Справа № 274/4792/14-а
Суддя: Корбут В. В.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/4792/14-а Провадження №
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2014 р., 09:30м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області Корбут В.В.,
за участю секретаря судового засідання
Жмурко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовомОСОБА_1до1) Відділу Державної
автомобільної інспекції Сколівського
РВ ГУ МВС України у Львівській області,
2) старшого інспектора Відділу
Державної автомобільної інспекції
Сколівського РВ ГУ МВС України у
Львівській області Винницького
Володимира
Володимировича,проскасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у
якому просить визнати незаконною та
скасувати постанову серії АА2 № 964587 від
13.08.2014 р. в справі про адміністративне
правопорушення про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
частиною другою статті 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення і накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 425,00 грн.

Від Відділу Державної автомобільної
інспекції Сколівського РВ ГУ МВС
України у Львівській області (далі -
Відділ) та старшого інспектора Відділу
Державної автомобільної інспекції
Сколівського РВ ГУ МВС України у
Львівській області Винницького
Володимира Володимировича (далі -
Інспектор) заяв про визнання позову,
заперечень проти позову або письмових
пояснень не надходило.

Судом з'ясовано, що відповідно до
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ №3237194 від
13.08.2014 р., складеного Інспектором,
ОСОБА_1 13.08.2014 р. о 12:27 в с. Коростів
Сколівського району Львівської
області, керуючи автомобілем марки
ВАЗ-11183, державний номер НОМЕР_1,
здійснив обгін транспортного засобу в
зоні дії пішохідного переходу, чим
порушив вимоги підпункту "в" пункту 14.6
Правил дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що
передбачена відповідальність частиною
другою статті 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

На підставі вказаного протоколу
Інспектором було винесено постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 964587 від
13.08.2014 р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною другою 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

У протоколі про адміністративне
правопорушення серії АБ №3237194 від
13.08.2014 р. ОСОБА_1 якості пояснень по суті
порушення зазначив, що не розібравшись
з ситуацією, працівники ДАІ склали на
нього цей протокол без присутності
свідків і фотофіксації, повідомивши
йому свої доводи.

Ухвалою від 22.08.2014 р. Відділу та
Інспектору було роз'яснено, що у разі
заперечення проти позову вони
зобов'язані надати у п'ятиденний строк
з дня одержання копії ухвали всі
матеріали, що були або мали бути взяті
ними до уваги при прийнятті рішення,
вчиненні дії, допущенні бездіяльності,
з приводу яких подано позов (пункт 5
частини першої статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Копії зазначеної ухвали були одержані
уповноваженою особою Відділу 02.09.2014 р.

Однак, будь-яких матеріалів від Відділу
та/або Інспектора до суду на момент
розгляду справи не надходило, що,
зважаючи на зміст пункту 5 частини
першої статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вказує на те, що Відділ та
Інспектор проти позову не заперечують.

Згідно з підпунктом "в" пункту 14.6 ПДР
обгін заборонено ближче ніж за 50 м
перед пішохідним переходом у
населеному пункті і 100 м - поза
населеним пунктом.

Частиною другою статті 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення передбачено, що
порушення водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть,
зупинок транспортних засобів
загального користування, проїзд на
заборонний сигнал світлофора або жест
регулювальника, порушення правил
обгону і зустрічного роз'їзду,
безпечної дистанції або інтервалу,
розташування транспортних засобів на
проїзній частині, порушення правил
руху автомагістралями, користування
зовнішніми освітлювальними приладами
або попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв'язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди, - тягнуть за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Таким чином, якщо ОСОБА_1 13.08.2014 р. о 12:27 в
с. Коростів Сколівського району
Львівської області, керуючи
автомобілем марки ВАЗ-11183, державний
номер НОМЕР_1, здійснив обгін
транспортного засобу ближче ніж за 50 м
перед пішохідним переходом, як це
випливає з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ №3237194 від 13.08.2014 р., то він порушив
підпункт "в" пункту 14.6 ПДР, тобто
правила обгону, за що передбачена
відповідальність частиною другою
статті 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Статтею 251 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
встановлено, що доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Між тим, матеріали справи, окрім
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ №3237194 від
13.08.2014 р., у якому викладено обставини,
які не визнаються ОСОБА_1, не містять
будь-яких інших передбачених статтею 251
Кодексу України про адміністративні
правопорушення доказів, які б
вказували на те, що ОСОБА_1 13.08.2014 р. о 12:27
в с. Коростів Сколівського району
Львівської області, керуючи
автомобілем марки ВАЗ-11183, державний
номер НОМЕР_1, здійснив обгін
транспортного засобу ближче ніж за 50 м
перед пішохідним переходом, а саме -
пояснень свідків, показань технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки, відеозапису
чи засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, або інших
доказів.

Частиною ж другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що
Відділ та Інспектор не довели обставин,
на підставі яких було винесено
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 964587 від
13.08.2014 р., а відтак і не довели
правомірності винесення цієї
постанови.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про відсутність у випадку,
який розглядається, події і складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною другою статті
122 Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Таким чином постанова в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 964587 від 13.08.2014 р., якою ОСОБА_1 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною другою 122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 425,00 грн., є
протиправною та підлягає скасуванню,
тобто позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог; суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 247 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за таких обставин:
відсутність події і складу
адміністративного правопорушення.

Частиною першою статті 293 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення передбачено, що орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або подання прокурора на постанову в
справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу
або подання прокурора без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу
на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Виходячи з виказаних норм Кодексу
адміністративного судочинства України
та Кодексу України про адміністративні
правопорушення, суд вважає за
необхідне вийти за межі позовних вимог
ОСОБА_1 та закрити провадження в справі
про адміністративне правопорушення
про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого частиною другою статті
122 Кодексу України про адміністративні
правопорушення у зв'язку з відсутністю
події і складу адміністративного
правопорушення.

Частиною першою статті 87, частиною
першою статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що судові витрати
складаються із судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Таким чином, на користь ОСОБА_1
підлягають стягненню з Державного
бюджету України у якості відшкодування
судових витрат грошові кошти у розмірі
75,08 грн. (сплачений ним судовий збір).

Керуючись статтями 122, 247, 251, 288, 289 та 293
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, статтями 6, 7, 9 - 11, 15, 17 -
19, 71, 87, 94, 158 - 163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 964587 від
13.08.2014 р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною другою 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу у розмірі 425,00 грн., визнати
протиправною та скасувати.

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого частиною другою статті
122 Кодексу України про адміністративні
правопорушення, закрити у зв'язку з
відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 у якості
відшкодування судових витрат грошові
кошти у розмірі 75,08 грн.

Роз'яснити, що постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
В.В. Корбут