Справа № 2а-10987/11/2670
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Клименчук
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Банк
Національний кредит" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 12 грудня 2011 року у
справі за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства
"Банк Національний кредит" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у м. Києві по роботі з
великими платниками податків про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Публічне акціонерне
товариство "Банк Національний кредит"
звернувся до суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у м. Києві по роботі з
великими платниками податків про
скасування податкове повідомлення
рішення від 09 березня 2011 року № /0
та повідомлення про нарахування пені
від 04 березня 2011 року № 4300/10/43-148.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 грудня 2011 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - Публічне акціонерне
товариство "Банк Національний кредит"
звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким адміністративний позов
задовольнити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією у м. Київі по роботі з
великими платниками податків
проведено невиїзну документальну
перевірку Публічного акціонерного
товариства "Банк Національний кредит" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства в частині своєчасності
виконання платіжного доручення ТОВ НВП
«Пласт» на перерахування узгодженого
податкового зобов'язання з податку на
прибуток за 3 квартал 2008 року.

За наслідками перевірки відповідачем
складено Акт № 62/43-10/20057663 від 21 лютого
2011 року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем строків виконання
платіжного доручення ТОВ НВП «Пласт»
на перерахування податкового
зобов'язання по податку на прибуток за 3
квартал 2008 року.

На підставі встановлених порушень, 04
березня 2011 року Спеціалізованою
державною податковою інспекцією у м.
Київі по роботі з великими платниками
податків прийнято повідомлення №
4300/10/43-148 про нарахування пені у розмірі
358,2 грн. за несвоєчасне перерахування
банком платежів до бюджету за
платіжним документом його клієнта.

Також, 09 березня 2011 року відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0, яким на
підставі п. 129.6 ст. 129 Податкового
кодексу України за затримку більше 30
календарних днів сплати суми грошового
зобов'язання в розмірі 26423,93 грн.
позивачу нараховано штраф у розмірі 5
284,79 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним
податковим повідомленням-рішенням та
повідомленням про нарахування пені,
позивач звернувся до суду з позовом.

Так, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
посилався на те, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення та
повідомлення про нарахування пені
прийняті відповідачем правомірно.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п. 8.2 ст. 8 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні», банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, яке міститься в
документі на переказ готівки, протягом
операційного часу в день надходження
цього документа до банку. Банки та їх
клієнти мають право обумовлювати в
договорах інші, ніж встановлені в цьому
пункті, строки переказу готівки.

Пунктом 113.3. ст. 113 Податкового кодексу
України передбачено, що штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) за
порушення норм законів з питань
оподаткування або іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
застосовуються у порядку та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

В силу п. 129.6 ст. 196 Податкового кодексу
України, за порушення строку
зарахування податків до бюджетів або
державних цільових фондів,
установлених Законом України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні", з вини банку такий банк
сплачує пеню за кожний день
прострочення, включаючи день сплати, та
штрафні санкції у розмірах,
встановлених цим Кодексом, а також несе
іншу відповідальність, встановлену цим
Кодексом, за порушення порядку
своєчасного та повного внесення
податків, зборів, платежів до бюджету
або державного цільового фонду. При
цьому платник податків звільняється
від відповідальності за несвоєчасне
або перерахування не в повному обсязі
таких податків, зборів та інших
платежів до бюджетів та державних
цільових фондів, включаючи нараховану
пеню або штрафні санкції.

В силу п. 129.7 ст. 129 Податкового кодексу
України, не вважається порушенням
строку перерахування податків, зборів,
платежів з вини банку порушення,
вчинене внаслідок регулювання
Національним банком України
економічних нормативів такого банку,
що призводить до нестачі вільного
залишку коштів на такому
кореспондентському рахунку.

Якщо у майбутньому банк або його
правонаступники відновлюють
платоспроможність, відлік строку
зарахування податків, зборів та інших
платежів розпочинається з моменту
такого відновлення.

З аналізу викладеної норми вбачається,
що відлік строку зарахування податків,
зборів (обов'язкових платежів) після
відновлення платоспроможності банку
розпочинається саме для банку, а не для
платника податків.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 85 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» від 07
грудня 2000 року № 2121-III встановлено, що
протягом дії мораторію не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
інші фінансові (економічні) санкції за
невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань перед кредиторами та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до п.п. 129.3.3 п. 129.3 ст. 129
Податкового кодексу України,
нарахування пені закінчується у день
запровадження мораторію на
задоволення вимог кредиторів (при
винесенні відповідної ухвали суду у
справі про банкрутство або прийнятті
відповідного рішення Національним
банком України).

Як вбачається з матеріалів справи, 06
листопада 2008 року ТОВ НВП «Пласт»
подало до Публічного акціонерного
товариства "Банк Національний кредит"
платіжне доручення № 280 на суму 26 533,00
грн.

Так, у зв'язку з несвоєчасним
виконанням позивачем платіжного
доручення № 280 від 06 листопада 2008 року,
у ТОВ НВП «Пласт» виник податковий борг
у розмірі 26423,93 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у
розумінні п. 129.6 ст. 196 Податкового
кодексу України, за наслідками
прийняття вищевказаного платіжного
доручення, ПАТ "Банк Національний
кредит" виступає банком платника, а не
отримувача коштів.

Таким чином, порушення порядку
зарахування до бюджету та державних
цільових фондів податків і зборів при
пред'явленні платником податків до
установи банку платіжних доручень у
встановлений строк є виною банку, крім
випадку передбаченого п.129.7 ст. 129
Податкового кодексу України.

З огляду на вищенаведене, в контексті
перерахування податкових зобов'язань
клієнтів банку, колегія суддів вважає,
що ПАТ "Банк Національний кредит" не
може здійснювати їх зарахування на
бюджетні рахунки отримувача та нести
відповідальність за несвоєчасність
такого зарахування.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
Постановою правління Національного
банку України від 19 грудня 2008 року № 439
у ПАТ «Банк Національний кредит» було
введено Тимчасову адміністрацію,
призначено тимчасового адміністратора
та введено мораторій на задоволення
вимог кредиторів строком на шість
місяців - з 19 грудня 2008 року по 18 червня
2009 року.

Постановою правління Національного
Банку України від 05 серпня 2009 року № 451
продовжено мораторій на задоволення
вимог кредиторів з 05 серпня 2009 року до 18
грудня 2009 року.

Так, погашення податкового боргу, який
виник в результаті задекларованого
відповідачем порушення терміну
переказу коштів ТОВ НВП «Пласт», згідно
платіжного доручення № 280 від 06
листопада 2008 року, відбулось у строк з 26
грудня 2008 року по 06 травня 2009 року,
тобто, в період введеного у ПАТ «Банк
Національний кредит» мораторію на
задоволення вимог кредиторів, що
виключає застосування до позивача
відповідальності.

Таким чином, нарахування відповідачем
штрафних санкцій та пені у період дії
мораторію суперечить меті введення
мораторію - відновлення фінансового
стану банку та не відповідає
вищевказаним положенням Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» та Податкового кодексу
України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що у відповідача були
відсутні підстави для прийняття
податкового повідомлення-рішення від 09
березня 2011 року № /0 та
повідомлення про нарахування пені від
04 березня 2011 року № 4300/10/43-148.

Аналізуючи обставини справи та норми
законодавства, колегія суддів вважає
помилковим висновок суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
адміністративного позову, оскільки
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Банк
Національний кредит" є обґрунтованими,
а тому податкове повідомлення-рішення
від 09 березня 2011 року № /0 та
повідомлення про нарахування пені від
04 березня 2011 року № 4300/10/43-148 підлягають
скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи, викладені в
апеляційній скарзі, повністю
спростовують висновки суду першої
інстанції та знайшли своє належне
підтвердження в суді апеляційної
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають встановленим обставинам
по справі, допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, а тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нового
рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Банк
Національний кредит" - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 грудня 2011 року -
скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Банк
Національний кредит" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від 09
березня 2011 року № /0
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у м. Києві по роботі з
великими платниками податків.

Визнати протиправним та скасувати
повідомлення про нарахування пені від
04 березня 2011 року № 4300/10/43-148
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у м. Києві по роботі з
великими платниками податків від 04
березня 2011 року № 4300/10/43-148.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст постанови виготовлено
17.09.2014 року.

Головуючий суддя

Вівдиченко Т.Р.

Судді:

Бєлова Л.В.

Міщук М.С.