Справа № 357/6624/14-а
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/6624/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючий - суддя Ярмола О.
Я. ,

при секретарі - Сливка І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 5 м.Біла
Церква, справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської
виправної колонії №35 Управління
Державної пенітенціарної служби
України в м. Києві та Київської області,
третя особа : управління Пенсійного
Фонду України про оскарження рішення
(дій) суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
названим позовом, мотивуючи тим, що він
являється ліквідатором аварії на ЧАЕС
в 1986,1987,1988,1990 р.р. 1 категорії, інвалідом 2
групи; звернувся до відповідача з
проханням видати нову довідку для
розрахунку перерахунку пенсійного
забезпечення, яке розраховано згідно
Довідки про заробітну плату в зоні
відчуження за 1986 рік, що була видана
установою ЮА-4535 в 1994 році. Зазначена
довідка була видана в 1994 році
відповідно до відомості №1226 від 29.08.1986
року і дані довідки не відповідають
фактично отриманим сумам грошового
забезпечення, що виплачено за період
ЛНА на ЧАЕС з 05.05.по 08.05.1986 рік. Як
з'ясувалося після розсекречення
документів по оплаті праці, в спірній
довідці не врахована премія за роботу в
зоні Чорнобиля і не врахований
подвійний оклад по посаді і спезванню
та 3 години наднормових. Відповідач
відмовляє видати довідку з урахуванням
всіх не оплачених виплат, посилаючись
на відсутність первинних документів та
відсутність положень про преміювання,
а тому позивач, уточнивши в судовому
засіданні позовні вимоги, просив суд
визнати дії відповідача
неправомірними щодо відмови у видачі
довідки про заробітну плату за роботу в
зоні відчуження з урахуванням
невиплачених сум та зобов'язати
відповідача провести перерахунок
грошового забезпечення з урахуванням:
подвійного окладу і окладу по спец
званню; кратності по зоні безпеки №3,
котрі зазначені в Довідці № 144-2013 року;
максимальний розмір премії - 30 % на
подвійний оклад і оклад по спец званню;
наднормові 3 години; фактично отриманої
суми - 783 крб. Та зобов'язати
відповідача при видачі нової довідки
про заробітну плату за роботу в зоні з
05.05.1986р. по 08.05.1986 р. урахувати кошти
отримані позивачем по відомості №1226
від 29.08.1991року, згідно Наказу УВС ко №069
від 14.08.1986 року та Наказу УВС ко №145 від
28.05.1991 року та особового рахунку № 1124
ОСОБА_1

Позивач в судовому засіданні
позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача, згідно
довіреності в справі, позов не визнав.

Представник третьої особи,
згідно довіреності в справі, позов не
підтримав.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1
категорії, інвалідом 2 групи,
захворювання якого пов'язане з
виконанням службових обов'язків з
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що
підтверджено посвідченням особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (а.с.7)

Встановленим є те, що з 1994 року
позивач перебуває на обліку в УПФУ в м.
Біла Церква та отримує пенсійне
забезпечення, яке призначено
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Пенсія
позивачу була розрахована згідно
Довідки про заробітну плату в зоні
відчуження за 1986 рік, яка була видана
установою ЮА-4535 в 1994 році.

Відповідно до наказу ДДУПВП №165
від 29.11.1999 року, Установа ЮА 4535
перейменована на Білоцерківську
виправну колонію №35.

В судовому засіданні
встановлено, що в березні 2014 року
позивач звернувся до відповідача з
заявою про видачу нової Довідки про
заробітну плату в зоні відчуження, як
старшому інженеру підприємства ЮА 4535,
для розрахунку пенсійного
забезпечення, з урахуванням
невиплачених сум в 1986 році в зв'язку з
таємними (на той час)
нормативно-правовими актами держави
СРСР в 1986-1990 р.р., з урахуванням
подвійного окладу на посаді та званню,
6-годинних наднормових та премії 30 % від
подвійного окладу, а також з
урахуванням фактично виплачених
коштів за роботу в зоні № 3 в сумі 783 крб.
на підставі особового рахунку №1124
(а.с.8).

Судом встановлено, що
відповідач відмовив позивачу видати
нову, уточнену, довідку про заробітну
плату (а.с.9).

В судовому засіданні
встановлено, що позивачу була видана
премія в розмірі 783 руб. за шкоду
заподіяну здоров'ю (переопромінення)
при участі в ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС в м. Припять з 05.05.1986 р. по
08.05.1986р., згідно наказу ГУ МВС в
Київській області №145 від 28.05.1991 року.
Наведене підтверджується довідкою від
04.04.2006р. (а.с.22).

Відмовляючи в позові суд
виходив з наступного .

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових та
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в т.ч.
на виконання делегованих повноважень,
шляхом справедливого, неупередженого
та своєчасного розгляду
адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у строки,
передбачені Конституцією та законами
України

Відповідно до ч.І ст.6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.2 Закону України
«Про оплату праці» Основна заробітна
плата - це винагорода за виконану
роботу відповідно до встановлених
норм праці (норми часу, виробітку,
обслуговування, посадові обов'язки).
Вона встановлюється у вигляді

тарифних ставок (окладів) і відрядних
розцінок для робітників та посадових
окладів для службовців. Додаткова
заробітна плата це - винагорода за
працю понад

установлені норми, за трудові успіхи
та винахідливість і за

особливі умови праці. Вона включає
доплати, надбавки, гарантійні і

компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій. Інші заохочувальні
та компенсаційні виплати - це виплати
у формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за

спеціальними системами і
положеннями, компенсаційні та інші
грошові і матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно з п. 7 Постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 р. за № 1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
Пенсії призваних на військові збори
військовозобов'язаних,

які брали участь в ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи

та працювали у зоні відчуження в 1986-1990
роках, призначаються виходячи із
заробітної плати, яку вони одержували
за основним місцем роботи, з
урахуванням фактично відпрацьованого
часу у зоні відчуження, характеру
виконуваної роботи, місця і
тривалості робочого дня (незалежно від
періоду проведення розрахунку оплати
праці за умови, якщо такий
розрахунок проведено на підставі
первинних документів про місце роботи
і тривалість робочого дня згідно із
сумарною кратністю оплати праці,
встановленою у відповідні періоди за
зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I -
3).

З посиланням на положення вказаної
Постанови №1210 від 23.11.2011 р. Державна
пенітенціарна служба України надала
роз'яснення Білоцерківській виправній
колонії №35, зазначивши, що особам
рядового і начальницького складу, які
брали участь в ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та
працювали в зоні відчуження в 1986-1990 р.р.
довідка про грошове забезпечення для
призначення пенсії видається на
підставі первинних документів
(особових рахунків, відомостей про
нарахування заробітної плати або інших
документів про заробітної плати за
роботу (службу) в зоні відчуження). Отже,
відповідач, який знаходиться в
оперативному підпорядкуванні
Державної пенітенціарної служби
України керувався даним роз'ясненням
та вказаною Постановою №1210 за 2011 рік
при відмові видати позивачу нову
довідку про заробітну плату.

Крім того, відповідач послався на
відсутність первинних документів, які
б дали змогу зробити перерахунок
заробітної плати позивача, відсутність
будь-якого іншого документу первинного
бухгалтерського обліку, складеного у
рік виконання робіт в зоні відчуження.

Так, в судовому засіданні було
оглянуто наданий представником
відповідача, особовий рахунок
позивача по заробітній платі де
відсутні відомості нарахованих ОСОБА_1
сум понаднормових виплат. Також,
відповідач вказав на відсутність
документів, які б безперечно
підтверджували тривалість виконання
робіт ОСОБА_1 в зоні відчуження, а з
наданого ним маршрутного листа
слідують дні перебування ОСОБА_1 у
відрядженні в зоні відчуження - з
05.05.1986р. по 08.05.1986р., а не години роботи
(служби) (а.с.24).

Крім того, судом встановлено, що
позивач не звертався до відповідача із
заявою про перерахунок заробітної
плати за роботу в зоні відчуження, а
просив видати йому нову довідку з
виявленими новими даними по заробітній
платі. Але зазначена довідка про
заробітну плату має містити відомості,
підтвердженні первинними документами.
А особові рахунки позивача за 1986 рік не
містять даних про нарахування йому
посадового окладу у подвійному
розмірі. Положення про преміювання на
1986 рік у Білоцерківській виправній
колонії №35 відсутнє.

Відповідно до Постанови ЦК КПРС,
Президії Верховної Ради СРСР, Ради
міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року
за № 524-156 було надано право керівникам
підприємств і організацій проводити
оплату праці працівників,
безпосередньо зайнятих на роботах по
ліквідації аварії на ЧАЕС по
підвищених до 100% тарифних ставках і
посадових окладах. Конкретні розміри
підвищення зазначених ставок і окладів
встановлювалися з урахуванням
складності і терміновості робіт. Цією
ж постановою особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ, виконуючим службові обов'язки в
зоні Чорнобильської АЕС , посадові
оклади і оклади по військовому чи
спеціальному званню виплачувалися в
подвійному розмірі.

На осіб начальницького та
рядового складу органів внутрішніх
справ у відповідності до норм
розпорядження Ради Міністрів СРСР від
23.05.1986 року №1031-рс поширювалися
положення розпорядження Ради
Міністрів СРСР №964-рс від 17.05.1986р., де
зазначено, що грошове забезпечення
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, які
виконували роботи, пов'язані з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в
3,2,1 зонах небезпеки проводиться в
5,4,3-кратному розмірі посадових окладів,
а особам офіцерського і начальницьких
складів, прапорщикам і мічманам також
із окладів за військове і спеціальне
звання. Процентна надбавка за вислугу
років та інші надбавки за основним
місцем роботи (служби) нараховувалися
на одинарний посадовий оклад.

Згідно Розпорядження Ради
Міністрів СРСР «Про виділення
Міненерго СРСР додаткового фонду
заробітної плати» від 17.05.1986 року (мовою
оригіналу) - В целях ускорения работ
по ликвидации последствий аварии на
Чернобыльской атомной
электростанции: выделить в
распоряжение Минэнерго СССР
дополнительный фонд заработной платы
в размере 100 тыс. руб.; предоставить
право председателю правительственной
комиссии по ликвидации аварии
выплачивать отличившимся работникам
за выполнение особо важных и
ответственных работ в зависимости от
опасности их проведения
ЕДИНОВРЕМЕННОЕ ВОЗНОГРАЖДЕНИЕ в
размере до 1 тыс. рублей; разрешить
руководителям министерств и ведомств
участвующих в ликвидации аварии, по
согласованию с председателем
правительственной комиссии
производить в исключительных случаях
оплату труда работников, занятых на
указанных работах в III зоне опасности,
в пятикратном размере по сравнению с
установленными

действующим законодательством
нормами, по II зоне - в
четырехкратном размере и в I зоне - в
трехкратном размере.

Відповідно до ст. 62 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
встановлено, що роз'яснення порядку
застосування цього Закону провадиться
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є
обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними
та місцевими органами виконавчої
влади, всіма суб'єктами

господарювання незалежно від їх
відомчої підпорядкованості та форм
власності.

Згідно Положення про Міністерство
соціальної політики України, -
Міністерство соціальної політики
України (Мінсоцполітики України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України. Мінсоцполітики України є
головним органом у системі центральних
органів виконавчої влади з формування
та забезпечення реалізації державної
політики у сферах зайнятості населення
та трудової міграції, трудових
відносин, соціального захисту,
соціального обслуговування населення.

Відповідно до роз'яснення
Міністерства соціальної політики
України від 12.04.2013 року особам
офіцерського складу було встановлено
виплату одноразової винагороди за
отриману гранично допустиму дозу
опромінення в розмірі трьох місячних
окладів грошового утримання за посадою
та військовим званням (розпорядження
Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964-рс) .
До середнього заробітку для
нарахування пенсії включаються всі
елементи грошового забезпечення за
умови, що вони не носять разового
характеру, тобто одноразова винагорода
до середнього заробітку для обчислення
пенсії не включається.

Отже, враховуючи викладене вище,
вбачається, що одноразова премія
(винагорода) за шкоду заподіяну
здоров'ю (переопромінення), в розмірі 783
крб., які були виплачені позивачу
згідно наказу ГУ МВС в Київській
області №145 від 28.05.1991 р., не входять до
середнього заробітку для обчислення
пенсії, а тому правомірно були не
включені в довідку про грошове
забезпечення. Винагорода за шкоду
заподіяну здоров'ю при участі в
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС -
це виплати, які мають мінливий, разовий
і тимчасовий характер і відповідно до
ст.2 Закону України «Про оплату праці»
відноситься до заохочувальних та
компенсаційних виплат, а не до
заробітної плати чи додаткової
заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена і
в узагальненні Вищого
адміністративного суду України. Так,
Вищий адміністративний суд України в
довідці від 01.01.2007року за результатами
вивчення та узагальнення судової
практики перегляду Вищим
адміністративним судом України в
касаційному порядку судових рішень у
справах Чорнобильської катастрофи; про
пільгове оподаткування суб'єктів
господарювання, що діють на територіях,
які зазнали радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи ВИЗНАЧИВ: - Якщо судом буде
встановлено, що особа одержала певні
кошти в період роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС як заробітну
плату, А НЕ У ЗВ»ЯЗКУ З ОТРИМАННЯМ
ПІДВИЩЕНОЇ ДОЗИ РАДІАЦІЇ, позовні
вимоги про зобов'язання здійснити
перерахування пенсії з урахуванням
зазначених сум підлягають задоволенню.

Отже, кошти які, як вважає позивач
неправомірно були виключено з довідки
про його грошове забезпечення, - є
нарахованими сумами за шкоду
заподіяну здоров'ю (переопромінення),
компенсаційними виплатами, тобто
премією, а не заробітною платою.
Визначений розмір премії (винагороди) в
сумі посадового окладу, не означає
встановлення нового розміру
посадового окладу позивача.

А також, відповідно до
Розпорядження Кабінету Міністрів
України №1006-р від 25.11.1993 року «Про
надання дозволу МВС на перерахунок
грошового утримання колишніх
співробітників апарату МВС - учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС»
та Розпорядження Ради Міністрів СРСР
від 23.05.1986 р. за № 1031рс, розрахунок
такого грошового утримання
здійснюється із посадового окладу і
окладу за спеціальним званням, що діяли
в період роботи в зоні відчуження ЧАЕС,
у кратних розмірах відповідно до зон
небезпечності, де вони несли службу.
Іншого порядку чи способу розрахунку
грошового утримання чинним
законодавством не передбачено.

Проаналізувавши наведені
законодавчі норми, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що відповідач, відмовив у
видачі довідки про заробітну плату в
зоні відчуження з 05.05.1986. по 08.05.1986р. з
урахуванням невиплачених сум, діяв в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією України та
чинним пенсійним законодавством, а
тому не порушив законних прав позивача.

Позивачем не надано належних
та допустимих доказів, надавши належну
правову оцінку яким, суд мав би
можливість дійти обґрунтованого
висновку про задоволення позову.
Позивач скористався своїм правом на
судовий захист, однак його позиція не
знайшла свого підтвердження в ході
судового слідства.

Керуючись Законом України
«Про оплату праці», Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р.
за № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», розпорядженням Ради
Міністрів СРСР «Про оплату праці
військовослужбовців - учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС»
(від 23.05.1986р.), Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" ,
Розпорядження Кабінету Міністрів
України №1006-р від 25.11.1993 року «Про
надання дозволу МВС на перерахунок
грошового утримання колишніх
співробітників апарату МВС - учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС»,
та ст. ст.2,6,9, 17,158-163,167,185,186 КАС України,
суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1
до Білоцерківської виправної колонії
№35 управління Державної
пенітенціарної служби України, третя
особа : управління Пенсійного Фонду
України м. Біла Церква про оскарження
рішення (дій) суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя О. Я. Ярмола