Справа № 813/3944/14
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.
Справа № 876/6175/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Личаківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 06.06.2014 року
у справі за позовом Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
визнання протиправними дій та
скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Личаківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції в якому просить визнати
протиправними дії відповідача та
скасувати постанову від 13.03.2014 року ВП
№ 41809134.

Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що відповідачем безпідставно винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження щодо
виконавчого листа № 2а-4428/12/1370, виданого
23.10.2013 року, оскільки відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження» він є документом для
примусового виконання рішення суду.
Також, зазначив, що Державною
податковою інспекцією 23.01.2014 року
направлено на виконання до державної
виконавчої служби заяву про відкриття
виконавчого провадження з виконавчим
документом, однак державним виконавцем
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження видано лише
13.03.2014 року. Таким чином, порушено
процесуальні строки, оскільки
відповідно до ч.2 ст.26 згаданого Закону,
у разі відмови у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову протягом трьох
робочих днів з дня надходження
виконавчого документа. А тому, вважає,
що такі дії відповідача є
протиправними та оскаржувана
постанова підлягає скасуванню. Просив
позов задоволити.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 06.06.2014 року
у задоволені адміністративного позову
відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила Державна податкова
інспекція у Личаківському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім, випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухваленим відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
після набрання законної сили постанови
Львівського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року позивачу було видано виконавчий
лист № 2а-4428/12/1370 про стягнення з ТзОВ
«Компанія «Данило Галицький» до
бюджету податковий борг в сумі 115 381,16
грн, який в подальшому направлено на
виконання до Личаківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції.

13 березня 2014 року головним державним
виконавцем винесено постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження, з посиланням на лист
Вищого адміністративного суду України
№ 1484/12/13-13 від 24.10.2013 року, яким
роз'яснено, що Податковим кодексом
України встановлено особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу. При цьому
органи державної виконавчої служби до
цієї процедури не залучаються. У
зв'язку із чим немає підстав для
відкриття виконавчого провадження в
порядку, передбаченому Законом України
«Про виконавче провадження».

Таким чином, в адміністративних судів
відсутні підстави для видачі
виконавчих листів про примусове
виконання судових рішень у порядку
статей 257 та 258 Кодексу
адміністративного судочинства
України, тому що процедура погашення
податкового боргу є самостійною
процедурою, яка регулюється окремими
нормами, а саме податковим кодексом
України, а не законодавством про
виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України
«Про виконавче провадження» (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
у випадках, передбачених законом,
рішення судів та інших органів щодо
стягнення коштів виконуються органами
доходів і зборів, банками та іншими
фінансовими установами. Рішення
зазначених органів можуть
виконуватися відповідно до закону
також іншими органами, установами,
організаціями, посадовими особами та
громадянами.

До набрання чинності Податковим
кодексом України, примусове виконання
рішень по стягненню податкового боргу
покладалось на державну виконавчу
службу, а з 01.01.2011 року порядок
стягнення податкового боргу платників
податків регулюється статтями 95 - 99
Податкового кодексу України.

Згідно абз. 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно п.95.4 ст. 95 ПК України,
контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до пункту 12.4 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 №22, стягувач
для стягнення коштів оформляє не менше
ніж у трьох примірниках інкасове
доручення (розпорядження) за формою,
наведеною в додатку 24 до цієї
Інструкції, згідно з вимогами щодо
заповнення розрахункових документів,
що викладені в додатку 8 до цієї
Інструкції. У реквізиті «Призначення
платежу» інкасового доручення
(розпорядження) стягувач зазначає
назву, дату видачі та номер (якщо він
присвоєний) судового рішення. Судове
рішення, на підставі якого оформлено
інкасове доручення (розпорядження),
банку не подається. Банк, що обслуговує
стягувача, приймає інкасові доручення
(розпорядження) протягом 10 календарних
днів з дати їх складання, а банк
платника - протягом 30 календарних днів
з дати їх складання. Стягувач доставляє
інкасове доручення (розпорядження) в
банк платника самостійно (через
працівника стягувача, рекомендованим
або цінним листом тощо).

Відтак, апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції, якщо
достатні для погашення податкового
боргу кошти відсутні, контролюючий
орган відповідно до абзацу другого
пункту 95.3статті 95 Податкового кодексу
України звертається до суду з позовом
про надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Таке погашення
здійснюється на підставі зазначеного
рішення суду та прийнятого на його
підставі рішення органу доходів і
зборів шляхом продажу майна платника
податків на публічних торгах та/або
торгівельними організаціями в порядку,
визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95
Податкового кодексу України.

Як підсумок наведеному, судова колегія
наголошує, що процедура погашення
податкового боргу є самостійною
процедурою, яка регулюється окремими
нормами, а саме Податковим кодексом
України, а не законодавством про
виконавче провадження, відтак органи
державної виконавчої служби до неї не
залучаються.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної
інстанції переконаний, що судом першої
інстанції надано належну оцінку
наявним у справі доказам, а їх достатня
кількість та взаємний зв'язок у
сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для відмови у
задоволені позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними та необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, правова оцінка доказів дана
вірно, а відтак у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 06.06.2014 року
у справі №813/3944/14 - без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич