Справа № 2а-7997/09/1770
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"17" вересня 2014 р.
Справа № 2а-7997/09/1770

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шевчук С.М.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю представника відповідача:
Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сарненський завод
високовольтних опор" на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "19" червня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сарненський завод високовольтних
опор" до Сарненської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
недійсними податкових повідомлень -
рішень ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2009 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сарненський завод
високовольтних опор" звернулося з
адміністративним позовом до
Сарненської міжрайонної державної
податкової інспекції у Рівненській
області про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень від
06.07.2009 №/0, від 28.07.2009 №/1, від
30.09.2009 №/2, від 18.12.2009 №/3.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2014
року в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Вважаючи, що рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
позивач звернувся до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
із апеляційною скаргою, в якій просить
назване рішення суду скасувати та
прийняти нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

На підтвердження доводів апеляційної
скарги відповідач зазначив, що судом
першої інстанції безпідставно
проігноровано докази, що містяться у
матеріалах справи - скарги платника
податків, його заперечення на акти
перевірок, бухгалтерські довідки,
виписки по валютним рахункам,
постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи (яка є достатнім
доказом правомірності дій позивача).

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у апеляційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Житомирського апеляційного
адміністративного суду дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
не заперечується судом апеляційної
інстанції, що на підставі акту
перевірки від 26.06.2009 №281/23/34577007 винесено
податкові повідомлення-рішення від
06.07.2009 №/0, від 28.07.2009 №/1, від
30.09.2009 №/2, від 18.12.2009 №/3 про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток підприємств в сумі
716062,50грн. (477375,00грн. - за основним
платежем, 238687,50грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1 -
а.с.75).

В ході перевірки встановлено завищення
показників рядка 0.4.13 (інші витрати) у
зв'язку з непідтвердженням їх
документами первинного
бухгалтерського обліку.

Зокрема, перевіркою відображеного
показника за період з 01.01.2009 року по
31.03.2009 року в сумі 7659189 грн. на підставі
таких документів: оборотно-сальдові
відомості, по рахунках 84, 311, 684/2, 942, 334,
372,92 первинні банківські та касові
документи (накладні, рахунки, акти
виконаних робіт та ін.) встановлено
завищення задекларованих суб'єктом
господарювання ТОВ "Сарненський завод
високовольтних опор" показників у
рядку 0.4.13 "інші витрати, крім
визначених у 04.1-04.12" всього у сумі 1909500
грн.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін колегія суддів встановила, що до
складу рядка 0.4.13 віднесено витрати 2007
року у розмірі 1909500 грн.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що в момент виникнення
спірних правовідносин, порядок
складання декларації з податку на
прибуток підприємства був визначений
наказом Державної податкової
адміністрації України від 29 березня 2003
року N 143, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 8 квітня
2003 р. за N 271/7592 із змінами і
доповненнями, внесеними наказами
Державної податкової адміністрації
України від 10 грудня 2003 року N 593, від 12
жовтня 2005 року N448, від 5 липня 2007 року N408
(надалі по тексту постанови іменовано -
Порядок складання декларації з податку
на прибуток №143).

Відповідно до п. 1.5., 2.1 Порядку
складання декларації з податку на
прибуток №143 податок на прибуток за
квартал, півріччя, три квартали та рік
розраховується за правилами,
установленими п. 11.1 ст. 11 і п. 16.4 ст. 16
Закону N 334, наростаючим підсумком з
початку звітного календарного року.

Якщо платником самостійно виявлено
помилки, що містяться у раніше поданій
ним декларації, то відповідно до п. 5.1
ст. 5 Закону N 2181 (з урахуванням строків
давності) такий платник має право
надати уточнюючий розрахунок. Платник
податку має право не подавати такий
розрахунок, якщо такі уточнені
показники зазначаються ним у складі
податкової декларації за будь-який
наступний податковий період, протягом
якого такі помилки були виявлені.

Підпунктом 5.2.7. п.5.2. ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (чинного на час
виникнення спірних правовідносин) до
складу валових витрат включаються суми
витрат, не враховані у минулих
податкових періодах у зв'язку з
допущенням помилок та виявлених у
звітному податковому періоді у
розрахунку податкового зобов'язання.

При цьому, згідно декларації з податку
на прибуток, форма якої затверджена
обумовленим вище наказом визначений
наказом Державної податкової
адміністрації України від 29 березня 2003
року N 143 зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 8 квітня 2003 р. за N 271/7592
із змінами і доповненнями, що були
чинними на момент виникнення спірних
правовідносин та відповідно до таблиці
пункту 3.1 розділу 3 Порядку складання
декларації з податку на прибуток №143
самостійно виявлено помилки, що
містяться у раніше поданій ним
декларації відображаються у рядку 05.2.

Водночас, згідно обумовлених приписів
законодавства в рядку 04.13 формуються
інші витрати , крім визначених у рядку
04.01.-04.12 звітного періоду за який
подається декларація. Декларація як
було зазначено вище подається
наростаючим підсумком з початку
звітного календарного року.

Поряд з вказаним, п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» було передбачено, що до
складу валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8
цієї статті.

Підсумовуючи викладене, у рядку 04.13
відображаються витрати звітного
періоду за який подається декларація.
Отож до вказаного рядка не відносяться
витрати у зв'язку із самостійно
виявлено помилки, що містяться у раніше
поданій ним декларації.

Водночас, як слідує з пояснень
позивача, до рядка 04.13 було віднесено
витрати у розмірі 1 909 500грн. за рахунок
показників самостійно виявленої
помилки, що містяться у раніше поданій
ним декларації за 2007рік.

З огляду на обумовлені положення
законодавства, позивачем в порушення
вимог п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», Порядку складання
декларації з податку на прибуток №143
безпідставно відображено у рядку 04.13
декларації з податку на прибуток
підприємств за І півріччя 2008року
показники самостійно виявлених
помилок, що містяться у раніше поданій
ним декларації 2007року. Відтак,
задекларована позивачем у рядку 04.13
декларації за І півріччя 2008року сума
витрат даного звітного періоду у
розмірі 1 909 500грн. є такою що не
підтверджена документами первинного
бухгалтерського обліку названого
звітного періоду.

Відповідно до п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

При цьому, судом встановлено, що на
момент проведення перевірки позивача у
рядка 05.2 не було проведено корегувань
у зв'язку із самостійно виявленням
помилки у розмірі 1 909 500грн., що на думку
позивача містяться у раніше поданій
ним декларації 2007року.

Стосовно ж тверджень позивача з
приводу наявності неврахованих
(занижених) у податковому обліку
валових витрат 2007року на суму 1 909
500грн., яку позивач міг би віднести до
рядка 05.2 декларації за І півріччя
2008року, то як слідує із матеріалів
справи такі покликання не
підтверджуються жодними доказами.
Натомість у матеріалах справи
міститься акт перевірки від 15.05.2008року
(а.с.45-48 т.2) відповідно до якого за
наслідками перевірки 2007року заниження
валових витрат 2007року на обумовлену
суму 1 909 500грн. не встановлено. Інших
доказів на вимогу суду як першої так і
апеляційної інстанції позивачем не
надано. Наявна у матеріалах справи
бухгалтерська довідка (а.с. 72 т.1) не
містить жодних посилань на будь-які
документи бухгалтерського та
податкового обліку та підкріплена
жодними доказами у справі. Інших
доказів які б підтверджували обставини
щодо заниження валових витрат 2007року
на вимогу суду як першої так і
апеляційної інстанції позивачем не
надано.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В супереч
обумовленому позивач не довів вище
названих обставин.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що висновки Сарненської
МДПІ про порушення позивачем вимог
пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону №283/97-ВР
є обґрунтованими, а оскаржувані
податкові повідомлення-рішення від
06.07.2009 №/0, від 28.07.2009 №/1, від
30.09.2009 №/2, від 18.12.2009 №/3
такими, що прийняті в межах повноважень
та у спосіб, передбачений діючим, на
момент виникнення спірних
правовідносин, законодавством України.

На підставі викладеного, колегія
суддів Житомирського апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку, що порушень або
неправильного застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права не вбачається, а
тому апеляційну скаргу слід відхилити,
а оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сарненський завод високовольтних
опор" залишити без задоволення, а
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "19" червня
2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М. Шевчук

судді:
А.Ю.Бучик

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Сарненський завод високовольтних
опор" вул. 17 Вересня,
21,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська
область,34500

3- відповідачу/відповідачам:
Сарненська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області
вул.Широка,18,м.Сарни,Рівненська
область,34500

представник позивача Клочек Ганна
Вікторівна - АДРЕСА_1

- ,