Справа № 2-а-4228/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 р. Справа № 90687/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого:
Довгополова О.М.,

суддів:
Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Бережанському районі
Тернопільської області на постанову
Бережанського районного суду
Тернопільської області від 05 серпня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Бережанському районі Тернопільської
області про стягнення недоплаченого
підвищення до пенсії як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2011 року позивач звернулася до
суду з позовом про зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
пенсію з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
період з 24 листопада 2010 року по дату
ухвалення судового рішення із
врахуванням виплачених сум за цей
період та надалі нараховувати та
виплачувати підвищення до пенсії до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну або
припинення спірних правовідносин.

Постановою Бережанського районного
суду Тернопільської області від 05
серпня 2011 року позов задоволено
частково: зобов'язано відповідача
провести нарахування та виплату
позивачу підвищення до пенсії в
розмірі 30% від розміру мінімальної
пенсії за віком як дитині війни,
визначаючи його розмір відповідно до
вимог ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" та
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, визначеної відповідно до ч.1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з 15
січня 2010 року і до виникнення обставин,
з якими закон пов'язує виникнення,
зміну або припинення спірних
правовідносин, з урахуванням фактично
виплачених позивачу сум такого
підвищення.

Рішення суду оскаржив відповідач, у
скарзі, покликаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову скасувати та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог. Апелянт
покликається на те, що встановлений ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком застосовується
виключно для визначення розміру
пенсій, призначених відповідно до
зазначеного Закону, і не може
використовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій.
Враховуючи неодержання апелянтом
бюджетних асигнувань на здійснення
виплат підвищень пенсій дітям війни,
вважає свої дії правомірними, оскільки
реалізація нормативних приписів і
пенсійних програм здійснюється шляхом
фінансування пенсійних виплат за
рахунок чітко визначених прибутковою
частиною бюджету Пенсійного фонду
джерел і відповідно до конкретних
напрямів витратної частини бюджету
Пенсійного фонду України.

Враховуючи те, що постанова суду
першої інстанції прийнята в порядку
скороченого провадження, відповідно до
п. 3 ч. 1 ст.197 КАС України розгляд даної
справи судом апеляційної інстанції
здійснюється в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що постанову слід скасувати,
а провадження у справі закрити,
враховуючи наступне.

Встановлено, що позивач є дитиною
війни, що підтверджується відповідним
посвідченням.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" від
18.11.2004 року № 2195 (далі - Закон № 2195) дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
розмір якої, у свою чергу, обчислюється
за правилами, встановленими частиною 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

При цьому колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з постанови
Бережанського районного суду
Тернопільської області від 23
листопада 2010 року, позивач вже
зверталася до суду із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Бережанському районі Тернопільської
області із вимогами визнати
неправомірними дії відповідача щодо
ненарахування у повному обсязі
підвищення до пенсії як дитині війни та
зобов'язання відповідача провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії к дитині війни за періоди з 09
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22
травня 2008 року, який судом задоволено
частково.

Колегією суддів встановлено, що
вказане рішення Управлінням
Пенсійного фонду України в
Бережанському районі Тернопільської
області оскаржено в апеляційному
порядку. За наслідками розгляду
апеляційної скарги постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 лютого 2012
року у справі № 65388/11/9104 рішення суду
першої інстанції скасовано.
Адміністративний позов в частині
позовних вимог про зобов'язання
відповідача провести нарахування та
виплату позивачу передбаченого ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" підвищення до пенсії, як
дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком за період з 09.07.2007 року
по 03.05.2010 року - залишено без розгляду.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Бережанському районі Тернопільської
області про зобов'язання провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії, як дитині війни задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в Бережанському районі
Тернопільської області щодо не
нарахування та невиплати в користь
ОСОБА_1 передбаченого ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" підвищення до пенсії, як дитині
війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком починаючи з 04.05.2010 року.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Бережанському районі
Тернопільської області здійснювати
нарахування та виплату в користь
ОСОБА_1 передбаченого ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" підвищення до пенсії, як дитині
війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, обчисленої виходячи з вимог ч.
1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та ст. 52 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2010
рік", починаючи з 04.05.2010 року, з
урахуванням проведених виплат. Вказане
рішення відповідно до ч.5 ст. 254 КАС
України набрало законної сили.

Позивач 15 січня 2011 року звертається до
суду з позовом Управління Пенсійного
фонду України в Бережанському районі
Тернопільської області про
нарахування та виплату підвищення до
пенсії за період з 24 листопада 2010 року
по дату ухвалення судового рішення із
врахуванням виплачених сум за цей
період та надалі нараховувати та
виплачувати підвищення до пенсії до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну або
припинення спірних правовідносин.
Тобто позивач звернулася до того ж
самого суду про спір між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для закриття провадження у
справі, передбачених п.4 ч.1 ст.157 КАС
України.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.157 КАС
України суд закриває провадження у
справі якщо є такі, що набрали законної
сили, постанова чи ухвала суду з того
самого спору і між тими самими
сторонами.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
судом у резолютивній частині постанови
допущено описку, а саме зазначено
початок періоду, з якого слід
нараховувати та виплачувати
підвищення до пенсії позивачу як
дитині війни, «з 15 січня 2010 року», проте,
як вбачається із мотивувальної частити
рішення, суд першої інстанції мав на
увазі «з 15 січня 2011 року», що не впливає
на суть рішення апеляційної інстанції.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржувану
постанову слід скасувати, а
провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 157 ч. 1 п.4, 197 ч. 1 п. 3,
198 ч. 1 п. 4, 203 ч.1, 205 ч. 1 п. 4, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Бережанському районі Тернопільської
області задовольнити частково.

Постанову Бережанського районного
суду Тернопільської області від 05
серпня 2011 року у справі № 2-а-4228/11 у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Бережанському районі Тернопільської
області про стягнення недоплаченого
підвищення до пенсії як дитині війни -
скасувати, а провадження у справі
закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення.

Ухвала остаточна, оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.М. Довгополов

Судді:
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький