Справа № 539/4860/13-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 р.Справа № 539/4860/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 25.07.2014р. по справі №
539/4860/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління праці та
соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації , Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області

про стягнення щорічної разової
грошової допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИЛА:

12.12.2013 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
ОСОБА_1.) звернулась до Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області із заявою, в якій просила
переглянути за нововиявленими
обставинами постанову Лубенського
міськрайонного суду від 30.09.2013 року у
справі №539/2713/13-а.

Ухвалою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 16.12.2013
року позовну заяву ОСОБА_1 до
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації, Центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області про стягнення
щорічної разової грошової допомоги на
оздоровлення до 05.05.2013 рік повернуто
позивачу на підставі п.5 ч.3 ст. 108 КАС
України.

Ухвалою Харківського Апеляційного
адміністративного суду від 23.01.2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1задоволено.
Скасовано ухвалу Лубенського
міськрайонного суду від 16.12.2013 року.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління праці та соціального
захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації,
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області про стягнення щорічної разової
грошової допомоги на оздоровлення до
05.05.2013 рік направлено до суду першої
інстанції зі стадії вирішення питання
про відкриття провадження.

Ухвалою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 21.03.2014
року адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Полтавської облдержадміністрації,
Центру по нарахуванню за здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області про стягнення щорічної разової
грошової допомоги на оздоровлення до 5
травня за 2013 рік за нововиявленими
обставинами залишено без руху, ОСОБА_1
надано строк у п'ять днів з дня
отримання копії даної ухвали на
усунення недоліків позовної заяви та
роз'яснено, що у випадку не усунення
недоліків адміністративного позову,
він буде їй повернутий.

Ухвалою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 04.04.2014
року по справі № 539/4860/13-а позовну заяву
за нововиявленими обставинами
повернуто ОСОБА_1

Ухвалою Харківського Апеляційного
адміністративного суду від 22.05.2014 р.
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 04.04.2014р. по
справі № 539/4860/13-а скасовано.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління праці та соціального
захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації про
стягнення щорічної разової грошової
допомоги на оздоровлення до 05 травня за
2013 рік за нововиявленими обставинами
направити до Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області для продовження розгляду зі
стадії вирішення питання про відкриття
провадження.

Ухвалою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 25 липня 2014
року по справі № 539/4860/13-а заяву ОСОБА_1
про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами постанови Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 30.09.2013 р. залишено без
задоволення.

Не погодившись із вказаною ухвалою,
заявник подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної ухвали норм
матеріального та процесуального
права, неврахування судом обставин, що
мають значення для справи, просила суд
апеляційної інстанції:

- позов задовольнити в повному обсязі;

- врахувати рішення Харківського
Апеляційного адміністративного суду
від 23.01.2013 року, а також рішення щодо
виплати їй допомоги на оздоровлення до
5 травня за 2008, 2009, 20011 роки;

- зобов`язати відповідача по справі
виплатити їй по закону, як інваліду
війни 2-ї групи кошти в розмірі 8290 грн. у
відповідності до закону, а не постанови
Кабінету Міністрів України.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначила, що постановою
Лубенського міськрайонного суду від
30.09.2013 року в задоволенні її позову до
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Полтавської облдержадміністрації,
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області про стягнення щорічної разової
грошової допомоги на оздоровлення до 5
травня за 2013 рік відмовлено. Звертає
увагу на те, що передбачені виплати
інвалідам війни кошти до 5 травня
повинні виплачуватись в розмірі 8290 грн.
Після винесення постанови 30.09.2013 року,
були встановлені нові обставини, які не
враховані або не з`ясовані судом першої
інстанції, а саме те, що вона являється
інвалідом війни 2 групи і має право на
пільгу за законом. Зазначила, що
виплати отримала згідно постанови КМУ ,
а не згідно закону в розмірі 8
мінімальних зарплат. Вказує на те, що
закон має вищу юридичну силу, ніж
постанова КМУ. Крім того, стверджує, що
в суд першої інстанції при винесенні
постанови керувався законом про
виплати жертвам репресій та гетто і
іншим категорія осіб, що не має до неї
ніякого відношення. Вважає рішення
суду першої інстанції незаконним.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів спарви,
ОСОБА_1 звернулась до Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області з адміністративним позовом до
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Полтавської облдержадміністрації,
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області, в якому просила зобов'язати
відповідачів виплатити разову грошову
допомогу до 5 травня за 2013 рік в розмірі
8 мінімальних пенсій за віком, з
урахуванням фактично проведених
виплат.

Постановою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 30.09.2013
року відмовлено у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.11.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без
задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 30.09.2013р.
по справі № 539/2713/13-а за позовом ОСОБА_1
до Головного управління праці та
соціального захисту населення
Полтавської облдержадміністрації,
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області про стягнення щорічної
разової грошової допомоги на
оздоровлення до 5 травня за 2013 рік
залишено без змін.

Залишаючи заяву про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 30.09.2013 р. без
задоволення, суд першої інстанції
виходив з відсутності обставин,
зазначених у ч.2 ст.245 КАС України.
Вважає, що заявник фактично не
погоджується з відмовою у задоволенні
її адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КАС
України, постанова або ухвала суду, що
набрала законної сили, може бути
переглянута у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Згідно з ч.2 ст. 245 КАС України
підставами для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є: 1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдивих показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 4) скасування судового рішення,
яке стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути; 5) встановлення
Конституційним Судом України
неконституційності закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Колегія суддів зазначає, що стаття 245
КАС України встановлює вичерпний
перелік підстав для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
з тим, щоб відповідно до принципу
юридичної визначеності забезпечити
стабільність судових рішень, але
водночас надати можливість виправити
судові рішення, неправосудність яких
зазвичай обумовлена обставинами,
незалежними від суду.

Нововиявленими є обставини (як
фактичного, так і правового характеру),
які: 1) об'єктивно існували на момент
вирішення адміністративної справи; 2)
не були відомі і не могли бути відомі на
той час суду та хоча б одній особі, яка
брала участь у справі. Наявність обох
цих умов для визнання обставини
нововиявленою є обов'язковою.

До нововиявлених обставин частина 2
статті 245 КАС України відносить: 1)
істотні обставини, що не були і не могли
бути відомі особі, яка звертається із
заявою про перегляд; 2) сфальсифіковані
докази і завідомо неправильний
переклад; 3) зловживання суддів; 4)
скасування преюдиційного судового
рішення; 5) неконституційність
правового акта, що був застосований
судом.

Колегія суддів вважає необхідним
зазначити, що процедура скасування
остаточного судового рішення у зв'язку
з нововиявленими обставинами
передбачає, що існує доказ, який раніше
не міг бути доступний, однак він міг би
призвести до іншого результату
судового розгляду. Особа, яка
звертається із заявою про скасування
рішення, повинна довести, що в неї не
було можливості представити цей доказ
на остаточному судовому слуханні, а
також те, що цей доказ є вирішальним.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що
мова йде не про нововиявлені обставини,
які не були відомі суду першої або
апеляційної інстанції, а про
застосування норм матеріального права,
якими регулюються спірні
правовідносини.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі,
не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_1 просить
задовольнити її позовні вимоги, а не
переглянути рішення суду на
нововиявленими обставинами.

Щодо посилань апеляційної скарги, як на
нововиявлені обставини, на те, що
судом першої інстанції не враховано, що
ОСОБА_1 є інвалідом війни 2-ї групи, тому
невірно призначено пільгову допомогу,
колегія суддів зазначає, що з наявної у
матеріалах справи постанови
Лубенського міськрайонного суду від
30.09.2013 року вбачається, що рішення суду
першої інстанції було прийнято з
урахуванням того, що ОСОБА_1 є
ветераном війни та інвалідом війни 2
групи.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що викладені в заяві
обставини не можуть бути визнані
істотними обставинами в розумінні ст.
245 КАС України.

На підставі наведеного, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що викладені в заяві
обставини не можуть бути визнані
нововиявленими обставинами, а
заявником фактично ставиться питання
про те, що вона не погоджується із
судовим рішенням від 30.09.2013 року , що
може бути підставою для його
апеляційного чи касаційного
оскарження , а не для перегляду за
нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті ухвали
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 25 липня 2014 року
по справі № 539/4860/13-а, суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 25.07.2014р. по
справі № 539/4860/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій
С.П.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Перцова Т.С.