Справа № 815/3915/14
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3915/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді
Потоцької Н.В.

за участю секретаря
Загрійчук О.В.

сторін:

позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Таранової Н.В.

представника відповідача
не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом

ОСОБА_1 до Київської районної
адміністрації, Департаменту міського
господарства Одеської міської ради про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського
окружного адміністративного суду із
позовом до Київської районної
адміністрації, Департаменту міського
господарства Одеської міської ради в
якому, з урахуванням наданих уточнень,
просить:

- визнати незаконною бездіяльність
відповідачів, що полягає в ненаданні
своєчасних відповідей;

- визнати незаконними дії відповідачів,
що полягають в наданні необгрунтованих
та неповно розглянутих відповідях;

- зобов'язати Київську РА м. Одеси
розглянути заяву від 25.03.2014 року,
з'ясувати всі порушені в заяві питання
та надати вичерпну відповідь;

- зобов'язати департамент міського
господарства розглянути належним
чином заяви від 11.02.2014 року, від 18.02.2014
року, від 06.03.2014 року, від 14.03.2014 року, від
19.03.2014 року, від 24.03.2014 року, від 15.04.2014
року та надати обґрунтовану відповідь.

В обґрунтування своєї правової позиції
позивачка зазначила, що посадові особи
Департаменту міського господарства
Одеської міської ради не розглянули
належним чином звернення від 11.02.2014.,
18.02.2014 р., 06.03.2014 р., 14.03.2014 р., 19.03.2014 р.,
24.03.2014 р., 15.04.2014 р., що позбавило
позивачку права на отримання
необхідної (запитуваної) інформації.

Крім того, позивачка також наполягала
на порушенні її прав Київською
районною адміністрацією через
ненадання відповіді на заяву від 25.03.2014
року.

В судовому засіданні позивачка
підтримала заявлені позовні вимоги з
підстав викладених в
адміністративному позові та наданих в
судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача / Київської
районної адміністрації / в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог щодо
Київської районної адміністрації
посилаючись на відсутність порушень з
його боку при розгляді звернення
ОСОБА_1 від 25.03.2014 р.

Листом № Х-177/4 від 25.04.2014 р. звернення
ОСОБА_1 від 25.03.2014 р. було направлено для
розгляду по суті директору філіалу
"Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс".

Представник відповідача / Департаменту
міського господарства Одеської
міської ради /в судове засідання не
з'явився. Про розгляд справи
повідомлявся у встановленому законом
порядку, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

«Розгляд справи не відкладається» -
зазначена норма є імперативною: суд
повинен розпочати розгляд справ.

Відповідно до вимог статті 122 КАС
України, адміністративна справа має
бути розглянута і вирішена
протягом розумного строку, але не
більше місяця з дня відкриття
провадження у справі, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Згідно приписів статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, визначено, що кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справ упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, якій вирішить
спір щодо його прав та обов'язків.

При цьому вжиття заходів для
прискорення процедури розгляду справ є
обов'язком не тільки для держави, а й
осіб, які беруть участь у справі. Так,
Європейський суд з прав людини в
рішенні від 21 грудня 2006 року у справі
«Мороз та інші проти України» зазначив,
що розумність строку проваджень
повинна оцінюватись у світлі обставин
справи та з урахуванням наступних
критеріїв: складність справи,
поведінка заявників і відповідних
органів державної влади та того, яку
важливість для заявників мало питання,
що розглядалося.

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні
від нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про час і
місце розгляду судової справи з його
участю для реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Крім того, суд вважає за необхідне
наголосити, на тому, що саме
національним судам належить функція
керування провадженнями таким чином,
щоб вони були швидкими та ефективними
(рішення Європейського суду з прав
людини від 21 грудня 2006 року справа
«Мороз та інші проти України»).

З огляду на викладене суд вважає, що
справу можливо розглянути без участі
представника відповідача, суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про розгляд справи, на
підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення позивача, представника
відповідача, дослідивши обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги,
перевіривши їх доказами, судом
встановлено наступне.

В січні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
прокуратури Київського району м.Одеси
з проханням перевірити законність дій
представників філії «Інфоксводоканал»
щодо підключення абоненту ОСОБА_4 до
міських водопровідних мереж.

Листом від 13.02.2014 року ОСОБА_3 було
повідомлено, що подане звернення
направлено для розгляду по суті за
належністю до Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
(а/с. 63).

25.03.2014 року ОСОБА_3 звернулась до
Київської районної адміністрації ОМР з
заявою, яка зареєстрована 25.03.2014 р. за
№Х-177/4 де зазначила перелік питань,
відповіді на які необхідно отримати
від філії «Інфоксводоканал» з метою
повного та всебічного розгляду мого
звернення.

Листом №Х-177/4 від 25.04.2014 р.звернення
ОСОБА_1 від 25.03.2014 р. направлено для
розгляду по суті директору філії
"Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс".

26.05.2014 року ОСОБА_3 звернулась до
Київської РДА із заявою, в якій
вказала, що з урахуванням відсутність
на протязі 2-х місяців відповіді вона
звернулась до суду за захистом своїх
прав.

Із листа № Х-177/5 від 04.06.2014 р. позивачці
стало відомо, що Київською РДА заяву
направлено до філії «Інфоксводоканал».

10.07.2014 р. за № 58-ж на адресу ОСОБА_3 було
направлено відповідь з філії
«Інфоксводоканал», в якій зазначено, що
згідно «Положення про комерційну
таємницю та конференційну інформацію»
від 30.09.2013 р., відомості які ОСОБА_3
просить повідомити відносяться до
комерційної таємниці і конференційної
інформації. Крім того,
«Інфоксводоканал» вказує, що ОСОБА_3 не
підтверджено факт, того що вона є
власником водопроводу та приймала
участь у його прокладці і фінансуванні
у 1998 році по 1-му Дачному провулку.

Крім того, ОСОБА_3 зверталась до
департаменту міського господарства.

11.02.2014 року позивачка подала заяву про
витребовування з філії
«Інфоксводоканал» документів, що
підтверджують прокладання ОСОБА_4
труби, довжиною 82,5 метра.

18.02.2014 року було подано заяву про
невиконання філією «Інфоксводоканал»
вимог пунктів 2.7, 2.19, 2.23 «Правил
користування системами комунального
водопостачання».

06.03.2014 року було подамо заяву про
здійснення виїзду на місце прокладання
спірної труби для обстеження.

14.03.2014 року було подано заяву щодо
перевірки своєчасності відклику у
вересні 2008 року технічних умов, які
були виконані ще у жовтні 2007 року.

19.03.2014 року було подано заяву щодо
перевірки достовірності листа №392/369-29
від 13.08.2007 року, в якому зазначено
номери телефонів АТС №705, яка була
створена лише у 2011 році.

24.03.2014 року було подано заяву щодо
перевірки відповідності наданої
позивачкою геопідоснови з
геопідосновою, що міститься в проекті
ОСОБА_4

15.04.2014 року було подано заяву про
прискорення надання відповіді на заяви
від 11.02.2014 року, 18.02.2014 року, 06.03.2014 року,
14.03.2104 року, 19.03.2014 року, 24.03.2014 року з
переліком питань, що були зазначені у
вказаних заявах.

04.03.2014 року та 28.03.2014 року ОСОБА_3
отримала листи, в яких зазначалось, що
про результати розгляду поданих заяв
її буде повідомлено пізніше.

22.04.2014 року на адресу ОСОБА_3 направлено
відповідь, в якій зазначено, що за
інформацією «Інфоксводоканал»
технічні умови від 08.06.2007 р. № 1757-29,
видані ОСОБА_4, яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, були анульовані листом №
392/369-29 від 13.08.2007 р.

Крім того, у зв'язку із отриманими
скаргами про невірне трактування
технічних умов, виданих на
водопостачання жилого будинку по
АДРЕСА_1, ТОВ «Інфокс» прийнято рішення
про відзив технічних умов від 13.08.2007 р.
№ 369-29.

Позивачка в свою чергу стверджує, що
порушені нею питання були цілком
проігноровані, зокрема, від філії
«Інфоксводоканал» не було витребувано
документів на підтвердження
прокладання ОСОБА_4 водопровідної
труби, а також жодного слова не
зазначено про:

1) порушення філією
«Інфоксводоканал» «Правил
користування системами комунального
водопостачання»;

2) незаконність листів від 29.09.2008
року та від 13.08.2007 року;

3) невідповідність геопідоснови;

4) невиконання виїзду на місце
прокладання спірної труби для
проведення обстеження.

Надаючи належну правову оцінку спірним
правовідносинам суд виходив з
наступного.

Згідно ст. 40 Конституції України, усі
мають право направляти індивідуальні
чи колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Закон України «Про інформацію»
встановлює, що кожен має право на
вільне одержання, використання,
поширення, зберігання та захист
інформації, необхідної для реалізації
своїх прав, свобод і законних
інтересів. Під інформацією Закон
розуміє будь-які відомості та/або дані,
які можуть бути збережені на
матеріальних носіях або відображені в
електронному вигляді. Реалізація права
на інформацію не повинна порушувати
громадські, політичні, економічні,
соціальні, духовні, екологічні та інші
права, свободи і законні інтереси інших
громадян, права та інтереси юридичних
осіб.

Суд зазначає, що питання практичної
реалізації громадянами України
наданого їм Конституцією України права
вносити в органи державної влади,
об'єднання громадян, відповідно до їх
статуту, пропозиції про поліпшення їх
діяльності, викривати недоліки в
роботі, оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів,
забезпечує громадянам України
можливості для участі в управлінні
державними і громадськими справами,
для впливу на поліпшення роботи
органів державної влади і місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, для відстоювання своїх прав
і законних інтересів та відновлення їх
у разі порушення, врегульовані Законом
України «Про звернення громадян».

Статтею 1 Закону України «Про звернення
громадян» встановлено, що громадяни
України мають право звернутися до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону
України «Про звернення громадян»,
заява (клопотання) звернення громадян
із проханням про сприяння реалізації
закріплених Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів
або повідомлення про порушення чинного
законодавства чи недоліки в діяльності
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, народних
депутатів України, депутатів місцевих
рад, посадових осіб, а також
висловлення думки щодо поліпшення їх
діяльності.

Статтею 5 Закону України «Про
звернення громадян» встановлено, що
звернення адресуються органам
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємствам,
установам, організаціям незалежно від
форм власності, об'єднанням громадян
або посадовим особам, до повноважень
яких належить вирішення порушених у
зверненнях питань .

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про
звернення громадян», органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про звернення громадян», органи
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані:
об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги; на прохання
громадянина запрошувати його на
засідання відповідного органу, що
розглядає його заяву чи скаргу;
письмово повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення.

Строки розгляду звернення визначені
статтею 20 Закону України «Про
звернення громадян», згідно із якою
встановлено, що звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Департамент
міського господарства Одеської
міської ради не надав обґрунтовані
відповіді на звернення ОСОБА_1 від
18.02.2014 р., 06.03.2014 р., 14.03.2014 р., 19.03.2014 р.,
24.03.2014 р., 15.04.2014 р.

Також, суд звертає увагу, що суб'єкт
владних повноважень /Департамент
міського господарства Одеської
міської ради/ в судове засідання не
з'явився, заперечень в обгрунтування
своєї правової позиції до суду не
надав.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що Положенням про
Департамент міського господарства
Одеської міської ради до основних
завдань та функцій департаменту,
зокрема віднесено забезпечення
реалізації державної та місцевої
політики у сфері житлово-комунального
господарства міста та
паливно-енергетичного комплексу;
координація діяльності комунальних
підприємств, які входять до сфери
управління Департаменту та контроль їх
фінансово-господарської діяльності;
управління об'єктами
житлово-комунального господарства, що
перебувають у комунальній власності,
забезпечення їх належного утримання та
ефективної експлуатації, необхідного
рівня та якості послуг населенню (2.1.-2.3),
а отже питання, які порушувала
позивачка у своїх зверненнях віднесено
до компетенції відповідача.

Вирішуючи питання щодо відмови у
задоволенні позовних вимог щодо
ненадання відповіді на звернення від
25.03.2014 р. № Х-177/4 Київською районною
адміністрацією, суд виходив з
наступного.

Як встановлено та підтверджено
матеріалами справи, відповідь на
звернення від 25.03.2014 р. № Х-177/4 була
надана 25.04.2014 року та направлена на
адресу ОСОБА_5 поштою, що
підтверджується копією реєстру
поштових відправлень за квітень 2014 р.
№ 273.

Крім того, у зверненні від 25.03.2014 р. №
Х-177/4 ОСОБА_5 вказуе номер телефону за
яким необхідно повідомити про
отримання відповіді та зазначає
"поштою не направляти".

Згідно службової записки, відповідь на
звернення була зареєстрована 25.04.2014 р.
про що ОСОБА_5 повідомлялося по
вказаному нею телефону, однак за
вказаним номером ніхто не відповідав.

Отже, суд критично ставиться до
твердження позивачки про неотримання
відповіді від 25.04.2014 р., оскільки вона
зазначила у зверненні засіб зв'язку,
який не відповідав, з урахуванням цього
відповідь було направлено поштою.

Розв'язуючи спір суд зауважує, що
відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно із ст.86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що при розгляді звернень
позивачки відповідачем /Департамент
міського господарства ОМР/ не були
дотримані вимоги приписів чинного
законодавства (Закону України «Про
звернення громадян»), а саме, відповідь
позивачці не надано по суті питань,
викладених нею у зверненнях з
дотриманням вимог та строків
встановлених законодавством про
розгляд звернень громадян.

За таких обставин, відповідачем
/ДДепартаментом міського господарства
ОМР/, як суб'єктом владних повноважень
не дотримано порядку розгляду та
строків розгляду звернень у спірних
правовідносинах.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки вразі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні. Ухвалені у даній справі
судові рішення названим вимогам
процесуального закону не відповідають.

Відтак, зважаючи на встановлені у
справі обставини та, з огляду на
правові приписи законодавства, які
регулюють спірні правовідносини, суд
дійшов висновку про наявність правових
підстав для часткового задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 6-8, 11, 71, 86, 128, 158-163,
167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
Департаменту міського господарства
Одеської міської ради щодо ненадання
відповіді на звернення ОСОБА_1 від
18.02.2014 р., 06.03.2014 р., 14.03.2014 р., 19.03.2014 р.,
24.03.2014 р., 15.04.2014 р.

Зобов'язати Департамент міського
господарства Одеської міської ради
надати повну і обґрунтовану відповідь
на звернення від 18.02.2014 р., 06.03.2014 р.,
14.03.2014 р., 19.03.2014 р., 24.03.2014 р., 15.04.2014 р.
ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови з одночасним поданням її
копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя
Потоцька Н.В.

Визнати неправомірною бездіяльність
щодо ненадання відповіді на звернення
ОСОБА_1 від 18.02.2014 р., 06.03.2014 р., 14.03.2014 р.,
19.03.2014 р., 24.03.2014 р., 15.04.2014 р.

Зобов'язати Департамент міського
господарства Одеської міської ради
надати повну і обґрунтовану відповідь
на звернення ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

16 вересня 2014 року