Справа № 821/2949/14
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/2949/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Івлевій В.О., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Саплєвої О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області про визнання дій
протиправними та скасування постанови
про накладання штрафу,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
(далі по тексту - ФОП ОСОБА_3 або позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області (далі по тексту -
Інспекція ДАБК в Херсонській області
або відповідач) про визнання дій
протиправними та скасування постанови
про накладання штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Херсонській
області вважає незаконними та
постанову № 116/Г від 15.08.2013 року
необґрунтованою та такою, що підлягає
скасуванню у зв'язку з тим, що перевірку
проведено за відсутності позивача або
його представника, та про складання
акту, винесення протоколу про
правопорушення, складання припису він
не знав, крім того, вказані документи
поштою також відправлені не були. Також
зазначив, що посилання відповідача, що
позивачем передано виконавчому
комітету Генічеської міської ради
проектну документацію для виконання
будівельних робіт на об'єкті
"Будівництво газопроводу середнього
тиску по АДРЕСА_1 с закільцівкою з
діючими мережами у м. Генічеськ
Херсонської області", розробленої при
відсутності вихідних даних для
проектування об'єкту та з порушенням
вимог містобудівного законодавства,
державних будівельних норм, стандартів
і правил, оскільки вихідна
документація була передана Замовнику
разом з робочим проектом. Доказом
відповідності документів вимогам
містобудівного законодавства,
державних норм та стандартів є
затверджена 30.07.2013 року Інспекцією ДАБК
Декларація про готовність об'єкта до
експлуатації.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував та пояснив, що
направлення на перевірку та документи,
які прийняті за її результатами
направлялися поштою за адресою ФОП
ОСОБА_3, на підтвердження чого надав
документи. Вказав, що перевірку
проведено в присутності особи, майстра
Малого приватного підприємства "Факел",
який є виконавцем робіт. Крім того,
пояснив, що при проведенні перевірки не
надано було підтвердження щодо надання
замовнику будівництва проектної
документації для виконання
будівельних робіт, розробленої з
вихідними даними для проектування.
Вважає, що позовні вимоги є
безпідставними та не підлягають
задоволенню.

Розглянувши подані документи,
врахувавши позицію представника
позивача, представника відповідача,
адміністративний позов та документи
покладені в його основу, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду спору по суті, суд приходить
до наступного: 29.07.2013 року Інспекцією
ДАБК проведена планова перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів та правил.

29 липня 2013 року відповідачем винесено
припис № 23/13 про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів та правил
та складено протокол № 41/13 про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

На підставі акта перевірки Інспекцією
ДАБК 15 серпня 2013 р. винесено постанову
№116/Г, якою накладено штраф у сумі 103230,00
грн.

Щодо виниклих спірних правовідносин,
суд зазначає наступне: повноваження
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України щодо здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю визначені статтею 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженим Указом
Президента України від 08.04.2011р. №439/2011,
та Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011р. №553 (із
змінами і доповненнями, внесеними
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.02.2012р. №148).

Відповідно до положень Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Згідно із ст. 41 цього Закону, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

За змістом ст. 4 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
позивач є суб'єктом містобудування.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 р. № 553 затверджено
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - Порядок), п.1 якого передбачено,
що він визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку № 553 встановлено, що
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Порядку № 553
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється посадовими
особами інспекцій відповідно до їх
посадових інструкцій та
функціональних повноважень. Посадові
особи інспекцій мають службові
посвідчення встановленого зразка,
форма якого затверджується
Мінрегіоном, а також особистий штамп із
зазначенням номера і найменування
інспекції, яку вони представляють.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Згідно з абз. 1 п. 6 Порядку № 553, плановою
перевіркою вважається перевірка, що
передбачена планом роботи
інспекції, який затверджується
керівником відповідної інспекції.

Судом встановлено, що 15 серпня 2013 року
Інспекцією ДАБК винесено постанову №
116/Г про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності на позивача. Постановою
встановлено, що замовнику будівництва -
виконавчому комітету Генічеської
міської ради передано проектну
документацію для виконання
будівельних робіт на об'єкті
"Будівництво газопроводу середнього
тиску по АДРЕСА_1" с закільцівкою з
діючими мережами у м. Генічеську
Херсонської області, розробленої при
відсутності вихідних даних для
проектування об'єкту та з порушенням
вимог містобудівного законодавства,
державних будівельних норм, стандартів
і правил.

Дане рішення прийнято на підставі акта
перевірки від 29 липня 2013 р.

Щодо твердження позивача, що при
проведенні перевірки, результати якої
відображені у акті перевірки та
протоколі від 29.07.2013 року не була
присутня повноважна особа позивача,
суд зазначає, що в Декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
зареєстрованої Інспекцією державного
архітектурно - будівельного контролю в
Херсонській області 30 липня 2013 року №
ХС 32 зазначено, що виконавцем
робіт є Мале приватне підприємство
"Факел".

Відповідно до акту перевірки та
протоколу від 29.07.2013 р., перевірка
проводилась у присутності майстра
малого приватного підприємства "Факел"
Лозового Р.Є.

Отже, суд приходить до висновку, що
Лисенко Г.В. є повноважною особою, тому
відповідач мав право проводити
перевірку в її присутності.

Згідно з п. 18 Порядку № 533, акт
перевірки складається у двох
примірниках. Один примірник
надається суб'єкту містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції.

Акт перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до п. 21 Порядку № 533, якщо
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припису,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
від отримання акта та припису, вони
надсилаються йому рекомендованим
листом з повідомленням.

З матеріалів справи (протоколу про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 29.07.2013 р. та припису від
29.07.2013 р.) вбачається, що ці документи
містять відмітку посадових осіб
Інспекції ДАБК про відмову
уповноваженої особи суб'єкта
містобудування від їх підпису та були
надіслані засобами поштового зв'язку,
що підтверджується копією конверту та
копією рекомендованого повідомлення
про вручення поштового відправлення.

Отже, суд приходить до висновку, що
право на внесення зауважень до
вказаних документів позивача не
порушено, оскільки уповноважена особа
від їх підпису відмовилася та
документи направлено поштою.

Щодо посилання позивача, що вся вихідна
документація була передана замовнику
разом з робочим проектом, суд зазначає,
що під час перевірки не було надано
доказів на підтвердження вказаного, в
судовому засіданні вказане твердження
нічим, окрім пояснень не підтверджено.

Отже, суд приходить до висновку, що
постанову про накладення штрафу № 116/Г
від 15.08.2013 р. винесено правомірно.

Серед критеріїв оцінювання судом
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, які одночасно є
принципами адміністративної
процедури, є принцип законності, що
закріплений у ч.2 ст.19 Конституції
України, відповідно до якого органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку
відповідачем надано достатньо доказів
в правомірності своїх дій.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи
викладене приходить до висновку, що
позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області про визнання дій
протиправними та скасування постанови
про накладання штрафу не підлягає
задоволенню.

Окрім того, правові засади справляння
судового збору, платників, об'єкти та
розміри ставок судового збору, порядок
сплати, звільнення від сплати та
повернення судового збору визначає
Закон України "Про судовий збір" від
08.07.2011 р., № 3674-VI (далі - Закон №3674) зі
змінами, внесеними згідно Закону № 590-VII
від 19.09.2013 р.

Ставка збору за одання позову
майнового характеру складає 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1, 5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше чотирьох розмірів
мінімальних заробітних плат.

Під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до заявленої
чи відхиленої частини вимоги.

Отже, позивачу необхідно сплатити
решту судового збору.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,128, ч. 1 ст. 158,
159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
решту судового збору в сумі 1858 (одна
тисяча вісімсот п'ятдесят вісім) грн. 13
коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 22 вересня 2014 р.

Суддя
Василяка
Д.К.

кат. 6.1