Справа № 816/3374/14
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року м. ПолтаваСправа
№ 816/3374/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Ковальова Д.О.,

представника позивача - Фищука В.В.,

представника відповідача - Стребка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Полтавського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Козельщинський
комбікормовий завод" стягнення
санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2014 року Полтавське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулось до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Козельщинський
комбікормовий завод" про стягнення
санкцій та пені в розмірі 22461,54 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що відповідач в
порушення вимог статті 19 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" за 1
робоче місце, призначене для
працевлаштування інвалідів і не
зайняте інвалідом, не сплачено
адміністративно-господарські санкції
в розмірі 21367,14 грн. За несплату
адміністративно-господарських санкцій
відповідачу нараховано пеню в розмірі
1094,40 грн. На підставі чого просив
стягнути з відповідача суму
адміністративно-господарських санкцій
та пені.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував
проти позову, просив відмовити в його
задоволенні. У письмових запереченнях
на адміністративний позов відповідач
зазначав, що ним вживалися всі
необхідні заходи для працевлаштування
інвалідів.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, дійшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 статті 18 України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" від 21.03.1991 року № 875 (далі -
Закон № 875) передбачено, що
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 19 Закону № 875 для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно розраховують
кількість робочих місць для
працевлаштування інвалідів відповідно
до нормативу, встановленого частиною
першою цієї статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

Судом встановлено, що 01.03.2014 р.
відповідачем подано до Полтавського
обласного відділення фонду
соціального захисту інвалідів звіт про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 рік форми № 10-ПІ,
відповідно до якого середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу на підприємстві в
цей період становила 70 осіб, з них:
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність, - 2 особи, кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог статті 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" - 3
особи.

Таким чином, у ТОВ "Козельщинський
комбікормовий завод" кількість робочих
місць, призначених для забезпечення
працевлаштування інвалідів,
відповідно до нормативу 4% становить 3 (70
х 0,04), з яких 1 робоче місце фактично за
рік не було зайняте інвалідами.

Частиною 10 статті 19 Закону №875-ХІІ
передбачено, що керівники підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, у
разі незабезпечення виконання
нормативів робочих місць для
працевлаштування інвалідів, неподання
Фонду соціального захисту інвалідів
звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів несуть
відповідальність у встановленому
законом порядку.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону № 875
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Із матеріалів справи судом з'ясовано,
що наказом ТОВ "Козельщинський
комбікормовий завод" від 02.01.2013 р. №
12-і/4/2013 створено робочі місця для
працевлаштування інвалідів в
кількості виконання встановленого
нормативу, визначеного Законом України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", на посади
комплектувальника в кількості 3
чоловіки.

У 2013 році ТОВ "Козельщинський
комбікормовий завод" своєчасно подавав
до Козельщинського районного центру
зайнятості звіти за формою №3-ПН про
попит на робочу силу (вакансії) щодо
наявності вільних робочих місць,
призначених для працевлаштування
інвалідів, що підтверджується звітами
за формою №3-ПН та листом
Козельщинського районного центру
зайнятості від 21.07.2014 р. № 607, копії яких
містяться в матеріалах справи.

Згідно листа Козельщинського
районного центру зайнятості від 26.08.2014
р. № 680 у період з січня по грудень 2013
року трьом інвалідам, які
зареєстровані в центрі зайнятості,
були запропоновані вакансії у ТОВ
"Козельщинський комбікормовий завод",
однак у зв'язку із тим, що вакансії не
відповідають вимогам індивідуальних
програм реабілітації інвалідів, дві
особи відмовились від запропонованих
посад та одній особі відмовлено в
працевлаштуванні за висновками МСЕК.

Позивач, посилаючись на порушення з
боку відповідача норм законодавства
про працевлаштування інвалідів, не
надав суду доказів того, що останнім не
створено робочі місця для
працевлаштування інвалідів або ним
безпідставно відмовлено у
працевлаштуванні інваліда.

Доказів того, що інваліди самостійно
зверталися до відповідача з метою
працевлаштування, і що відповідач
безпідставно відмовив у прийнятті
інвалідів на роботу, суду не надано.

Таким чином, відповідачем вживалися
заходи, спрямовані на запобігання
порушення прав інвалідів на
працевлаштування.

Враховуючи, що відповідач вживав
необхідних заходів для
працевлаштування інвалідів, а саме:
створив робочі місця для
працевлаштування інвалідів, надавав
державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, вини в
діях відповідача судом не встановлено,
а отже, застосування до нього
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць є необґрунтованим.

Таким чином, позовні вимоги
Полтавського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Полтавського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Козельщинський
комбікормовий завод" стягнення
санкцій та пені - відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 15
вересня 2014 року.

Суддя
А.Б. Головко