Справа № 826/15907/13-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Заліна» на
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
заступника прокурора м. Києва до
Департаменту містобудування та
архітектури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), за
участю третьої особи - Товариства з
обмеженою відповідальністю «Заліна»,
про визнання протиправними дій і
скасування містобудівних умов та
обмеження забудови земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року заступник прокурора м.
Києва звернувся до суду з позовом, у
якому просив визнати протиправними дії
Департаменту містобудування та
архітектури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) щодо
видачі ТОВ «Заліна» містобудівних умов
та обмежень забудови земельної ділянки
від 02 грудня 2012 року № 16076/0/18-1/009-12 та
скасувати вказані містобудівні умови
та обмеження.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
листопада 2013 року вказаний
адміністративний позов було
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням третя особа подала апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Зокрема апелянт
вказує на те, що об'єкт будівництва ТОВ
«Заліна» не є тимчасовою спорудою.

Під час судового засідання представник
третьої особи заперечував проти
апеляційної скарги та просив суд
відмовити в її задоволенні посилаючись
на те, що судом першої інстанції було
винесене законне і обґрунтоване
рішення, а підстави для його зміни чи
скасування - відсутні.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечувала проти
апеляційної скарги та просила суд
відмовити в її задоволенні посилаючись
на те, що судом першої інстанції було
винесене законне і обґрунтоване
рішення, а підстави для його зміни чи
скасування - відсутні.

Відповідач, будучи належним чином
повідомлений про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, явку
свого представника в судове засідання
не забезпечив. Враховуючи, що в
матеріалах справи достатньо письмових
доказів для правильного вирішення
апеляційної скарги, а особиста участь
представника відповідача в судовому
засіданні - не обов'язкова, колегія
суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС
України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за його
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників позивача та третьої
особи, перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги та
заперечення на неї, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ТОВ «Заліна» задовольнити, постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 04 листопада 2013 року -
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову виходячи
із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Судом встановлено, що рішенням
Київської міської ради від 23 квітня 2009
року № 360/1416 ТОВ «Заліна» було передано
земельну ділянку для експлуатації та
обслуговування збірно-розбірного
торговельного павільйону на вул.
Княжий затон, 19 у Дарницькому районі м.
Києва.

Департаментом містобудування та
архітектури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) були
видані містобудівні умови та обмеження
забудови вказаної земельної ділянки
від 02 грудня 2012 року № 16076/0/18-1/009-12.

Заступник прокурора м. Києва вважає
неправомірними вказані умови та
обмеження, у зв'язку з чим звернувся до
суду за даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог заступника прокурора м.
Києва суд першої інстанції виходив з
того, що ТОВ «Заліна» було надано
земельну ділянку для розміщення
тимчасової споруди, для будівництва
якої не передбачено отримання
містобудівних умов та обмежень.

Колегія суддів не погоджується із
вказаним висновком суду першої
інстанції, оскільки він не відповідає
фактичним обставинам справи.

У відповідності до п. 1.2 Порядку надання
містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки, їх склад та
зміст, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 07 липня 2011
року № 109, містобудівні умови та
обмеження забудови земельної ділянки -
документ, що містить комплекс
планувальних та архітектурних вимог до
проектування і будівництва щодо
поверховості та щільності забудови
земельної ділянки, відступів будинків
і споруд від червоних ліній, меж
земельної ділянки, її благоустрою та
озеленення, інші вимоги до об'єктів
будівництва, встановлені
законодавством та містобудівною
документацією.

Вказаним наказом також затверджено
перелік об'єктів будівництва, для
проектування яких містобудівні умови
та обмеження не надаються.

До таких, зокрема, належить розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності, малі
архітектурні форми, пристрої вуличної
реклами з легких конструкцій, огорожа
територій та ділянок (п. 13 Переліку).

Під час розгляду та вирішення даної
справи суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що ТОВ «Заліна» було
надано земельну ділянку під розміщення
саме тимчасової споруди. Однак, такий
висновок є необґрунтованим та
суперечить письмовим доказам, що
містяться в матеріалах справи.

Згідно рішення Київської міської ради
від 23 квітня 2009 року № 360/1416 ТОВ
«Заліна» було передано земельну
ділянку для експлуатації та
обслуговування збірно-розбірного
торговельного павільйону. Посилання на
те, що зазначений павільйон є
тимчасовою спорудою чи малою
архітектурною формою у вказаному
рішенні - відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» тимчасова споруда
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тимчасова споруда для здійснення
підприємницької діяльності може мати
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей (павільйон площею не
більше 30 квадратних метрів по
зовнішньому контуру) або не мати такого
приміщення.

Таким чином, вказана норма права
передбачає, що тимчасовою може бути
лише одноповерхова споруда площею не
більше 30 квадратних метрів по
зовнішньому контуру.

Дослідивши містобудівні умов та
обмеження забудови земельної ділянки
від 02 грудня 2012 року № 16076/0/18-1/009-12
колегія суддів встановила, що вони
видані для будівництва павільйону
площею 259,25 кв.м., що складається з
одного поверну та антресолі.

Отже, зазначені містобудівні умови
були видані для будівництва об'єкту, що
не належить до тимчасових споруд,
визначених ч. 2 ст. 28 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

У зв'язку з цим колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи позивача та
суду першої інстанції про те, що
будівництво об'єкта на земельній
ділянці ТОВ «Заліна» не потребує
отримання містобудівних умов та
обмежень.

Інших доводів на підтвердження вимог
заступника прокурора м. Києва
адміністративний позов - не містить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
ТОВ «Заліна» спростовують висновки
суду першої інстанції, викладені в
постанові від 04 листопада 2013 року, та є
підставами для її скасування та
прийняття нового рішення про відмову в
задоволенні адміністративного позову.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було надано невірну оцінку
дослідженим доказам, порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. У зв'язку з цим колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ТОВ «Заліна» задовольнити, постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 04 листопада 2013 року -
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Заліна» -
задовольнити.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 листопада 2013 року -
скасувати.

В задоволенні адміністративного
позову заступника прокурора м. Києва -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Постанова складена в повному обсязі 23
вересня 2014 року.

Головуючий суддя

Горяйнов А.М.

Судді:

Мамчур Я.С

Шостак О.О.