Справа № 569/13436/14-а
Суддя: Доля В.А. В. А.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області

в особі судді Долі В.А.

при секретарі Глотовій П.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Рибалка Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне (далі УПФ м. Рівне) про визнання
дій та рішень протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просить визнати протиправними дії УПФ
в м. Рівне щодо відмови у виплаті йому
(позивачу) пенсії по інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи у
розмірі визначеному постановою
Рівненського міського суду від 22
вересня 2011 року № 2а-6344/11, а також
зобов'язати УПФ в м. Рівне провести
нарахування та виплату йому пенсії у
розмірі, визначеному постановою
Рівненського міського суду від 22
вересня 2011 року № 2а-6344/11 в межах
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду, а саме з 22
лютого 2014 року.

В обґрунтування позову зазначає, що
Постановою Рівненського міського суду
від 08 квітня 2009 року, залишеною в силі
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07 липня 2011
року, зобов'язано УПФ в м. Рівне
провести нарахування та виплату
ОСОБА_1 пенсії з 14 січня 2009 року з
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком та додаткову пенсію у розмірі 75 %
мінімальних пенсій за віком.
Постановою Рівненського міського суду
від 22 вересня 2011 року, залишеною в силі
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2012
року, зобов'язано УПФ в м. Рівне
провести нарахування та виплату на
користь ОСОБА_1, з 01 січня 2011 року
відповідно до ст. ст. 50,54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії по
інвалідності з розрахунку 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи
виключно із законодавчо встановлених
розмірів мінімальної пенсії за віком
із врахуванням виплачених сум. До
теперішнього часу судові рішення
залишаються невиконаними. Посилаючись
на рішення Європейського суду з прав
людини від 18 липня 2013 року по справі
"Москаленко та інші проти України",
звернувся із заявою до відповідача з
приводу подальшого виконання судового
рішення, отримав відповідь від 14.08.2014
року №33213, згідно якої відновлення
попереднього юридичного стану
стягувача не було предметом судового
розгляду у справі "Москаленко та інші
проти України", а відтак органи
Пенсійного фонду України виконують
зобов"язання, покладені судовим
рішенням в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами України, і
нараховані пенсійні виплати за
зазначеним рішенням з 14.01.2010 року по
22.07.2011 року включені в додаткові
відомості і будуть проведені при
надходженні коштів з державного
бюджету. Станом на 01.09.2013 року розмір
його пенсії обчислений за нормами
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року №1210. Вважає такі дії та
рішення УПФ в м.Рівне протиправними.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали, просили
його задоволити.

Представник відповідача Рибалко Н.О. у
судовому засіданні позов заперечив,
посилаючись на обставини викладені у
письмових запереченнях проти позову та
вказав, що позивач пропустив строк
звернення до суду з даним позовом,
оскільки про розмір отримуваної пенсії
міг дізнатися ще з 01.01.2012 року. Також
вказав, що на виконання постанови
Рівненського міського суду від 08
квітня 2009 року, постанови про відкриття
виконавчого провадження від 08.08.2011 року
ВП № 28174623 управлінням проведено
перерахунок пенсії ОСОБА_1 по
інвалідності ІІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком з 14.01.2009, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого чинним законодавством (з
01.01.2009 - 498 грн.) з урахуванням фактично
виплачених сум. Також на виконання
постанови Рівненського міського суду
від 22 вересня 2011 року, постанови про
відкриття виконавчого провадження від
27.09.2011 року ВП № 228937576 управлінням
проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 по
інвалідності ІІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком з 01.01.2011 по 31.01.2011,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого чинним
законодавством (з 01.01.2011 - 750 грн.) з
урахуванням фактично виплачених сум.
За постановою Рівненського міського
суду від 22 вересня 2011 року ОСОБА_1
проведено перерахунок пенсії за період
з 01.02.2011 по 22.07.2011. Із 01 листопада 2011 року
пенсії чорнобильцям, встановлені
згідно з рішенням судів не
виплачуються із незалежних від
управління причин. Просив в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Судом встановлено, що і не оспорюється
сторонами, що Постановою Рівненського
міського суду від 08 квітня 2009 року,
залишеною в силі ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 07 липня 2011 року, зобов'язано УПФ в м.
Рівне провести нарахування та виплату
ОСОБА_1 пенсії з 14 січня 2009 року з
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком та додаткову пенсію у розмірі 75 %
мінімальних пенсій за віком.
Постановою Рівненського міського суду
від 22 вересня 2011 року, залишеною в силі
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2012
року, зобов'язано УПФ в м. Рівне
провести нарахування та виплату на
користь ОСОБА_1, з 01 січня 2011 року
відповідно до ст. ст. 50,54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії по
інвалідності з розрахунку 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи
виключно із законодавчо встановлених
розмірів мінімальної пенсії за віком
із врахуванням виплачених сум.

Позивач посилаючись на рішення
Європейського суду з прав людини
остаточним рішенням від 18 липня 2013 року
по справі "Москаленко та інші проти
України", 27 серпня 2013 року звернувся до
відповідача із заявою, в якій просив
відновити йому виплату пенсії у
розмірі, визначеному постановою
Рівненського міського суду 22 вересня
2011 року.

Листом від 14.08.2014 року № 33213 відповідач
повідомив позивача, що відновлення
попереднього юридичного стану
стягувача не було предметом судового
розгляду у справі "Москаленко та інші
проти України", а відтак органи
Пенсійного фонду України виконують
зобов"язання, покладені судовим
рішенням в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами України і станом на
01.09.2013 року розмір моєї пенсії по
інвалідності внаслідок Чорнобильської
катастрофи обчислений за нормами
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року №1210 та складає 2707,30 грн.
(а.с.13).

В письмових запереченнях та в судовому
засіданні представник відповідача
підтвердив, що із 01 листопада 2011 року
пенсії чорнобильцям, встановлені
згідно з рішенням судів не
виплачуються із незалежних від
управління причин.

Європейський суд з прав людини
остаточним рішенням від 18 липня 2013 року
по справі "Москаленко та інші проти
України" постановив, що тривале
невиконання рішень національних судів,
ухвалених на користь заявників, є
порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції
та статті 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод та статті 13
Конвенції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов"язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов"язковими
до виконання на всій території України.

Крім того, у відповідності до статті 9
Конституції України чинні міжнародні
договори, згода на обов"язковість яких
надана Верховною Радою України, є
частиною національного законодавства
України.

Статтею 2 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини"
проголошено, що рішення цього суду є
обов"язковими для виконання Україною
відповідно до ст.46 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року та протоколів до неї.

У статті 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" також зазначено, що при
розгляді справ суди застосовують
Конвенцію та практику цього суду як
джерело права.

Із змісту рішення Європейського суду з
прав людини від 18 липня 2013 року по
справі "Москаленко та інші проти
України" вбачається, що тривале
невиконання рішень національних судів
є порушенням пункту 1 статті 6, статті 13
Конвенції та статті 1 Першого Протоколу
до Конвенції.

Таким чином порушення управлінням
Пенсійного фонду України в м. Рівне
прав позивача у сфері
публічно-правових відносин полягає не
лише в обчисленні ним розміру його
пенсії на підставі постанови КМ
України від 23.11.2011 року №21010, що є лише
підзаконним актом і є порушенням
Конституції України, принципу
верховенства права, а й у тривалому
невиконанні судового рішення, що
набрало законної сили, що є порушенням
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод.

Таким чином є обґрунтованими вимоги
позивача, у зв'язку з чим слід визнати
протиправними дії та рішення УПФ в
м.Рівне щодо відмови у виплаті йому
пенсії по інвалідності внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі,
визначеному постановою Рівненського
міського суду від 22 вересня 2011 року та
зобов'язати УПФ в м. Рівне провести
нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії у
розмірі, визначеному постановою
Рівненського міського суду від 22
вересня 2011 року № 2а-6344/11 в межах
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду, а саме з 22
лютого 2014 року.

Отримавши відповідь УПФ в м. Рівне на
звернення щодо перерахунку розміру
пенсії від 14.08.2014, позивач в межах
строку (22.08.2014) звернувся до суду з
адміністративним позовом, у зв'язку з
чим є безпідставними вимоги
представника відповідача щодо
залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 121, 160-163 ,186 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсії по
інвалідності внаслідок Чорнобильської
катастрофи у розмірі визначеному
постановою Рівненського міського суду
від 22 вересня 2011 року № 2а-6344/11.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне провести
нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії у
розмірі, визначеному постановою
Рівненського міського суду від 22
вересня 2011 року № 2а-6344/11 в межах
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду, а саме з 22
лютого 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
постанову. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
10-ти днів після з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Cуддя
Доля В.А.