про державну службу,
виданої Індустріальною об'єднаною
державною податковою інспекцією м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області,
вбачається, що позивач отримував
премії у 2006 році - у розмірі 265 грн. та 330
грн., у 2008 році - 250 грн., всього в розмірі
845 грн., крім того, він одержував
матеріальні допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань у 2006 році - 2723 грн. та 1100 грн.
відповідно; матеріальні допомоги на
оздоровлення: у 2007 році - 2473 грн. 46 коп., у
2008 році - 2874 грн. 44 коп., у 2009 році - 1117, 00
грн., також йому проводилась індексація
заробітної плати у 2007 - 2009 роках у сумі
531,19 грн.

У довідці про складові заробітної
плати від 24 січня 2011 року, яка
надавалась позивачу при призначенні
пенсії вперше (а.с.25), форма якої
затверджена Постановою правління
Пенсійного фонду України 30 жовтня 2008
року № 19-11 і на цей час втратила
чинність, графа «Інші виплати»
відсутня.

У зазначений вище довідці про складові
заробітної плати від 05 березня 2014 року,
форма якої затверджено Постановою
правління Пенсійного фонду України 14
лютого 2011 року № 5-1, включено премії, у
графу «Інші виплати» включені
матеріальні допомоги та індексація
заробітної плати, на які нараховане
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, тому
суд вважає, що для розрахунку пенсії
позивачеві не включено дохід у
загальному розмірі 11664, 09 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 37 Закону
України «Про державну службу», пенсія
державним службовцям призначається у
розмірі 80 % від сум їх заробітної плати,
на які враховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, у розмірі 80 % заробітної
плати працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі. Таким чином, об'єктом
обчислення розміру пенсії при
призначенні пенсії для відповідача є
сума заробітної плати, з якої
справляється збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Колегія суддів зазначає, що ст. 33 Закону
України «Про державну службу», на яку
посилається відповідач, визначає умови
оплати праці державних службовців, а не
умови їх пенсійного забезпечення.

На підставі вимог частини 2, 6, 7 ст. 33
Закону України «Про державну службу»,
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності до вимог ст. 35 Закону
України «Про державну службу»,
державним службовцям надається
щорічна відпустка тривалістю 30
календарних днів, якщо законодавством
не передбачено більш тривалої
відпустки, з виплатою допомоги для
оздоровлення у розмірі посадового
окладу, тобто виплата матеріальних
допомог на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань
визначена законом.

Відповідно до змісту ст. 37 Закону
України «Про державну службу»,
відповідач повинен був виходити з
отримуваної позивачем суми заробітної
плати, у тому числі «інших виплат», до
яких належить матеріальна допомога на
оздоровлення і допомога для вирішення
соціально-побутових питань, оскільки
чинним законодавством пенсійний орган
не наділений повноваженнями
самостійно визначати структуру
заробітної плати державного службовця.

Згідно до вимог ст. 2 Закону України
«Про оплату праці», структура
заробітної плати складається з
основної, додаткової та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

З огляду на вищевикладене,
законодавством віднесено до складу
заробітної плати інші виплати. При
цьому надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належить до
додаткових видів грошового пенсійного
забезпечення й приймаються в
розрахунок при зарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Включення до складової заробітної
плати матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
для вирішення соціально - побутових
питань, премій, індексації заробітної
плати передбачені Законами України
«Про державну службу», «Про оплату
праці», постановами Кабінету Міністрів
України від 09 березня 2006 року № 268, від 20
грудня 1993 року № 1049, від 31 травня 2000
року № 865. Управління Пенсійного фонду
України в Чугуївському районі
Харківської області при прийнятті
оспорюванного рішення не враховано
вимоги статті 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», якою
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

На підставі вимог ч. 1 ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці, на
які згідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати (
доходу), з яких справляються страхові
внески ( збори) до соціальних фондів , що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати. Факт нарахування та
сплати страхових внесків або збору
підтверджується виданою позивачу для
перерахунку пенсії довідкою від 05
березня 2014 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
обставини, на які позивач посилався у
позові з відповідними змінами у
подальшому, як на підстави своїх вимог
обґрунтовані.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області залишити без задоволення.

Постанову Чугуївського міського суду
Харківської області від 21.08.2014р. по
справі № 636/1968/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Мельнікова Л.В. Повний
текст ухвали виготовлений 22.09.2014 р.