Справа № 9101/54805/2012
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2014 рокусправа № 2а-7084/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А.
Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
адміністрації Запорізької міської
ради про визнання протиправними дій
щодо своєчасного перерахунку та
виплати щорічної грошової допомоги на
оздоровлення по інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи і
зобов'язання її виплатити, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду 28.02.2011 року та
просив визнати дії відповідача
неправомірними у проведенні виплати
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення згідно постанови КМУ за
2010 рік незаконними та зобов'язання
відповідача зробити виплату щорічної
грошової допомоги на оздоровлення
розмірах, передбачених ст. 48 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням виплачених сум за 2010 рік.
Посилався на те, що в червні 2010 року
відповідач нарахував та сплатив 90 грн.
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення, що значно менше розміру,
передбаченого ст. 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». В проведенні перерахунку
йому відповідач відмовив, що зазначено
в листі від 18.08.2010 року.

Постановою Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 25 серпня 2011 року у
даній справі позовна заява ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
адміністрації Запорізької міської
ради про визнання протиправними дій
щодо своєчасного перерахунку та
виплати щорічної грошової допомоги на
оздоровлення по інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи і
зобов'язання її виплатити залишена без
розгляду. Свою позицію суд першої
інстанції обґрунтував тим, що позивач
звернувся до суду 28.02.2011 року з
пропуском встановленого законом
строку звернення до суду.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати оскаржувану
постанову і прийняти нову, а також
просить змінити відповідача у справі
на Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Ленінському району.
Посилається на те, що при вирішенні
справи не були досліджені всі
обставини справи, що призвело до
порушення процесуальних та
матеріальних норм. Зазначає, що 01.09.2010
року він звернувся до суду з позовною
заявою до Ленінської районної
адміністрації Запорізької міської
ради про відшкодування шкоди, завданої
незаконними рішеннями та зобов'язання
зробити перерахунок щорічної грошової
допомоги на оздоровлення у порядку
цивільного судочинства відповідно до
ст. 15 ЦПК України в редакції від 18.02.2010
року. Рішенням Конституційного Суду
України зміни до ст. 15 ЦПК України
внесені законом №1691 від 18.02.2010 року
визнані неконституційними і втратили
чинність. Тому йому було відмовлено в
розгляді справи в порядку цивільного
судочинства. Однак, копію ухвали суду
він отримав лише 08.02.2011 року. Тому
звертаючись до адміністративного суду,
він просив поновити пропущений, не з
його вини, строк звернення до суду.
Також зазначив, що за час розгляду
справи відповідач змінив назву з
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
адміністрації Запорізької міської
ради на Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Ленінському району.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення
позовної заяви без розгляду, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено строк звернення до суду.

З матеріалів справи вбачається, що 28
лютого 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної адміністрації
Запорізької міської ради та просить
зробити виплату щорічної грошової
допомоги на оздоровлення, в розмірах
передбачених вимогами ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№796-ХП з урахуванням раніше сплачених
сум за 2010 рік.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(в редакції чинній на момент звернення
позивача до суду) адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції, суд першої інстанції не
прийняв до уваги наступне.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду
України від 9 лютого 1999 року №1/99-рп,
частину 1 статті 58 Конституції України
щодо дії нормативно-правового акта в
часі треба розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється з
втратою ним чинності, тобто до події,
факту застосовується той закон або
інший нормативно-правовий акт, під час
дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права
особи, у тому числі права особи на
звернення до суду, слід визначати із
застосуванням законодавства, яке діяло
на момент виникнення відповідного
права.

Водночас неприпустимість зворотної
дії нормативно-правового акта полягає
в тому, що запроваджені ним нові норми
не можуть застосовуватися до
правовідносин, які існували до
набрання ним чинності. Отже, приписи
нового нормативно-правового акта не
можуть змінити обсяг прав, який було
встановлено попереднім
нормативно-правовим актом.

З огляду на викладене, тривалість і
правила обчислення строку звернення
особи до суду визначаються за тими
правилами, які були чинними на момент
початку перебігу відповідного строку.

За таких обставин, застосуванню до
спірних відносин підлягає той строк
звернення до суду, який був
встановлений на час виникнення таких
відносин (вчинення оскаржуваних дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень).

Отже, права позивача, які були порушені
в період до 30 липня 2010 року, підлягають
судовому захисту протягом річного
строку, а оскільки позовні вимоги щодо
зобов'язання відповідача зробити
виплату щорічної грошової допомоги на
оздоровлення, в розмірах передбачених
вимогами ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» №796-ХП з
урахуванням раніше сплачених сум за 2010
рік заявлені в межах встановленого
строку, отже, суд першої інстанції
помилково залишив відповідні вимоги
без розгляду.

Суд апеляційної інстанції також вважає
за необхідне зазначити, що в силу п. 16 ч.
4 ст. 160 КАС України, окремим документом
викладаються ухвали з питань залишення
позовної заяви без розгляду. Натомість,
суд першої інстанції, залишення позову
без розгляду оформив Постановою, що
порушує процесуальний закон.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду - скасуванню. Справу
слід направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.195, ст.197, ст. 202, 204, 206 КАС
України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 25 серпня 2011 року про
залишення без розгляду позовних вимог
ОСОБА_1 - скасувати, справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду справи.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна