Справа № 754/11736/14-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Бабко В.В.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка
О.І.

при секретарі - Ліневській
В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва на
прийняту в порядку скороченого
провадження постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 18 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_2 (далі - Позивач,
ОСОБА_2) звернулася до Деснянського
районного суду м. Києва з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва (далі -
Відповідач, Управління) про: визнання
неправомірними дій Відповідача щодо
відмови у проведенні перерахунку
пенсії Позивача; зобов'язання
Управління здійснити з 24.04.2014 року з
урахуванням законодавства, яке діяло
на той час, перерахунок і виплату
пенсії ОСОБА_2 із включенням до її
заробітку (доходу) для обчислення
пенсії сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, що
зазначені у довідках Мінрегіону
України від 07.05.2014 року № 8/7.4-247-14,
Міноборони України від 08.05.2014 року №
281/180д, Генерального штабу збройних сил
України від 12.06.2014 року № 305/298, від 27.06.2014
року № 305/324 та від 09.07.2014 року № 305/347.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 18.07.2014 року
адміністративний позов задоволено
повністю. При цьому суд першої
інстанції виходив з того, що отримані
особою суми виплат, з яких фактично
були нараховані та сплачені внески або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, повинні враховуватися в
заробіток Позивача для обчислення
пенсії, передбаченої Законом України
«Про державну службу», незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
суду, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову від 18.07.2014 року та прийняти
нову. При цьому звертає увагу на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи в судове
засідання не з'явились, а тому справа
розглядалась за наявними у ній
матеріалами у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 перебуває на обліку у
Відповідача та отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Позивач звертався до Управління із
заявою про перерахунок пенсії з
врахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань на підставі
довідок, в яких зазначені відповідні
виплати.

Відповідачем відмовлено у задоволенні
заяви ОСОБА_2, про що останню
повідомлено листом від 01.07.2014 року №
3739/09/Х-569. Відмова вмотивована тим, що
такі виплати, як матеріальна допомога
на оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань не
включаються до заробітної плати
державного службовця при обчисленні
пенсії. Крім того, зазначено, що на
виконання рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва
постановою правління Пенсійного фонду
України від 14.02.2011 року № 5-1 затверджено
форму довідки про складові заробітної
плати, що подається, проте це не
зобов'язує органи Пенсійного фонду
враховувати ці складові при обчисленні
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу».

На підставі встановлених вище
обставин, виходячи з системного
аналізу приписів ст. ст. 33, 37 Закону
України «Про державну службу», ст. 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст. 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон),
суд першої інстанції дійшов висновку
про неправомірність відмови
Управління у перерахунку пенсії
Позивача з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
потреб, оскільки згідно приписів
пенсійного законодавства суми
вказаних виплат повинні враховуватися
в заробіток для обчислення пенсії.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна не погодитися з
огляду на наступне.

Згідно ст. 37 Закону України «Про
державну службу» на одержання пенсії
державних службовців мають право
чоловіки, які досягли віку 62 роки, та
жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 70
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 70
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналізуючи вищевикладені положення
колегія суддів дійшла висновку, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, приписами ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Приписами ст. 41 Закону закріплено, що до
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії враховуються: суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
в межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності Законом України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону; суми виплат
(доходу), отримуваних застрахованою
особою до набрання чинності цим
Законом, у межах сум, на які відповідно
до законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

Отже, з огляду на вищезазначене,
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла до висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
на яку нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, однак, яка не включається
до складу заробітної плати державного
службовця згідно Закону України «Про
державну службу», повинна
враховуватися Відповідачем при
обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна позиція викладена у Рішенні
Верховного Суду України від 20.02.2012 року
у справі № 21-430а11.

Крім того, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що норми Закону
України «Про державну службу» щодо
спірних відносин є загальними, у той
час як перевагу мають спеціальні норми
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Закону України «Про
пенсійне забезпечення», якими
визначаються виплати (доходи) для
обчислення пенсії.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва - залишити
без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 18 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії - залишити без
змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає у відповідності до ч. 10 ст. 183-2
КАС України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.