Справа № 813/3677/13-а
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
№ 876/14019/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Рибачука А.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 16
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - Товариство
з обмеженою відповідальністю «Агроком
Центр» по визнання протиправним та
скасування припису, -

встановив:

14.05.2013 ОСОБА_1 звернувся в суд із
адміністративним позовом до Інспекції
ДАБК у Львівській області в якому
просив визнати протиправним припис від
18.01.2013 № 17/1 «Про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил»,
який винесений ОСОБА_1 головним
державним інспектором відділу
державного контролю забудови
території № 2 Інспекції ДАБК у
Львівській області Лесишаком І.М.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що оскаржуваний припис
є протиправним, оскільки відповідач
ним вимагає знести самочинно
збудований об'єкт (добудову за адресою:
АДРЕСА_1). Однак, виходячи з положень ч. 1
ст. 38 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» у разі
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою істотного відхилення від проекту
або усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу ДАБК
видає особі, яка здійснила таке
будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання. Невиконання цього припису є
підставою для позову органу
Держархбудконтролю про знесення
самочинно збудованого об'єкта. Також,
позивач вказує на те, що інспектором не
досліджувалось те, чи виявлені
порушення є істотними порушеннями
будівельних норм, усунення яких є
неможливим. Крім того, зазначає, що
знесення самочинно збудованого об'єкта
є крайньою мірою і можливе лише тоді,
коли використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 16.10.2013 у
задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився
позивач та оскаржив її в апеляційному
порядку. Вважає, що така прийнята з
неповним з'ясуванням та з
недоведеністю судом обставин, що мають
значення для справи, з невідповідністю
висновків суду обставинам справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а тому просить її скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Представник позивача до суду подав
заяву про розгляд справи у порядку
письмового провадження.

Інші особи, які беруть участь у справі у
судове засідання не прибули, хоча
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду, що
підтверджується відповідними
розписками, а тому враховуючи те, що цю
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів, згідно п. 2 ч. 1 ст.
197 КАС України, апеляційний розгляд
справи проведено у порядку письмового
провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
18.01.2013 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області проведено
перевірку законності виконання
будівельних робіт по АДРЕСА_1,
результати якої оформлені актом від
18.01.2013 № 17/1.

Згідно вказаного акта, перевіркою
встановлено, що гр. ОСОБА_1 після
прийняття в експлуатацію цеху по забою
та переробці м'яса птиці по АДРЕСА_1
(декларація про готовність об'єкта до
експлуатації зареєстрована в
інспекції ДАБК у Львівській області №
ЛВ 0 від 14.12.2012) розпочав
будівництво добудови до нього без
затвердженої проектної документації
та права на виконання будівельних
робіт, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 34, п. 2, ст.
36 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

На підставі акта перевірки
відповідачем складено припис № 17/1 від
18.01.2013 про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил (далі -
припис), яким відповідач посилаючись на
положення ст.ст. 38, 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», зобов'язано позивача в
60-ти денний термін, з дня отримання
цього припису, знести добудову до цеху
по забою та переробці м'яса птиці, що
розташована по АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов задоволеним бути не може,
оскільки позивач у судовому засіданні
визнав той факт, що будівництво
спірного об'єкта ним здійснювалось без
жодної документації. Перевірка
відповідачем проведена з додержанням
установленого законодавством порядку,
а тому суд першої інстанції дійшов
висновку про правомірність
оскаржуваного припису.

Однак, суд апеляційної інстанції з
такими висновками суду першої
інстанції не погоджується, з огляду на
таке.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 № 3038-VI (у редакції чинній на
час виникнення спірних відносин, далі -
Закон № 3038-VI), державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Такий
порядок затверджений постановою КМ
України від 23.05.2011 № 553 (у редакції
чинній на час виникнення спірних
відносин, далі - Порядок № 553).

Відповідно до абз. 3 п. 3 ст. 41 Закону №
3038-VI посадові особи інспекції
державного-будівельного контролю
можуть, зокрема, видавати обов'язкові
для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які не відповідають
вимогам законодавства, зокрема
будівельних норм, містобудівним умовам
та обмеженням, затвердженому проекту
або будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Отже, згідно наведених положень
посадові особи інспекції
державного-будівельного контролю
можуть видавати приписи усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
та/або зупинення підготовчих та
будівельних робіт. Однак, вказаними
положеннями не передбачено винесення
припису про знесення самочинно
збудованого об'єкта.

Разом з тим слід зазначити, що згідно
ст. 38 Закону № 3038-VI, у разі виявлення
факту самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням. За рішенням суду
самочинно збудований об'єкт підлягає
знесенню з компенсацією витрат,
пов'язаних із знесенням об'єкта, за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
таке самочинне будівництво.

Замовником робіт із знесення
зазначеного об'єкта є інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю, за позовом якої прийнято
відповідне рішення суду.

З наведених вище правових положень
можна дійти висновку, що у разі
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства,
а не про знесення об'єкта. У разі
невиконання такого припису орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого
об'єкту.

Тобто, чинне законодавство передбачає
можливість лише за невиконання припису
щодо усунення виявлених порушень
звертатись Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю до
суду з позовом про знесення самочинно
збудованого об'єкта та компенсацію
витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Однак, всупереч наведеним вище
положенням, оскаржуваним приписом № 17/1
від 18.01.2013, відповідач вимагає знести
добудову до цеху по забою та переробці
м'яса птиці, що по АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

Крім того, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідна зазначити, що
згідно ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво.

Із змісту частини 7 статті 376 ЦК України
вбачається, що підставою для прийняття
судового рішення про знесення
самочинного будівництва є: 1) істотне
відхилення від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб або істотне порушення
будівельних норм і правил; 2) проведення
перебудови є неможливим або особа, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від її проведення.

Отже, знесення самочинного будівництва
є крайнім заходом і можливо лише тоді,
коли використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
притягнення винної особи до
відповідальності.

Відповідачем, який є суб'єктом владних
повноважень на якого, у відповідності
до ч. 2 ст. 71 КАС України, у цій категорії
справ покладено обов'язок доказування
правомірності свої дій та рішень, не
надано доказів використання усіх
заходів спрямованих на усунення
порушень.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про протиправність оскаржуваного
припису, а тому такий підлягає
скасуванню.

З огляду на те, що постанова суду першої
інстанції прийнята з неправильним
застосування норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, суд апеляційної інстанції на
підставі ч. 1 ст. 195 КАС України вважає за
необхідне вийти за межі доводів
апеляційної скарги, оскаржувану
постанову скасувати, а позов
задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити повністю.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року у справі № 813/3677/13-а - скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
припис від 18.01.2013 № 17/1, який винесений
головним державним інспектором
відділу державного контролю забудови
території № 2 Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області Лисишаком І.М.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

А.І. Рибачук