Справа № 815/1488/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/1488/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Танцюра К.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 07 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні
дії,

за участю третьої особи:

на стороні позивача без самостійних
вимог на предмет спору - ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року Інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області (далі - позивач,
Інспекція ДАБК) звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2
(далі-відповідачі) про зобов'язання за
власний рахунок привести у первісний
стан квартиру АДРЕСА_1 відповідно до
технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН»
від 03 липня 2008 року №550пр-138-268.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідачами здійснені будівельні
роботи без права на їх виконання, що є
порушенням вимог ст.ст. 34, 36 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», а тому
позивач вважає, що самочинно
збудований об'єкт підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила таке
будівництво.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 07 травня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі Інспекція ДАБК
зазначає, що судом не було в повному
обсязі з'ясовано усі обставини у
справі, не надано належну оцінку
наявним у матеріалах справи доказам, що
призвело до неправильного вирішення
справи по суті, у зв'язку з чим просить
скасувати постанову суду першої
інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження, у відповідності до
положень п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, у
зв'язку із неявкою сторін, належним
чином сповіщених про день, час та місце
розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи встановлено, що
на підставі договору купівлі - продажу
від 25 червня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1
(а.с.104-108).

06 грудня 2013 року Інспекцією ДАБК на
підставі звернення ОСОБА_3 проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
об'єкта за вказаною вище адресою.

За результатами перевірки, 06 грудня 2013
року складений акт в якому зазначено
про порушення відповідачами ст.ст. 34, 36
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», а саме
встановлено здійснення будівельних
робіт з реконструкції квартири з
прибудовою до неї приміщення
приблизною площею 40м.кв. без права на їх
виконання (а.с.7-8).

На підставі складеного акту, 09 грудня
2013 року Інспекцією ДАБК видано припис
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів та правил, яким
зобов'язано терміново зупинити
будівельні роботи та до 09 січня 2014 року
усунути вчинені порушення
містобудівного законодавства (а.с.24-25).

Поряд з цим, 20 грудня 2013 року
начальником Інспекції ДАБК в Одеській
області прийнято постанову по справі
про адміністративне правопорушення
№1094 та накладено на ОСОБА_1 штраф у
розмірі 10200 грн. за порушення Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (а.с.12-13). На
виконання цієї постанови ОСОБА_1 надана
квитанція № 30 від 22 січня 2014 року про
сплату вказаного штрафу (а.с.15).

22 січня 2014 року Інспекцією ДАБК в
Одеській області проведено повторну
перевірку по виконанню вказаного вище
припису, за результатами якої, зроблено
висновки, що будівельні роботи з
реконструкції квартири не зупинені та
припис не виконано, у зв'язку з чим
порушено ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(а.с.21-22).

Крім того, у зв'язку з невиконанням
вимог припису від 09 грудня 2013,
заступником начальника Інспекції ДАБК
постановою від 07 лютого 2014 року на
ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 6800 грн.
(а.с.19-20).

10 квітня 2014 року Державною
архітектурно - будівельною інспекцією
України за зверненням відповідачів,
зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації
щодо реконструкції квартири АДРЕСА_1
під нежитлове приміщення, без зміни
геометричних розмірів, загальна площа
нежитлових приміщень 128,8м.кв. (а.с.133-137).

Також Реєстраційною службою Одеського
міського управління юстиції Одеської
області, 25 квітня 2014 року зареєстровано
право власності за відповідачами на
нежитлове приміщення за вказаною вище
адресою, загальною площею 128,8м.кв., про
що видано відповідне свідоцтво
(а.с.131-132).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що підстав для зобов'язання
відповідачів привести у первісний стан
вказану вище квартиру немає, оскільки
Реєстраційною службою Одеського
міського управління юстиції Одеської
області зареєстровано право власності
за відповідачами на зазначену
квартиру, а доказів щодо скасування
реєстрації права власності позивачем
не надано.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Вирішуючи спір, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Спірні правовідносини, які виникли в
даній справі регулюються Конституцією
України та Законом України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі-Закон
№ 3038).

Стаття 36 Закону № 3038, передбачає
обов'язок замовника будівельних робіт
перед їх початком зареєструвати
відповідну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.39 Закону № 3038, прийняття
в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до
I-III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Відповідно до ч.6 ст.39 Закону № 3038
Інспекція ДАБК повертає декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації
замовникові, якщо декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, з обґрунтуванням причини у
строк, передбачений для її реєстрації.

Отже, аналізуючи наведені норми
законодавства, позивачу надані
повноваження на реєстрацію декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
а також на перевірку відомостей які
зазначені в декларації.

Реєстрація Державною архітектурно -
будівельною інспекцією України
поданою відповідачами Декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
свідчить про дотримання замовником
проектної документації згідно з
державними будівельними нормами.

Скасування реєстрації Декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
відбулось 15 травня 2014 року. на підставі
наказу Державної архітектурно -
будівельної інспекції України, у
зв'язку з недостовірністю відомостей,
викладених в декларації.

Зазначені обставини відбулися після
прийняття судом першої інстанції
рішення.

Враховуючи викладене, посилання
апелянта на те, що рішення суду першої
інстанції є незаконне, оскільки
Декларація про готовність об'єкта до
експлуатації скасована, а внесені до
неї дані є недостовірними не
приймаються до уваги колегією суддів,
так як на момент прийняття постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 07 травня 2014 року вказана
декларація була чинною.

Поряд з цим існує зареєстроване за
відповідачами право власності на
нежитлове приміщення, загальною площею
128,8м.кв.

Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним (абз.3
ст.41 Конституції України).

Отже, зобов'язати відповідачів знести
побудовану ними прибудову, яка є їх
власністю, суперечить як Конституції
України так і цивільному
законодавству.

Зважаючи на викладене вище, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав вважати, що судом при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області - залишити
без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 07 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова