Справа № 804/8926/14
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
12 серпня 2014 р. Справа № 804/8926/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання -
представника позивача - ОСОБА_2
представника відповідача-2 - Коршикова
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська адміністративну
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Баглійського відділу Державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції
(відповідач-1), управління Пенсійного
фонду України в Баглійському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області (відповідач-2) про визнання
протиправними та скасування рішень , -
02.07.2014 року фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому,
- визнати протиправною та скасувати
вимогу управління Пенсійного фонду
України в Баглійському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області № Ф-91 від 04.04.2014 року про сплату
- визнати протиправною та скасувати
постанову Баглійського відділу
Державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції від 05.06.2014 року про
відкриття виконавчого провадження ВП
№43584525.
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що вимога управління
Пенсійного фонду України в
Баглійському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області №Ф-91 від 04.04.2014 року про сплату
боргу ґрунтується на рішенні
відповідача про застосування
фінансових санкцій, що прийняте на
підставі п.4 ч.9 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003
року, проте Верховною Радою України
08.07.2010 року прийнято Закон України №
2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким норми ч. 1-9
ст. 106 та ст. 17 Закону № 1058-IV виключені.
Зазначає, що відповідно до ч.15 ст. 106
Закону № 1058-IV, фінансові санкції, не
сплачені фізичними особами-суб'єктами
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування,
підлягають списанню. Таким чином
оскаржувана вимога є протиправною,
отже і постанова Баглійського відділу
Державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції від 05.06.2014 року про
відкриття виконавчого провадження ВП
№43584525 за вимогою №Ф-91 від 04.04.2014 року,
як виконавчим документом, підлягає
Позивач та представник позивача
позовні вимоги підтримали та просили
їх задовольнити з підстав, викладених в
Представник відповідача-1 в судовому
засіданні 05.08.2014 року заперечила проти
позову в частині вимог про скасування
постанови від 05.06.2014 року про відкриття
виконавчого провадження ВП №43584525 за
вимогою №Ф-91 від 04.04.2014 року,
посилаючись на те, що оскаржувана
постанова прийнята відповідно до норм
Закону України «Про виконавче
провадження».

Представник відповідача-2 просив
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі. Посилався на те, що
оскаржувана вимога Пенсійного фонду та
постанова про відкриття виконавчого
провадження прийняті відповідно до
норм чинного законодавства, отже не
вбачає підстав для задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача,
представників сторін та дослідивши
надані до матеріалів справ докази, суд
встановив.

Згідно частин 1 та 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Таким чином, вирішуючи
адміністративний спір суд повинен
з'ясувати, чи допущені суб'єктом
владних повноважень порушення при
прийнятті рішень, вчиненні дій чи
бездіяльності та чи порушенні права та
інтереси позивача цими рішенням, дією
чи бездіяльністю.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрований 07.03.2002 року виконавчим
комітетом Дніпродзержинської міської
ради Дніпропетровської області, з
14.03.2002 року є платником єдиного податку.

Згідно із свідоцтвом платника єдиного
податку серії НОМЕР_1 позивач з 01.01.2012
року є платником податку на спрощеній
системі оподаткування.

Матеріалами справи підтверджено, що з
06.10.2008 року по 10.10.2008 року
співробітниками УПФУ в Баглійському
районі м. Дніпродзержинська проведена
планова перевірка
фінансово-господарської діяльності
ФОП ОСОБА_1 щодо повноти і
достовірності нарахування та
своєчасності сплати внесків та інших
платежів на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період з 01.10.2005 року по 01.10.2008 року, за
результатами якої встановлено
відхилення у розмірі 10 637,63 грн., що
відображено в акті від 10 жовтня 2008 року
№ 59.

10.10.2008 року на підставі даного акту УПФУ
в Баглійському районі м.
Дніпродзержинська винесено рішення №
316 про застосування фінансових санкцій,
яким до позивача застосовано фінансову
санкцію у розмірі 9 955,53 грн. за несплату
10 637,63 грн.

Також судом встановлено, що з 14.12.2010
року по 16.12.2010 року співробітниками
УПФУ в Баглійському районі м.
Дніпродзержинська була проведена
планова перевірка
фінансово-господарської діяльності
ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання
законодавства щодо нарахування,
обчислення та сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 01.10.2008 року по
01.12.2010 року, за результатами якої
встановлено відхилення у розмірі 16 730,81
грн., що відображено в акті від 16 грудня
2010 року № 72.

Відповідно до наданих позивачем копій
квитанцій, ним протягом 2011 року були
здійснені платежі стосовно погашення
заборгованості у розмірі 27 368,44 грн., які
були зараховані в рахунок погашення
недоїмки за період з 01.10.2005 року по
01.10.2008 року у розмірі 10 637,63 грн., в
рахунок погашення фінансових санкцій у
розмірі 9 955,53 грн. та в рахунок
часткового погашення недоїмки за
період з 01.10.2008 року по 01.12.2010 року у
розмірі 6 775,28 грн.

У зв'язку з несплатою в повному обсязі
недоїмки за період з 01.10.2008 року по
01.12.2010 року відповідачем у відношення
позивача була винесена вимога №Ф-91 від
04.04.2014 року про сплату недоїмки зі
страхових внесків на суму 9 955,53 грн.

Управління Пенсійного фонду України в
Баглійському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області було направлено до
Баглійського відділу Державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції заяву на
примусове виконання від 02.06.2014 року
№4210/08/20 із проханням прийняти до
виконання вимогу №Ф-91 від 04.04.2014 року
про стягнення страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з ФОП ОСОБА_1 у розмірі 9 955,53
грн.

05.06.2014 року державним виконавцем
Баглійського відділу Державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції за
розглядом вищезазначеної заяви, у
відповідності до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження за ВП №43584525.

Відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
регулюються Законом України від 09.07.2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058).

06.08.2011 року у зв'язку із прийняттям
Закону України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» на були
чинності зміни до частина 15 статті 106
Закону № 1058-ІV, згідно яких вказана
норма доповнена двома абзацами
наступного змісту:

Фінансові санкції (штраф, пеня) та
адміністративні стягнення, а також
примусові стягнення органами
виконавчої служби за несплату внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування фізичними
особами - підприємцями, які обрали
особливий спосіб оподаткування, не
застосовуються (абзац 2 частини 15
статті 106).

Нараховані органами Пенсійного фонду
України суми фінансових санкцій,
зазначених в абзаці другому цієї
частини, та не сплачені фізичними
особами - підприємцями, які обрали
особливий спосіб оподаткування,
підлягають списанню (абзац 3 частини 15
статті 106).

З матеріалів справи вбачається, що
погашення фінансових санкцій,
нарахованих рішенням № 316, відбувалося
наступними датами в таких розмірах:

- 06.06.2011 року - 1 862,37 грн.

- 12.07.2011 року - 2 500,00 грн.

- 01.08.2011 року - 2 500,00 грн.

- 07.09.2011 року - 2 500,00 грн.

- 03.10.2011 року - 593,16 грн.

Таким чином, враховуючи те, що позивач
перебував на особливому способу
оподаткуванні, станом на 06.08.2011 року
залишалась не сплаченою та підлягала
скасуванню сума фінансових санкцій у
розмірі 3 093,16 грн.

Отже, суд доходить висновку, що
направляючи вказану суму в рахунок
погашення фінансових санкцій, а не в
рахунок погашення недоїмки згідно акту
№ 72, відповідач діяв не в межах
повноважень, визначених законом, а тому
станом на момент винесення
оскаржуваної вимоги № Ф-91 від 04.04.2014
року позивач фактично мав
заборгованість зі сплати страхових
внесків у розмірі 6 862,37 грн.

У зв'язку з цим суд вважає протиправною
та такою, що підлягає скасуванню,
вимогу управління Пенсійного фонду
України в Баглійському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області № Ф-91 від 04.04.2014 року в частині 3
093,16 грн.

Відповідна правова позиція викладена в
постанові Верховного суду України від
01.07.2014 року № 21-208а14.

Щодо скасування постанови
Баглійського відділу Державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції від 05.06.2014
року про відкриття виконавчого
провадження суд зазначає, що п. 2 ч. 9 ст.
106 Закону № 1058-IV, яка діяла до 1 січня 2011
року, було передбачено, що за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами ПФУ, накладається штраф у
розмірі 10 відсотків своєчасно не
сплачених сум. Одночасно на суми
своєчасно не сплачених (не
перерахованих) страхових внесків і
фінансових санкцій нараховується пеня
в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум
коштів, розрахована за кожний день
прострочення платежу. Із набранням
чинності Законом № 2464-VI наведена вище
норма матеріального права була
скасована (підпункт "й" пункту 12
Прикінцевих та перехідних положень
зазначеного Закону).

Водночас відповідно до абзацу п'ятого
пункту 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону № 2464-VI стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Також ч. 14 ст. 106 Закону № 1058-IV
передбачено, що рішення органу
Пенсійного фонду про нарахування пені
або накладення штрафу, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, є виконавчим документом.

Оскільки з матеріалів справи
вбачається, що недоїмка зі сплати
страхових внесків, стягнення якої
передбачено вимогою № Ф-91 від 04.04.2014
року, у розмірі 6 862,37 грн. виникла до
01.01.2011 року і враховуючи те, що до
стягнення такої недоїмки
застосовується законодавство, що діяло
на момент її виникнення, суд дійшов
висновку, що вказана вимога є
виконавчим документом, а тому у суду
відсутні підстави скасовувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
поданих сторонами доказів достатньо
для встановлення обставин справи та
для ухвалення судового рішення.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача є частково
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Баглійського відділу Державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції
(відповідач-1), управління Пенсійного
фонду України в Баглійському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області (відповідач-2) про визнання
протиправними та скасування рішень -
задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу управління Пенсійного фонду
України в Баглійському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області №Ф-91 від 04.04.2014 року про сплату
боргу в частині 6862,37 грн..

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Текст постанови у повному обсязі
складено 17.08.2014 року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 17.08.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді В.В.
Горбалінський
В.В. Горбалінський А.О.
Кошля