Справа № 819/1323/13-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
Справа
№ 9235/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Нефедової А.О.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача -
Вонятівська О.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 06.06.2013р. в
адміністративній справі за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській обл. про визнання
протиправним і скасування рішення про
застосування фінансових санкцій за
продаж тютюнових виробів особі, яка не
досягла 18 років, -

В С Т А Н О В И Л А:

15.05.2013р. позивач Фізична особа -
підприємець /ФОП/ ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, в якому просила
поновити строк на звернення до суду;
скасувати рішення Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України в
Тернопільській обл. № 190187 від 21.03.2013р.
про застосування фінансових санкцій
(а.с.3-5).

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 06.06.2013р. у
задоволенні заявленого позову
відмовлено (а.с.29-30).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржила позивач ФОП
ОСОБА_3, яка покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить постанову суду
скасувати та прийняти нове рішення,
яким заявлений позов задоволити
(а.с.35-36).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що складені документи про вчинення
адміністративного правопорушення не
відповідають вимогам КУпАП, зокрема, в
них відсутні відомості про свідків
правопорушення; протокол складений
неуповноваженою особою; під час
складання цих документів їй не було
забезпечено надання правової допомоги.
Представлені докази не підтверджують
факт реалізації неповнолітній особі
тютюнових виробів; пояснення продавця
магазину відібрані під тиском
працівників міліції. Також спірне
рішення про застосування фінансових
санкцій прийнято за відсутності
позивача; під час розгляду справи не
були допитані свідки.

У зв'язку із реорганізацією
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України в Тернопільській обл., судом
апеляційної інстанції в порядку ст.55
КАС України допущено заміну
відповідача його правонаступником -
Головним управлінням Міндоходів у
Тернопільській обл. (а.с.42-43, 44).

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
заперечення представника відповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 зареєстрована як фізична
особа-підприємець (а.с.6).

09.02.2013р. оперуповноваженим ВКМСД ТМВ
УМВС України в Тернопільській обл.
лейтенантом міліції Кобарівським А.Р.
складено протокол про адміністративне
правопорушення (серія ТЕ № 029671) за ч.2
ст.156 КУпАП відносно ОСОБА_5 (а.с.19).

Із змісту вказаного протоколу слідує,
що 09.02.2013р. близько 19 год. 45 хв. продавець
ОСОБА_5 здійснила в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 продаж
тютюнових виробів (сигарет «Монте
Карло») неповнолітній ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2., чим допустила вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

Наведені обставини стверджуються
фіскальним чеком на суму 08 грн. 50 коп.
(а.с.20), письмовими поясненнями продавця
ОСОБА_5 (а.с.21) та неповнолітньої ОСОБА_6
(а.с.22), рапортом оперуповноваженого
ВКМСД ТМВ УМВС України в
Тернопільській обл. лейтенанта міліції
Кобарівського А.Р. від 09.02.2013р. (а.с.23).

Згідно листа ВКМСД ТМВ УМВС України в
Тернопільській обл. № 2331 від 19.02.2013р.
матеріали по факту виявлення продажу
неповнолітній особі тютюнових виробів
скеровані відповідачу для
застосування фінансових санкцій (а.с.18).

На підставі вказаних матеріалів
23.03.2013р. відповідачем винесено
відповідно до абз.9 ч.2 ст.17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» рішення
про застосування до ФОП ОСОБА_3 (яка
здійснює господарську діяльність у
вищевказаному магазині та з якою
продавець ОСОБА_5 перебуває у трудових
відносинах) фінансових санкцій в
розмірі 6800 грн. за порушення вимог ст.15-3
вказаного Закону (а.с.31).

Приймаючи рішення по справі, суд першої
інстанції вірно виходив з того, що
представленими матеріалами справи про
адміністративне правопорушення
підтверджується подія та склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, в діях
продавця магазину, у якому здійснює
господарську діяльність позивач.

Оскільки на момент вчинення вказаного
правопорушення остання перебувала у
трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3,
реалізацію тютюнових виробів
неповнолітній особі проводила на
своєму робочому місці та у робочий час,
податковим органом правомірно
застосовані до позивача розглядувані
фінансові санкції.

Відповідно до приписів ст.15-3 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) продавець пива
(крім безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів зобов'язаний
отримати у покупця, який купує пиво
(крім безалкогольного), алкогольні
напої, слабоалкогольні напої, вина
столові або тютюнові вироби, паспорт
або інші документи, які підтверджують
вік такого покупця, якщо у продавця
виникли сумніви щодо досягнення
покупцем 18-річного віку.

Таким чином, враховуючи зміст
складених матеріалів у справі про
адміністративне правопорушення, інших
доказів по справі, а також покладений
на позивача обов'язок забезпечувати
реалізацію тютюнових виробів
повнолітнім особам, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про порушення позивачем вимог ст.15-3
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів» та п.11 Правил роздрібної
торгівлі тютюновими виробами, затв.
наказом Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції
України № 218 від 24.07.2002р. (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин).

Згідно абз.9 ч.2 ст.17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів» за порушення вимог
ст.15-3 цього Закону до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі 6800 гривень.

Звідси, податковим органом
правомірно та з дотримання вимог
вищенаведеного Закону накладено на
позивача штраф у розмірі 6800 грн., про що
винесено оскаржуване рішення № 190187 від
21.03.2013р. про застосування фінансових
санкцій.

Під час вирішення наведеного спору
колегія суддів додатково враховує, що
відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу /ПК/ України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

З наведеного визначення випливає, що
поняття грошового зобов'язання охоплює
всі суми коштів, які підлягають сплаті
як штрафні санкції за порушення вимог
законодавства, дотримання якого
контролюють контролюючі органи. Не є
винятком і штрафні санкції за
порушення законодавства, яке регулює
обіг спирту етилового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до п.58.1 ст.58 ПК України у
разі, коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі,
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Зазначена норма чітко встановлює, що в
разі, коли контролюючий орган діє на
підставі ст.54 цього Кодексу (тобто коли
він зобов'язаний визначити, зокрема,
суму штрафу за порушення вимог
законодавства, дотримання якого ним
контролюється), такий орган приймає
податкове повідомлення-рішення.

При цьому в п.58.1 ст.58 ПК України
безпосередньо зазначено, що податкове
повідомлення-рішення приймається в
разі визначення суми грошового
зобов'язання, у тому числі за порушення
норм іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
відповідні органи.

Зазначене цілком стосується органів
доходів і зборів України, які
контролюють дотримання вимог
законодавства щодо обігу спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

З огляду на аналіз викладених
законодавчих приписів контролюючий
орган у разі виявлення порушення вимог
законодавства, яке регулює обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, якщо таке порушення тягне за
собою визначення грошових зобов'язань
у вигляді
адміністративно-господарських
санкцій, зобов'язаний прийняти
податкове повідомлення-рішення.

Тому з 01.01.2011р. (від часу набрання
чинності ПК України) у контролюючих
органів в розумінні ПК України
відсутні повноваження щодо прийняття
інших рішень, крім податкових
повідомлень-рішень, якими можуть бути
визначені грошові зобов'язання.

Водночас у разі прийняття цими
органами рішення щодо визначення
платникові податків штрафних санкцій
за порушення вимог законодавства, що
регулює обіг спирту, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів, якщо таке
рішення за своєю формою не відповідає
податковому повідомленню-рішенню, слід
враховувати, що окремі дефекти форми
рішення контролюючого органу не
повинні сприйматися як безумовні
підстави для висновку щодо
протиправності спірного рішення і, як
наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийняте
контролюючим органом у межах своєї
компетенції та з його змісту можна
чітко встановити зміст цього рішення
(зокрема, порушення законодавства, за
які застосовуються відповідні санкції,
та розмір останніх), таке рішення може
бути визнане правомірним навіть у разі,
коли не дотримано окремих елементів
форми спірного рішення.

У такому разі рішення контролюючого
органу про застосування фінансових
санкцій за порушення вимог
законодавства з регулювання обігу
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, прийняте не за
формою, передбаченою для податкових
повідомлень-рішень, варто розцінювати
як податкове повідомлення-рішення з
окремими дефектами, які не змінюють
суті спірного рішення.

З урахуванням наведеного, враховуючи
зміст спірного рішення, колегія суддів
не вбачає правових підстав для
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій з мотивів його
невідповідності за формою податковому
повідомленню-рішенню.

Окрім цього, на виконання ст.17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»
розроблено Порядок застосування
фінансових санкцій, затв. постановою КМ
України № 790 від 02.06.2003р. (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин).

Відповідно до п.5 цього Порядку
підставою для прийняття рішення про
застосування фінансових санкцій є
матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Матеріалами справи стверджується, що
оскаржуване рішення прийнято на
підставі матеріалів ВКМСД ТМВ УМВС
України в Тернопільській обл., що
відповідає наведеним вимогам
законодавства.

В частині доводів апелянта
колегія суддів враховує, що матеріали
про вчинення адміністративного
правопорушення складені із
дотриманням вимог закону та
уповноваженою особою, останні не
містять недоліків, а їх зміст дає
можливість чітко та однозначно
дослідити зафіксовані у них обставини
вчиненого правопорушення.

Також апелянтом не спростовані
доводи відповідача про порушенням
суб'єктом господарювання вимог ст.15-3
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів», зокрема, не представлено
переконливих доказів відсутності
реалізації неповнолітній особі
тютюнових виробів, а також вчинення
будь-якого тиску працівників міліції
на продавця магазину.

Доводи апелянта в іншій частині
апеляційної скарги на правомірність
прийнятої постанови не впливають та
висновків суду не спростовують.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи
обставини справи в їх сукупності,
колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення про застосування фінансових
санкцій винесено правомірно, через що
заявлений позов не підлягає до
задоволення.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 06.06.2013р. в
адміністративній справі № 819/1323/13-а
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька