Справа № 2-а-1457/11
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

02 вересня 2014 року Справа № 2-а-1457/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді Бондарчука І.Ф.

суддів: Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
Олевського районного суду
Житомирської області від 21 липня 2014
року про зміну способу і порядку
виконання судового рішення у справі
за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області, за участю
Відділу державної виконавчої служби
Олевського районного управління
юстиції про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Олевського районного суду
Житомирської області від 21.07.2014 року в
задоволенні заяви ОСОБА_3 про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить ухвалу
скасувати та прийняти нову - про
задоволення заяви.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутні достатні та належні докази
наявності виняткових обставин, які б
зумовлювали можливість зміни способу
виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Судові рішення, що набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання
усіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, установлену
законом. Такий догмат є основою
інституту виконання судових рішень та
відображений у статті 13 Закону "Про
судоустрій і статус суддів".

Зазначена норма є логічним
відтворенням принципу правосуддя щодо
обов'язковості виконання судових
рішень на території України,
закріпленого в Конституції (ст.124).

В основі даної норми лежить принцип
загальнообов'язковості закону,
відповідно до якого ухвалене судове
рішення. Обов'язковість рішень суду
полягає у тому, що вони не можуть бути
скасовані або змінені будь-якими
адміністративними або державними
органами, громадськими організаціями
тощо та їх посадовими чи службовими
особами; ці органи та особи не можуть
винести іншого рішення у цій судовій
справі; ці органи та особи не можуть
приймати актів, що суперечать рішенню
суду, виходячи із припущення про його
неправильність; жоден орган, крім
вищестоящого суду, не може скасувати
рішення суду.

Статтею 255 КАС України визначено, що
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Згідно роз'яснень п.18 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
"Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" державний виконавець
зобов'язаний здійснювати необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення, зазначеного у
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом.

Згідно із п. 29 рішення Європейського
суду з прав людини від 13.07.2006 року по
справі "Васильєв проти України"
виконання рішення щодо боржника
залишається обов'язком держави.

Боржником у даній справі виступає
держава, яка в особі компетентного
органу повинна виконати свій обов'язок
з виплати нарахованих коштів. Відтак,
відсутність бюджетних призначень на
виконання рішення суду, що набрало
законної сили, не може бути підставою
для його невиконання.

З огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю, а тому суд не вправі
примайти рішення про стягнення
відповідних коштів з відповідача.

Враховуючи, що зміна способу виконання
судового рішення із зобов'язання
вчинити дії на стягнення коштів
фактично змінює зміст резолютивної
частини судового рішення, яке набрало
законної сили, у спосіб не передбачений
ст.ст.21, 105, 162 КАС України, колегія
суддів не вбачає підстав для
задоволення відповідних заяв та
подань.

Органи державної влади в межах наданих
їм повноважень вправі ініціювати
виділення додаткових бюджетних
асигнувань на здійснення відповідних
виплат по рішенню суду, що набрало
законної сили, та виконати рішення
суду.

На підставі викладеного, судова
колегія прийшла до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, ухвала
постановлена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування ухвали суду немає.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 200, 205-206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а ухвалу Олевського
районного суду Житомирської області
від 21 липня 2014 року про зміну способу і
порядку виконання судового рішення без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Ф.Бондарчук

судді: (підпис)
Б.С. Моніч

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Ф.Бондарчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,11001

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Олевському районі Житомирської
області
вул.Свято-Миколаївська,31,м.Олевськ,Жито
мирська область,11002

4-Відділу державної виконавчої служби
Олевського райьонного управління
юстиції
вул.Володимирська,5,м.Олевськ,Житомирсь
ка обл.11001