Справа № 826/13802/13-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/34897/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Кравцова О.В.; Єрьоміна А.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Департаменту
міського благоустрою та збереження
природного середовища виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), Комунального
підприємства «Київблагоустрій»
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії, що
переглядається за касаційною скаргою
Комунального підприємства
«Київблагоустрій» виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20 березня 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 червня 2014
року,

у с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Департаменту
міського благоустрою та збереження
природного середовища Київської
міської державної адміністрації
(Департамент) та КП «Київблагоустрій»
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії.

Зазначав, що є власником нежитлового
приміщення по АДРЕСА_1,
та отримав дозвіл на проведення його
реконструкції (з облаштуванням вхідної
групи) для розміщення магазину.

Посилаючись на неможливість виконання
будівельних робіт у зв'язку з
самовільним розміщенням
невстановленими особами металевих
конструкцій (сходів), та на
бездіяльність Департаменту щодо їх
демонтажу, просив визнати таку
бездіяльність протиправною,
зобов'язавши Департамент демонтувати
східці.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 4
жовтня 2013 року позов задоволено
частково. Зобов'язано Департамент
демонтувати самовільно встановлені
металеві конструкції по
АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 звернулася із заявою про
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами,
пославшись на те, що вона є власником
квартири за названою адресою, а східці
про які йдеться, збудувала на підставі
дозвільних документів, виданих
Інспекцією архітектурно-будівельного
контролю.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
березня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 червня 2014
року, заява ОСОБА_5 задоволена,
постанова Окружного адміністративного
суду м. Києва від 4 жовтня 2013 року
скасована, а у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі КП
«Київблагоустрій», посилаючись на
порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить
змінити постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
березня 2014 року, виключивши з її
мотивувальної частини твердження про
відсутність підстав для зобов'язання
Департаменту демонтувати східці.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 є
власником квартири АДРЕСА_1.

17 квітня 2013 року Інспекцією
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві зареєстровано декларацію
ОСОБА_5 про готовність об'єкта
будівництва (реконструкція квартири з
облаштуванням вхідної групи пандусом
для інваліда) до експлуатації.

Відповідні зміни внесені до технічного
паспорту квартири.

Задовольнивши позов, суд першої
інстанції виходив з того, що східці, про
демонтаж яких йдеться, самовільно
збудовані невідомою особою, тому
підлягають демонтажу.

Задовольнивши заяву ОСОБА_5 та
скасувавши це рішення за
нововиявленими обставинами, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
розміщення східців здійснено на
підставі зареєстрованої декларації
про початок будівельних робіт та
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, тому не може вважатись
самовільним.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що доводи, викладені в касаційній
скарзі, висновків судів не
спростовують.

Згідно з підпунктом 3.2.11 Правил
благоустрою міста Києва, затверджених
рішенням Київської міської ради від 25
грудня 2008 року, №1051/1051, відповідальні
особи підприємств, установ та
організацій незалежно від форм
власності, юридичні та фізичні особи,
що використовують будинки і споруди та
приміщення в них на законних підставах,
зобов'язані розміщувати елементи
благоустрою тільки на підставі
проектно-дозвільної документації.

Пунктом 13.2.5 Правил благоустрою м. Києва
передбачено, що малі архітектурні
форми та тимчасові споруди, які
розміщені (встановлені або
збудовані) без відповідної,
оформленої в установленому порядку
дозвільної документації, з відхиленням
від проекту, вважаються самочинно
розміщеними малими архітектурними
формами та тимчасовими спорудами і
підлягають демонтажу за особи, що
здійснила встановлення, у терміни,
визначені в приписі Департаменту
міського благоустрою та збереження
природного середовища КМДА.
Відповідною, оформленою в
установленому порядку, дозвільною
документацією для розміщення
тимчасових споруд (малих архітектурних
форм) є Ордер на розміщення тимчасової
споруди (в тому числі тимчасовий),
виданий Головним управлінням
містобудування та архітектури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації).

Якщо особа, що здійснила самовільне
встановлення малих архітектурних форм
та тимчасових споруд, не здійснила
демонтаж у визначені строки, демонтаж
малих архітектурних форм та тимчасових
споруд здійснюється в порядку,
встановленому п. 13.3 цих Правил.

Підпунктом 13.3.2 Правил передбачено, що
рішення про демонтаж самовільно
встановлених розміщених малих
архітектурних форм та тимчасових
споруд приймається Департаментом
міського благоустрою та збереження
природного середовища виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) з урахуванням
пропозицій органів, що виявили
самовільне розміщення малих
архітектурних форм та тимчасових
споруд.

Згідно з пунктом 5.25 Положення про
Департамент міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), затвердженого
розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 27 січня 2011
року № 94, Департамент відповідно до
покладених на нього завдань сприяє
забезпеченню чистоти і порядку в місті,
очищення території та об'єктів
благоустрою від побутових відходів,
безхазяйного майна, покинутих
будівельних матеріалів і конструкцій,
транспортних засобів, самовільно
розміщених тимчасових споруд та
елементів благоустрою.

Пунктом 5.26 зазначеного Положення
встановлено, що Департамент відповідно
до покладених на нього завдань
здійснює у встановленому порядку
демонтаж та очищення території міста
від безхазяйного майна, самовільно
розміщених тимчасових споруд та
елементів благоустрою, рекламних
носіїв, покинутих будівельних
матеріалів і конструкцій, транспортних
засобів тощо.

Як встановлено судами, будівельні
роботи з реконструкції квартири ОСОБА_5
з облаштуванням вхідної групи пандусом
для інваліда у встановленому чинним
законодавством прийнято в
експлуатацію, тобто проведена
реконструкція не є самовільним
будівництвом.

Тому висновок судів про відсутність
правових підстав для зобов'язання
Департаменту демонтувати відповідний
об'єкт є правильними.

Доводи касаційної скарги є внутрішньо
суперечливими та не спростовують
наведеного висновку.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Комунального
підприємства «Київблагоустрій»
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
березня 2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 5 червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

О.В.Кравцов

А.В.Єрьомін