Справа № 612/847/12 (2а/281/32/13)
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/23312/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити певні дії,
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 9 квітня 2014
року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2012 року позивач - ОСОБА_4
звернулася до суду першої інстанції з
позовом в якому просила:

- визнати протиправними дії
відповідача - УПФ України в Лугинському
районі Житомирської області про
відмову у призначенні їй з 16.06.2011 року
дострокової державної пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» згідно заяви від
14.08.2012 року та направлення державної
служби зайнятості до органу Пенсійного
фонду України на достроковий вихід на
пенсію від 14.08.2012 року згідно з
положеннями ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст. 26
Закону України «Про зайнятість
населення» та рішення Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 29.03.2012 року у справі № 2а/0612/4666/11;

- зобов'язати відповідача призначити їй
з 16.06.2011 року достроково державну
пенсію відповідно до Закону України
«Про державну службу» відповідно до
направлення державної служби
зайнятості до органу Пенсійного фонду
України на достроковий вихід на пенсію
від 14.08.2012 року згідно з положеннями ст.
55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ст. 26 Закону України
«Про зайнятість населення» та рішення
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 29.03.2012 року.

Постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 17 грудня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що відмовляючи позивачу у
призначенні пенсії державного
службовця відповідачу слід було
керуватись законодавством, яке діяло
на момент, коли у позивача виникло
право на призначення пенсії, станом на
16.06.2011 року, а не станом на 14.08.2012 року,
коли по рішенню суду позивачу було
видано направлення на достроковий
вихід на пенсію.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 9 квітня 2014
року апеляційну скаргу відповідача
задоволено, постанову Лугинського
районного суду Житомирської області
від 17 грудня 2013 року скасовано та
ухвалено нову постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції
мотивував своє рішення тим, що позивач
на день звернення до пенсійного органу
не досягла відповідного пенсійного
віку та страхового стажу, а відтак
відмова відповідача у призначенні
дострокової пенсії є правомірною.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції, як такого,
що ухвалене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, як скасованого помилково.

У доводах касаційної скарги, скаржник
зазначає, що відмовляючи позивачу у
призначенні пенсії державного
службовця відповідачу слід було
керуватись законодавством, яке діяло
на момент, коли у позивача виникло
право на призначення пенсії, станом на
16.06.2011 року з урахуванням ст. 55 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судами попередній інстанцій
встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4 була звільнена з посади
редактора Лугинської редакції
районного радіомовлення за
скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40
КЗпП України 31.05.2011 року.

З 02.06.2011 року позивач перебувала на
обліку в Лугинському районному центрі
зайнятості, як особа, що шукає роботу.
На час реєстрації в центрі зайнятості
позивач досягла віку 48 років 3 місяців
та мала страховий стаж 28 років, із яких
21 рік державної служби.

Позивач є особою постраждалою
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та проживає у зоні гарантованого
добровільного населення.

Лугинським районним центром
зайнятості у видачі направлення для
призначення пенсії зі зниженням
пенсійного віку ОСОБА_4 було
відмовлено.

Зазначене направлення було видане
ОСОБА_4 14 серпня 2012 на виконання
постанови Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 29.03.2012 та
ухвали Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 31.05.2012 року.

Позивач звернулася із заявою до
відповдіача за призначенням
дострокової пенсії за віком згідно
пункту «г» ст. 26 ЗУ «Про зайнятість
населення» 14.08.2012 року.

До заяви про призначення зазначеного
виду пенсії заявником додано документи
передбачені Порядком та направлення
Луганського районного центру
зайнятості про достроковий вихід на
пенсію.

Листом відповідача № 5 від 16.08.2012 року
позивачу відмовлено у призначенні
дострокової пенсії. Мотивами вказаного
рішення стало те, що страховий стаж
позивача становить лише 28 років 9
місяців 10 днів, з них стажу державної
служби 20 років 10 місяців 9 днів, а тому, з
урахуванням положень ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
відсутні підстави для призначення
дострокової пенсії за віком відповідно
до п. «г» ст. 26 Закону України «Про
зайнятість населення», оскільки вона
не досягла віку 60 років та не набула 30
років страхового стажу.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» затвердженого Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок), днем
звернення за пенсією вважається день
приймання органом, що призначає пенсію,
заяви про призначення, перерахунок,
відновлення або переведення з одного
виду на інший.

Як заначалось вище, позивач 14.08.2012 року
звернулася із заявою до відповідача за
призначенням дострокової пенсії за
віком згідно пункту «г» ст. 26 Закону
України «Про зайнятість населення» в
редакції до 01.10.2011 року з необхідним
пакетом документів.

Разом із тим, встановлено, що з 01.10.2011
року вступив в дію Закон України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» яким внесено зміни до ряду
законів, в тому числі Закону України
«Про зайнятість населення», Закону
України «Про державну службу», Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до пункту «г» статті 26
Закону України «Про зайнятість
населення», право на достроковий вихід
на пенсію за півтора року до досягнення
пенсійного віку, встановленого статтею
26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», або віку, що дає право на
призначення пенсії відповідно до
законів України «Про державну службу»
(за наявності відповідних умов), у разі
якщо до визнання такої особи
безробітною для неї неможливо було
підібрати підходящу роботу та якщо
вона має страховий стаж, необхідний для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбачений
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Страховий стаж для жінок відповідно до
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» становить 30 років.

Статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено вік виходу на
пенсію жінок, які народилися після
01.04.1961 року - 60 років.

На дату звернення до відповідача
ОСОБА_4 виповнилось лише 49 років, а її
страховий стаж становив лише 28 років 9
місяців 10 днів.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції важає правильним
висновок суду апеляційної інстанції,
що позивач на день звернення до
пенсійного органу не досягла
пенсійного віку та у неї відсутній
страховий стаж необхідний для
призначення пенсії відповідно до
пункту «г» статті 26 Закону України «Про
зайнятість населення», а тому відмова
відповдіача у призначенні ОСОБА_4
дострокової пенсії є правомірною.

Покликаня позивача на те, що станом на
16.06.2011 року вона мала право на
призначення пенсії відповідно до
пункту «г» статті 26 Закону України «Про
зайнятість населення» з урахуванням
ст. 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», колегія суддів вважє
необгрунтованими, з огляду на наступне.

Станом на 16.06.2011 року позивач досягла
віку 48 років 3 місяці 15 днів.

Страховий стаж для жінок відповідно до
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції чинній станом
на 16.06.2011 року) становить 20 років.

Статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції чинній станом
на 16.06.2011 року) визначено вік виходу на
пенсію жінок 55 років.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції приходить до
висновку, що позивач, станом на 16.06.2011
року, не досягла пенсійного віку
необхідного для призначення пенсії
відповідно до пункту «г» статті 26
Закону України «Про зайнятість
населення».

В свою чергу, відповідно до ст. 55 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій: особи, які постійно проживали
або постійно проживають чи постійно
працювали або постійно працюють у зоні
гарантованого добровільного
відселення за умови, що вони за станом
на 1 січня 1993 року прожили або
відпрацювали у цій зоні не менше 3 років
та додатково 1 рік за 2 роки проживання,
роботи але не більше 6 років.

Тобто, станом на 16.06.2011 року, позивач
мала право на призначення пільгової
пенсії за віком відповідно до ст. 55
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з врахуванням віку
встановленого ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (чинній на той час
редакції), однак належних та допустимих
доказів звернення позивача до
відповідача - УПФ України в Лугинському
районі Житомирської області із заявою
встановленого зразку та необхідним
пакетом документів у встановленому
порядку, ОСОБА_4 не надано.

Оскільки, датою звернення позивача до
відповідача - УПФ України в Лугинському
районі Житомирської області для
призначення пенсії є 14.08.2012 року та на
той час вступили в дію норми Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», яким було внесено зміни в ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо пенсійного віку, то
підстав для призначення позивачу
пенсії відповідно до ст. 55 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у відповідача немає.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваного судового рішення суду
апеляційної інстанції вбачається, що
при його ухвалені, суд не допустив
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 9 квітня 2014 року у справі № 612/847/12 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска