Справа № 2а-6642/10/1370
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2010-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 2а-6642/10/1370
Львівський окружний адміністративний
суд в складі
головуючого-судді
при секретарі судового засідання
з участю представників сторін:
від позивача: Возний М.П.,
від відповідача: не з'явились;
розглянувши справу у відкритому
судовому засіданні в м.Львові за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю (надалі ТзОВ)
«ВестБудМаркет»до Державної
податкової інспекції (надалі ДПІ) у
Галицькому районі м.Львова про
визнання недійсним акта і рішення
комісії,- В С Т А Н О В И В :
ТзОВ «ВестБудМаркет»звернулося до
суду з адміністративним позовом до ДПІ
у Галицькому районі м.Львова про
визнання недійсним акта за №66 від
28.04.2010 року і рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
Уточненням до позовної заяви
від 16.08.2010 року позивач просить визнати
лише недійсним акт за №66 від 28.04.2010 року
про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість, складений
ДПІ у Галицькому районі м.Львова.
Підставами позовних вимог є те, що
органом державної податкової служби
без достатніх законних підстав було
прийнято рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість, оскільки позивач не
реєструвався як платник єдиного
податку та не ставав суб'єктом інших
спрощених систем оподаткування.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги з
вищевикладених мотивів підтримав,
просить позов задовольнити.
Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча належним чином
повідомлявся про час та місце судового
розгляду, підтвердженням чого є наявна
в матеріалах справи розписка про
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, сукупно оцінивши докази, які
мають значення для справи, суд
ДПІ у Галицькому районі м.Львова 28.04.2010
року складено Акт за №66 про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість ТзОВ «ВестБудМаркет».
Відповідно до п.9.8 ст.9 Закону України
«Про податок на додану вартість»від
03.04.1997 року за №168/97-ВР (з наступними
змінами та доповненнями), реєстрація
платника податку на додану вартість
діє до дати її анулювання, яка
відбувається у випадках, якщо:
а) платник податку, який до місяця, в
якому подається заява про анулювання
реєстрації, є зареєстрованим згідно з
положеннями підпункту 2.3.1 пункту 2.3
статті 2 цього Закону більше двадцяти
чотирьох календарних місяців,
включаючи місяць реєстрації, та має за
останні дванадцять поточних
календарних місяців обсяги
оподатковуваних операцій, менші за
визначені зазначеним підпунктом;
б) ліквідаційна комісія платника
податку, оголошеного банкрутом,
закінчує роботу або платник податку
ліквідується за власним бажанням чи за
рішенням суду (фізична особа
позбувається статусу суб'єкта
господарювання);

в) особа, зареєстрована як платник
податку, реєструється як платник
єдиного податку або стає суб'єктом
інших спрощених систем оподаткування,
які визначають особливий порядок
нарахування чи сплати податку на
додану вартість, відмінний від тих, що
встановлені цим Законом, чи звільняють
таку особу від сплати цього податку за
рішенням суду або з будь-яких інших
причин;

г) зареєстрована як платник податку
особа обирає відповідно до цього
Закону спеціальний режим
оподаткування за ставками, іншими, ніж
зазначені у статті 6 та статті 81 цього
Закону;

ґ) особа, зареєстрована як платник
податку, не надає податковому органу
декларації з цього податку протягом
дванадцяти послідовних податкових
місяців або подає таку декларацію
(податковий розрахунок), яка (який)
свідчить про відсутність
оподатковуваних поставок протягом
такого періоду, а також у випадках,
визначених законодавством стосовно
порядку реєстрації суб'єктів
господарювання;

д) установчі документи особи,
зареєстрованої як платник податку, за
рішенням суду визнані недійсними;

е) в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців зроблено запис про
відсутність юридичної особи або
фізичної особи за її
місцезнаходженням.

Підпунктом 25.2.2 пункту 25.2 Положення про
реєстрацію платників податку на додану
вартість, затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
України від 01.03.2000 року за №79,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України від 03.04.2000 року за №208/4429 (з
наступними змінами та доповненнями),
передбачено, що рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість за ініціативою податкового
органу оформляється актом про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість за формою N
6-ПДВ (додаток 5). Такий акт складається у
двох примірниках комісією, утвореною
відповідно до розпорядження керівника
податкового органу, та затверджується
керівником (заступником керівника)
податкового органу. В акті про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість обов'язково
вказується підстава для такого
анулювання з посиланням на відповідні
норми Закону.

Як вбачається зі змісту
вищезазначеного акта, підставою для
прийняття рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість є підп.«в»п.9.8 ст.9 цього
Закону.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено
що, в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Однак, всупереч вищенаведеним
положенням, органом державної
податкової служби не представлено суду
жодних доказів, які б свідчили про те,
що позивач зареєстрований як платник
єдиного податку або став суб'єктом
інших спрощених систем оподаткування,
які визначають особливий порядок
нарахування чи сплати податку на
додану вартість.

Судом не беруться до уваги посилання
відповідача в акті перевірки на те, що
товариством задекларовано загальну
суму від здійснення операцій з
поставки товарів (послуг) протягом
останніх 12 календарних місяців меншу
за визначені підп.2.3.1 п.2.3 ст.2 згаданого
Закону, оскільки, з врахуванням
положень абз. 2 п.9.8 Закону, анулювання
реєстрації на цій підставі
здійснюється лише за заявою платника
податків.

Щодо обставин внесення до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців запису про
відсутність підтвердження відомостей
щодо юридичної особи ТзОВ
«ВестБудМаркет», то такі
спростовуються наявним в матеріалах
справи Описом документів, що надаються
юридичною особою державному
реєстратору для проведення
реєстраційної дії «Підтвердження
відомостей про юридичну особу»та
Довідкою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців.

З огляду на вищевикладені обставини,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги є підставними та
обгрунтованими, а позов
підлягаєзадоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності
до вимог ст.94 КАС України, такі належить
стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним Акт №66 від
28.04.2010 року про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВестБудМаркет»(), складений Державною
податковою інспекцією у Галицькому
районі м.Львова.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ВестБудМаркет»(), що
знаходиться за адресою м.Львів,
вул.Шопена,4/4, 3 грн. 40 коп сплаченого
судового збору.

4. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений цим Кодексом,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

5. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 18 серпня 2010 року.

Суддя
В.Я.Мартинюк