Справа № 813/5231/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2014 року
№ 813/5231/14
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лейко-Журомської
секретар судового засідання Сільник
за участю представника позивача Бойко
І.Є., відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Жидачівського районного
центру зайнятості до ОСОБА_2 про
Жидачівський районний центр
зайнятості звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів
в сумі 4 932,26 грн. В обґрунтування
позовних вимог зазначено, що у зв'язку
поданням відповідачем недостовірних
даних, які впливають на умови виплати
матеріального забезпечення, центром
зайнятості було здійснено виплату йому
зайвих коштів. Вказано, що відповідачем
безпідставно отримано допомогу по
безробіттю, яка відповідно до вимог
частини 3 статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» підлягає стягненню на
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позовній заяві.
Додатково пояснив, що 14.01.2014 року
відповідач звернувся до центру
зайнятості для поновлення йому статусу
безробітного. На підставі даних
трудової книжки щодо останнього місця
роботи - ВАТ «Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат» (дата
звільнення 01.04.2013 року), йому було
поновлено виплату допомоги по
безробіттю з врахуванням страхового
стажу та довідки про його середню
заробітну плату у ВАТ «Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат». Вказав,
що розслідуванням встановлено, що
ОСОБА_2 виконував роботи за договором
цивільно-правового характеру у IV
кварталі 2013 року, що впливає на виплату
допомоги по безробіттю. Тому
неправомірно отримана допомога
підлягає поверненню. Просив позов
Відповідач в судовому засіданні позов
Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі факти, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для вирішення спору по суті,
суд встановив наступні обставини та
надав їм правову оцінку.
Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону
України «Про зайнятість населення» від
05.07.2012 р. №5067-VI зайнятість - не
заборонена законодавством діяльність
осіб, пов'язана із задоволенням їх
особистих та суспільних потреб з метою
одержання доходу (заробітної плати) у
грошовій або іншій формі, а також
діяльність членів однієї сім'ї, які
здійснюють господарську діяльність
або працюють у суб'єктів
господарювання, заснованих на їх
власності, у тому числі безоплатно.
Згідно з частиною 1 статті 4 цього
Закону до зайнятого населення належать
особи, які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
Згідно з абзацом 4 пункту 3 Постанови
Кабінету Міністрів України № 198 від
20.03.2013 року «Про затвердження Порядку
реєстрації, перереєстрації
безробітних та ведення обліку осіб, які
шукають роботу» реєстрація
проводиться за умови пред'явлення
паспорта громадянина України або
тимчасового посвідчення громадянина
України, облікової картки платника
податків, трудової книжки
(цивільно-правового договору чи
документа, який підтверджує період
зайнятості), а в разі потреби також
військового квитка, диплома або іншого
документа про освіту.
З матеріалів справи судом встановлено,
що 16.04.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Жидачівського районного центру
зайнятості з метою пошуку роботи та на
підставі поданої ним заяви, йому надано
статус безробітного та призначено
виплату допомоги по безробіттю,
відповідно до підпункті 1, 3, 4 статті 22
та пункту 1 статті 23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування на випадок безробіття».
Як встановлено з копії трудової книжки
відповідача, з 1981 року він працював на
Жидачівському целюлозно-картонному
заводі (на даний час ВАТ «Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат»).
Відповідно до останнього запису у
трудовій книжці 01.04.2013 року ОСОБА_2
звільнений по скороченню штату і
чисельності працівників, згідно з
пунктом 1 статті 40 КЗпП України.
Пунктом 1 статті 22 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування на випадок безробіття»
передбачено, що право на допомогу по
безробіттю залежно від страхового
стажу мають застраховані особи,
визнані в установленому порядку
безробітними, страховий стаж яких
протягом 12 місяців, що передували
реєстрації особи як безробітної,
становить не менше ніж шість місяців
за даними Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.
Пунктами 3 та 4 цієї статті передбачено,
що допомога по безробіттю
виплачується з 8 дня після реєстрації
застрахованої особи в установленому
порядку в державній службі зайнятості.
Загальна тривалість виплати допомоги
по безробіттю не може перевищувати 360
календарних днів протягом двох років, а
для осіб, зазначених у частині другій
статті 6 цього Закону, - 180
Згідно з пунктом 1 статті 23 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування на випадок
безробіття» застрахованим особам,
зазначеним у частині першій статті 22
цього Закону, розмір допомоги по
безробіттю визначається у відсотках до
їх середньої заробітної плати
(доходу), визначеної відповідно до
порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, залежно від страхового стажу:
до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років -
55 відсотків; від 6 до 10 років - 60
відсотків; понад 10 років - 70 відсотків.
Допомога по безробіттю виплачується
залежно від тривалості безробіття у
відсотках до визначеного розміру:
перші 90 календарних днів - 100 відсотків;
протягом наступних 90 календарних днів -
80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків.
З матеріалів справи судом встановлено,
що відповідачу здійснено виплату
допомоги по безробіттю з врахуванням
страхового стажу та довідки ВАТ
«Жидачівський целюлозно-паперовий
комбінат» про середню заробітну плату
за період з 01.10.2012 року по 31.03.2013 року.
Окрім того відповідачем двічі (29.05.2013
року та 22.11.2013 року) подавалась заява
про зняття з обліку у зв'язку з відмовою
від послуг служби зайнятості.
14.01.2014 року ОСОБА_2 звернувся до центру
зайнятості та для перереєстрації подав
паспорт, ідентифікаційний номер та
трудову книжку з останнім записом у ній
- 01.04.2013 року звільнений з ВАТ
«Жидачівський целюлозно-паперовий
комбінат» по скороченню штату і
чисельності працівників, згідно з
пунктом 1 статті 40 КЗпП України.
Тому на підставі даних трудової книжки
щодо останнього місця роботи
відповідачу було поновлено виплату
допомоги по безробіттю з врахуванням
страхового стажу та довідки про його
середню заробітну плату у ВАТ
«Жидачівський целюлозно-паперовий
На підставі поданої заяви 14.05.2014 року
ОСОБА_2 знятий з обліку як безробітний
та йому припинено виплату допомоги по
18.06.2014 року Жидачівським районним
центром зайнятості проведено
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення, відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування на випадок
безробіття», за результатами якого
складено акт № 114.
Розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2
у період з 27.11.2013 року по 31.11.2013 року та з
01.12.2013 року по 31.12.2013 року виконував
роботи (надавав послуги) по договорах
цивільно-правового характеру з ТзОВ
«Понінківська картонно-паперова
фабрика» (Хмельницька область,
Полонський район, смт. Понінка, вул..
Перемоги, 34) та отримував винагороду.
Згідно з пунктом 2 статті 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» застраховані
особи, зареєстровані в установленому
порядку як безробітні, зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
Частина 3 статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», передбачає, що сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.
Відповідно до даних Жидачівського
районного центру зайнятості, за період
з 14.01.2014 року по 14.05.2014 року відповідачу
виплачено допомогу по безробіттю в
Позивачем скеровано ОСОБА_2 претензію
№ 970/07 від 20.06.2014 року щодо
відшкодування коштів у сумі 4 932,26 грн.,
проте дана претензія залишена без
Відповідно до статті 1212 Цивільного
кодексу України особа, яка набула майно
за рахунок іншої особи без достатньої
правової підстави, встановленої
законом, зобов'язана повернути
потерпілому це майно.
Враховуючи те, що ОСОБА_2, перебуваючи
на обліку в центрі зайнятості як
безробітний, не виконав свої обов'язки
щодо надання центру зайнятості
відомостей, а саме - приховав факт
виконання робіт (надання послуг) по
договорах цивільно-правового
характеру з ТзОВ «Понінківська
картонно-паперова фабрика» у період з
27.11.2013 року по 31.11.2013 року та з 01.12.2013 року
по 31.12.2013 року, що впливає на умови
виплати такого виду соціальної
допомоги, суд дійшов висновку про
наявність підстав для стягнення з
відповідача безпідставно отриманої
допомоги по безробіттю.
Доказів погашення заборгованості
відповідачем суду не представлено та
позов ним визнано у повному обсязі.
Відповідно до статті 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно з
статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.
З врахуванням вищевикладеного, суд
прийшов до висновку про
обґрунтованість та підставність
позовних вимог і вважає, що позов
підлягає до задоволення.
Відповідно до статті 94 КАС України
судові витрати з сторін не стягуються.
Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -
Адміністративний позов задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1;
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Жидачівського районного
центру зайнятості (Львівська область,
м. Жидачів, вул. Шашкевича, 28; ) кошти в сумі 4 932,26 грн. (чотири
тисячі дев'ятсот тридцять дві гривні 26
Судові витрати зі сторін не стягуються.
Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.
У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.
Постанова суду, якщо інше не
встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 22
вересня 2014 року.

Суддя
М.В. Лейко-Журомська