Справа № 2а-11274/09/2570
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

15 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області до приватного підприємства
«Мітрекс» про стягнення податкового
боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
звернулась до приватного підприємства
«Мітрекс» про стягнення за рахунок
його активів та перерахування до
державного бюджету податкового боргу з
податку на додану вартість у сумі 2063,40
грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року в задоволені адміністративного
позову було відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення і прийняти нову
постанову, якою задовольнити
адміністративний позов в повному
обсязі.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
суд дійшов наступного висновку.

Підпунктом 20.1.18 п. 20.1 статті 20 ПК
України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно п. 41.5 ст. 41 ПК України органом
стягнення є виключно органи державної
податкової служби - щодо податків, які
справляються до бюджетів та державних
цільових фондів, а також стосовно
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладається на органи державної
податкової служби.

Контроль за правильністю нарахування,
повнотою і своєчасністю сплати
податків і зборів, у відповідності до
ст. 61 ПК України, покладено на органи
державної податкової служби.

Відповідно до пп. 95.1 ст. 95 ПК України,
яким встановлено, що орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Судом першої інстанції встановлено, що
15.12.2008 позивачем була подана податкова
декларація №179641, відповідно до якої
сума, яка підлягає до сплати становить
2917,00 грн. Означена сума була сплачена,
що підтверджується копією платіжного
доручення №372 від 30.12.2008.

На підтвердження відсутності
заборгованості до суду першої
інстанції було надано податкові
декларації з податку на додану
вартість за 2008 рік та відповідні
платіжні доручення по сплаті
податкових зобов'язань по
вищезазначеним деклараціям.

Однак, позивачем на підставі актів
камеральних перевірок було прийнято
податкові повідомлення-рішення від
07.08.2008 № /0, № /0, № /0.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.03.2014
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 26.02.2009
скасовано та постановлено нову, якою
скасовано податкові
повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові
№ /0, № /0, № /0 від
07.08.2008, згідно яких ДПІ у м. Чернігові
донарахована сума податкового боргу за
квітень-червень 2008 року у розмірі 1890,00
грн, з яких податок на додану вартість
1800,00 грн, штрафні санкції 90,00 грн,
ухвалою Вищого адміністративного суду
України 20.11.2012 постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04.03.2010 у справі № 2-а-15798/08/2570
залишено без змін.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу
України, та ст. 6 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
держав фондами" від 21.12.2000 № 2181, ДПІ у м.
Чернігові направлено першу податкову
вимогу № 1/1608 від 27.08.2008 року та другу
податкову вимогу № 2/1817 від 02.10.2008, які
були вручені уповноваженій особі за
довіреністю.

Першу податкову вимогу було оскаржено
у досудовому порядку, однак, рішеннями
від 15.09.2008 № 26819/10/25-008, від 20.11.2008 №
19-10/10/25-020 скарги залишено без
задоволення, а вимогу без змін.

Вищезазначені податкові вимоги були
відкликані податковим органом та
винесено нові податкові вимоги, перша
податкова вимога від 05.11.2008 № 1/2080 та
друга податкова вимога від 09.01.2009 №
2/119, які були отримані відповідачем, про
що на поштових відправленнях маються
відмітки.

Судом встановлено, що у січні 2008 року у
ПП "Мітрекс" існувала переплата у
розмірі 100,00 грн., у лютому-червні у
розмірі 199,13 грн., у липні-грудні 2008 року
у розмірі 6,13 грн., що підтверджується
обліковою карткою платника податків.

Отже, як вірно зазначено судом першої
інстанції, у 2008 році у відповідача не
існувало заборгованості, що
підтверджується обліковою карткою
платника податків.

Доводи ж відповідача про несплату
грошового зобов'язання, визначеного у
самостійно поданій податковій
декларації від 15.12.2008 № 179641,
спростовуються наявним у матеріалах
справи платіжним дорученням від 30.12.2008
та обліковою карткою платника
податків, довідкою ДПІ у м. Чернігові
від 09.12.2010 № 18548/24-123, згідно якою станом
на 09.12.2010 жодної заборгованості зі
сплати податків, зборів (обов'язкових
платежів) за ПП "Мітрекс" не рахується.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. За
наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
адміністративного позову.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

В.В.Файдюк

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.