Справа № 826/10423/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
реєстраційної служби України на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 серпня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рапекс1" до Державної
реєстраційної служби України,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Дурицької Марії Євгенівни, третя особа:
Приватне акціонерне товариство
"Авіакомпанія "АЕРОСВІТ" про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити дій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рапекс1" звернувся до
суду з позовом до Державної
реєстраційної служби України,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Дурицької Марії Євгенівни, третя особа:
Приватне акціонерне товариство
"Авіакомпанія "АЕРОСВІТ" про визнання
протиправними дій щодо відмови у
реєстрації прав та їх обтяжень,
скасування рішення від 25 липня 2014 року
№ 14019711, зобов'язання зареєструвати
право власності на майно.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 серпня 2014 року адміністративний
позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Державна реєстраційна
служба України, звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду заяви, в судове засідання не
з'явилися. Про причини своєї неявки суд
не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення заяви, а
особиста участь сторін в судовому
засіданні - не обов'язкова, колегія
суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС
України визнала можливим проводити
розгляд заяви за відсутності
представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 11
червня 2014 року ТОВ «Распекс1» подало до
Реєстраційної служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції в
Київській області заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень щодо
права власності на майно що перебуває в
іпотеці, зокрема квартири № 16,
загальною площею 29,7 кв.м.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна 01, що знаходиться за
адресою: м. Львів, вул. Наливайка С, буд.
3, на підставі Іпотечного договору
посвідченого 29 вересня 2010 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу за
реєстровим № 1423" із змінами та
доповненнями.

Згідно картки прийому заяви № 13677966 від
11 червня 2014 року, до вищевказаної заяви
було додано, в тому числі: лист № 20/01/14-4
від 20 січня 2014 року, виданий ТОВ
«Рапекс1», рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення
від 23 січня 2014 року, квитанцію про
відправлення листа з описом вкладення
від 20 січня 2014 року.

За результатами розгляду заяви від 11
червня 2014 року, державним реєстратором
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Дурицькою Марією Євгеніївною прийнято
рішення від 25 червня 2014 року №14019711 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень.

Підставою для прийняття рішення про
відмову у здісненні державної
реєстрації прав на нерухоме майно
стало те, що: - заяву про державну
реєстрацію прав пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна подано
після державної реєстрації обтяжень
встановлених щодо майна ПАТ
«Авіакомпанія Аеросвіт», що
унеможливлює реєстрацію переходу
права власності; - в порушення вимог ст.
24 Закону України «Про іпотеку»,
заявником не подано документа щодо
письмового повідомлення у п'ятиденний
строк іпотекодавця про відступлення
прав; - відповідно до п. 46 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 року № 868, для
проведення державної реєстрації права
власності на підставі договору
іпотеки, що містить застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя,
заявник, крім документа, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно подає
зокрема документ, що підтверджує
завершення 30-денного строку з моменту
отримання іпотекодавцем та боржником,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмової вимоги іпотекодержателя у
разі, коли більш тривалий строк не
зазначений у письмовій вимозі,
надісланій іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові, однак із
поданих заявником документів
неможливо встановити факт невиконання
іпотекодавцем вимог іпотекодержателя
у встановлений строк.

Не погоджуючись з вищевказаним
рішенням та вважаючи його
протиправним, позивач звернувся з
позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" від 5 червня 2003 року № 898-IV, у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону
визначено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

В силу ст.37 Закону України "Про іпотеку",
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання. Рішення про
реєстрацію права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно, що
є предметом іпотеки, може бути
оскаржено іпотекодавцем у суді.

Згідно ст. 3 вищевказаного Закону,
іпотека виникає на підставі договору, а
взаємні права і обов'язки іпотекодавця
та іпотекодержателя виникають з
моменту державної реєстрації іпотеки
відповідно до закону. У разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно зареєстровані після державної
реєстрації іпотеки.

В силу п. п. 1 та 6 ч. 1 ст. 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень" від 01
липня 2004 року № 1952-IV, державна
реєстрація прав проводиться на
підставі, зокрема: договорів, укладених
у порядку, встановленому законом, інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Статтею 15 вищевказаного Закону
передбачено, що перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Так, згідно п. 46 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно", затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 року № 868, для
проведення державної реєстрації права
власності на підставі договору
іпотеки, що містить застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя,
заявник, крім документа, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку
копію письмової вимоги про усунення
порушень, надіслану іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові, якщо він
є відмінним від іпотекодавця, в якій
зазначається стислий зміст порушеного
зобов'язання, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш як
30-денний строк та попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення
30-денного строку з моменту отримання
іпотекодавцем та боржником, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги іпотекодержателя у разі, коли
більш тривалий строк не зазначений у
письмовій вимозі, надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором
передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони
відчуження нерухомого майна,
накладеної нотаріусом під час
посвідчення договору іпотеки, на
підставі якого відбувається перехід
права власності на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іпотекодержателя, а
також зареєстрованих після державної
реєстрації іпотеки прав чи вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно не є підставою для відмови у
проведенні державної реєстрації права
власності за іпотекодержателем.

Як вбачається з матеріалів справи, 29
вересня 2010 року між ЗАТ «Авіакомпанія
«Аеросвіт» (іпотекодавець) та ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії»
(іпотекодержатель) укладено іпотечний
договір, згідно якого, в забезпечення
виконання зобов'язань Іпотекодавця,
які випливають із договору про
відкриття кредитної лінії № 102-В/08 від 24
липня 2008 року, укладеного між
Іпотекодавцем і Іпотекодержателем з
усіма змінами і доповненнями до нього,
укладеними протягом строку його дії,
які перелічені у ст. 2 цього договору та
можуть виникнути в майбутньому за
чинним основним договором.

Так, предметом іпотеки за вищевказаним
договором є квартира № 16, загальною
площею 29,7 кв. м., житловою площею 20,7 кв.
м., що знаходиться за адресою: місто
Львів, вулиця Наливайка С., буд №3, яка
належить Іпотекодавцю на праві
власності, згідно з договором купівлі -
продажу квартири, посвідченим
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу 27 липня
1998 року за реєстровим № 1784.

Матеріали справи свідчать, що договір
Іпотеки від 29 вересня 2010 року був
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу за реєстровим № 1423.

При цьому, нотаріусом накладено
заборону відчуження зазначеної в
договорі квартири до припинення дії
іпотечного договору, зареєстровано в
реєстрі за № 1424.

Так, відповідно до умов договору № 5 від
17 січня 2014 року про внесення змін та
доповнень до Іпотечного договору від 29
вересня 2010 року, внесено зміни, згідно
яких: ТОВ «Рапекс1» став
Іпотекодержателем за іпотечним
договором, у зв'язку з тим, що первісний
Іпотекодержатель - ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» за договором про
відступлення прав за Іпотечним
договором, посвідченим приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 16 січня 2014 року за
реєстровим № 22, відступив всі права та
обов'язки за Іпотечним договором,
посвідченим 29 вересня 2010 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу за
реєстровим № 1423, разом з усіма
додатковими договорами (угодами),
договорами про внесення змін,
додатками, змінами і доповненнями та
викладеними в новій редакції, новому
кредитору ТОВ «Фінансова компанія
«Фактор Плюс», яке за договором про
відступлення прав за іпотечним
договором, посвідченим 17 січня 2014 року
за реєстровим № 32 приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу відступив всі права та обов'язки
за Іпотечним договором посвідченого 29
вересня 2010 року, посвідченим приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу за реєстровим №
1423, разом з усіма додатковими
договорами (угодами), новому
іпотекодержателю - ТОВ «Рапекс1».

Згідно п. 6.4.1 Іпотечного договору,
посвідченого 29 вересня 2010 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу за
реєстровим № 1423, у разі звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
прийняття його у власність,
Іпотекодержатель повідомляє
Іпотекодавця в письмовій формі у
вигляді листа повідомлення про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом прийняття його у власність. До
Іпотекодержателя переходить право
власності на предмет іпотеки на 31
календарний день з дати, яка
підтверджує вручення Іпотекодавцю
повідомлення про звернення стягнення
на предмет іпотеки шляхом прийняття
його у власність за умови, що до цього
терміну Іпотекодержателю не буде
повернено (сплачено) заборгованість за
усіма зобов'язаннями в повному обсязі
на дату повернення заборгованості.

Судом встановлено, що 20 січня 2014 року
ТОВ «Рапекс 1» звернулося до ПрАТ
«Авіакомпанія «Аеросвіт», як
іпотекодавця, з листом вимогою № 20/01/14-4
про погашення своїх грошових
зобов'язань з розмірі 6 314 470, 00 грн.
протягом 30 днів з моменту отримання
цієї вимоги.

Також, ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт»
повідомлено про те, що в протилежному
випадку будуть застосовані заходи
стягнення передбачені іпотечним
договором та Законом України «Про
іпотеку».

Як вбачається зі зворотного поштового
повідомлення, вищевказану вимогу
іпотекодавець отримав 23 січня 2014 року.

Далі, у зв'язку з невиконанням
іпотекодавцем своїх зобов'язань
протягом 30 днів з моменту отримання
вимог, ТОВ «Рапекс 1» 11 червня 2014 року
звернувся до Державної реєстраційної
служби України через Реєстраційну
служби Бориспільського міськрайонного
управління юстиції в Київській області
із заявою про реєстрацію права
власності на майно, що перебуває в
іпотеці.

Відповідно до картки прийому заяви №
13677966 від 11 червня 2014 року, до
вищевказаної заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень було
додано, зокрема: лист № 20/01/14-4 від 20
січня 2014 року, виданий ТОВ «Рапекс1»,
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення від 23
січня 2014 року, квитанцію про
відправлення листа з описом вкладення
від 20 січня 2014 року.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позивачем
були надані документи державному
реєстратору згідно вимог
встановленого Порядком № 868 переліку.

Крім того, матеріали справи
підтверджують, що ТОВ «Рапекс 1» було
вжито всіх заходів для вручення третій
особі вимоги від 20 січня 2014 року про
виконання порушеного зобов'язання не
менше, ніж у 30-денний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
такої вимоги.

Також, суд першої інстанції вірно
зазначив, що згідно вимог Порядку № 868,
наявність зареєстрованої у Державному
реєстрі прав заборони відчуження
нерухомого майна, накладеної
нотаріусом під час посвідчення
договору іпотеки, на підставі якого
відбувається перехід права власності
на предмет іпотеки від іпотекодавця до
іпотекодержателя, не є підставою для
відмови у проведенні державної
реєстрації права власності за
іпотекодержателем.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про те, що у
відповідача були відсутні правові
підстави для відмови у державній
реєстрації права власності.

Крім того, як було встановлено судом
першої інстанції, заборгованість ПрАТ
«Авіакомпанія «Аеросвіт» перед ТОВ
«Рапекс1» за кредитними договорами, що
первісно укладались з ПАТ «Дочірній
банк Сбербанку Россії» в розмірі 6 314 470,
00 грн., не погашена.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рапекс1" є
обґрунтованими та правомірно
задоволені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
реєстраційної служби України -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 19.09.2014
року.

.Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.