Справа № 804/14759/13-а
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2014 рокусправа № 804/14759/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В.
Суховарова А.В.

секретаря судового засідання:
Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
грудня 2013 року у справі № 804/14759/13-а за
позовом Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
до Публічного акціонерного товариства
„Буддеталь" про вжиття заходів
реагування,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року позивач звернувся з
позовом до суду в якому просив
тимчасово заборонити (зупинити)
діяльність щодо утворення та
розміщення відходів без ліміту на
утворення та розміщення відходів
Публічного акціонерного товариства
„Буддеталь", а також тимчасово
заборонити (зупинити) діяльність
пов'язану з невиконанням умов дозволу
№ -19 на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря Публічного акціонерного
товариства „Буддеталь", про що видати
виконавчий лист та направити його на
адресу Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16.12.2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи та просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов в
повному обсязі.

Заперечуючи проти задоволення
апеляційної скарги відповідач просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін, як законне та
обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
доводи апеляційної скарги та
заперечення на неї, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів дійшла наступних
висновків.

23 вересня 2013 року Державною
екологічною інспекцією у
Дніпропетровській області проведено
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами Публічним
акціонерним товариством „Буддеталь".

В акті перевірки від 25.10.2013 року
встановлені порушення, допущені
відповідачем, а саме: підприємством не
отримано дозвіл на розміщення відходів
та ліміт на утворення та розміщення
відходів на 2012-2013 роки, що є порушенням
вимог статей 7, 17, 32, 33 Закону України
„Про відходи", статті 55 Закону України
„Про охорону навколишнього природного
середовища"; підприємством не
виконуються умови дозволу № -19 на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, що є порушенням
вимог статей 10, 29 Закону України „Про
охорону атмосферного повітря", правил
технічної експлуатації установок
очистки газу.

Пунктом „а" частини 1 статті 32 Закону
України „Про відходи" встановлено, що
вести будь-яку господарську
діяльність, пов'язану з утворенням
відходів, без одержання від
уповноважених органів виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
лімітів на обсяги утворення та
розміщення відходів. Ліміти на обсяги
утворення і розміщення побутових
відходів не встановлюються.

Відповідно частини 4 статті 33 даного
закону України зберігання та видалення
відходів здійснюються в місцях,
визначених органами місцевого
самоврядування з врахуванням вимог
земельного та природоохоронного
законодавства, за наявності
спеціальних дозволів, у яких визначені
види та кількість відходів, загальні
технічні вимоги, заходи безпеки,
відомості щодо утворення, призначення,
методів оброблення відповідно до
встановлених лімітів та умови їх
зберігання.

Статтею 55 Закону України „Про охорону
навколишнього природного середовища"
передбачено, що суб'єкти права
власності на відходи повинні вживати
ефективних заходів для зменшення
обсягів утворення відходів, а також для
їх утилізації, знешкодження або
розміщення.

Розміщення відходів дозволяється лише
за наявності спеціального дозволу на
визначених місцевими радами
територіях у межах установлених
лімітів з додержанням санітарних і
екологічних норм способом, що
забезпечує можливість їх подальшого
використання як вторинної сировини і
безпеку для навколишнього природного
середовища та здоров'я людей.

Згідно статті 10 Закону України „Про
охорону атмосферного повітря"
підприємства, установи, організації та
громадяни - суб'єкти підприємницької
діяльності, що здійснюють викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та діяльність яких пов'язана з
впливом фізичних та біологічних
факторів на його стан, зобов'язані:
здійснювати
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо;
здійснювати контроль за обсягом і
складом забруднюючих речовин, що
викидаються в атмосферне повітря, і
рівнями фізичного впливу та вести їх
постійний облік.

Статтею 29 вказаного Закону України
виробничий контроль за охороною
атмосферного повітря здійснюється
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами -
суб'єктами підприємницької діяльності
в процесі їх господарської та іншої
діяльності, якщо вона справляє
шкідливий вплив на стан атмосферного
повітря.

Пунктом „в" частини 1 статті 20-2 Закону
України „Про охорону навколишнього
природного середовища" встановлено, що
до компетенції центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, у сфері охорони
навколишнього природного середовища
належить: обмеження чи зупинення
(тимчасове) діяльності підприємств і
об'єктів незалежно від їх
підпорядкування та форми власності,
якщо їх експлуатація здійснюється з
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів впливу фізичних та біологічних
факторів і лімітів скидів забруднюючих
речовин.

Відповідно до підпунктів 1, 4 статі 4
Закону України „Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" державний
нагляд (контроль) здійснюється за
місцем провадження господарської
діяльності суб'єкта господарювання або
його відокремлених підрозділів, або у
приміщенні органу державного нагляду
(контролю) у випадках, передбачених
законом.

Лише законами встановлюються, що
органи, уповноважені здійснювати
державний нагляд (контроль) у сфері
господарської діяльності; види
господарської діяльності, які є
предметом державного нагляду
(контролю); повноваження органів
державного нагляду (контролю) щодо
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг; вичерпний
перелік підстав для зупинення
господарської діяльності; спосіб
здійснення державного нагляду
(контролю); санкції за порушення вимог
законодавства і перелік порушень, які є
підставою для видачі органом
державного нагляду (контролю) припису,
розпорядження або іншого розпорядчого
документа.

Орган державного нагляду (контролю) не
може здійснювати державний нагляд
(контроль) у сфері господарської
діяльності, якщо закон прямо не
уповноважує такий орган на здійснення
державного нагляду (контролю) у певній
сфері господарської діяльності та не
визначає повноваження такого органу
під час здійснення державного нагляду
(контролю).

Державна екологічна інспекція України
(Держекоінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра екології та
природних ресурсів України.

Держекоінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право: приймати рішення про
обмеження чи зупинення (тимчасово)
діяльності підприємств і об'єктів
незалежно від їх підпорядкування та
форми власності, якщо їх експлуатація
здійснюється з порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів впливу фізичних та біологічних
факторів і лімітів скидів забруднюючих
речовин, за винятком суб'єктів
підприємницької діяльності
(інвесторів), що провадять свою
діяльність відповідно до
законодавства про угоди щодо розподілу
продукції.

Згідно до підпункту 6.14 пункту 6
Положення Держекоінспекція для
виконання покладених на неї завдань
має право: приймати рішення про
обмеження чи зупинення (тимчасово)
діяльності підприємств і об'єктів
незалежно від їх підпорядкування та
форми власності, якщо їх експлуатація
здійснюється з порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів впливу фізичних та біологічних
факторів і лімітів скидів забруднюючих
речовин, за винятком суб'єктів
підприємницької діяльності
(інвесторів), що провадять свою
діяльність відповідно до
законодавства про угоди щодо розподілу
продукції.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону
України „Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" на підставі
акта, складеного за результатами
здійснення заходу, в ході якого
виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень,виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Частиною 5 статті 4 Закону України „Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чийого
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Якщо законом передбачено, що
обґрунтованість вжиття органом
державного нагляду (контролю) заходів
реагування має бути підтверджена
судом, орган державного нагляду
(контролю) звертається до
адміністративного суду з
адміністративним позовом не пізніше
наступного робочого дня з дня видання
(прийняття) відповідного розпорядчого
документа.

Відповідно до положень Закону України
„Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" на підставі
акта, складеного за результатами
здійснення заходу, в ході якого
виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності
підстав, зокрема, для повного або
часткового зупинення виробництва
звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Таким чином, враховуючи наведене, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
є не обґрунтованими. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в повному
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстави для
його скасування, в межах доводів
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст..ст. 200,206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
грудня 203 року у справі № 804/14759/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров