Справа № 817/2462/14
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2462/14

10 вересня 2014 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю
секретаря судового засідання Сисун Н.В.
та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
звернулася до суду з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкової заборгованості в
сумі 7120,00 грн.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, в позовній заяві
просив суд справу розглядати без
участі представника.

Відповідач в судове засідання не
прибув, заперечень на адміністративний
позов не подав, причини неприбуття суду
не повідомив. На адресу відповідача
надсилались копії ухвал про відкриття
провадження у справі, про призначення
справи до судового розгляду та
повідомлення-виклик до суду. Однак, на
адресу суду повернувся конверт з
відміткою поштового відділення про
повернення за закінченням терміну
зберігання (а.с.29).

Відповідно до ч. 4 ст. 33 КАС України,
відповідач вважається повідомленим
про дату, час і місце судового розгляду
належним чином.

Керуючись ч. 4 ст. 128 КАС України, суд
вважає за можливе вирішувати справу на
підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч. 6 ст. 12 КАС
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не забезпечується.

Повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 22.09.2005 року (а.с.21) з 23.09.2005
року перебуває на обліку у ДПІ у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
(а.с.20).

Матеріалами справи підтверджується, що
за відповідачем рахується податкова
заборгованість по податку на додану
вартість в сумі 7140,00 грн.

Вказана заборгованість відповідача
виникла у зв'язку з:

несплатою грошового зобов'язання
визначеного податковим
повідомленням-рішенням форми "Р" №
від 09.08.2013 року в сумі 4080,00 грн.;

несплатою грошового зобов'язання
визначеного податковим
повідомленням-рішенням форми "Р" №
від 09.10.2013 року в сумі 1020,00 грн.;

несплатою грошового зобов'язання
визначеного податковим
повідомленням-рішенням форми "Р" №
від 17.09.2013 року в сумі 1020,00 грн.;

несплатою грошового зобов'язання
визначеного податковим
повідомленням-рішенням форми "Р" №
від 17.10.2013 року в сумі 1020,00 грн.

Вказані обставини підтверджені
дослідженими у судовому засіданні
доказами, які знаходяться в матеріалах
справи (а.с.4-19).

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 та п. 36.1.
ст. 36 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Відповідно до вимог п. 57.3 ст. 57
Податкового кодексу України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Оскільки доказів оскарження та
скасування вищевказаних податкових
повідомленнь-рішень не надано, грошові
зобов'язання визначені вказаними
рішеннями, набули статусу узгоджених.
Однак вказані зобов'язання платником
податків не сплачувались.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України встановлено, що у разі якщо у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

26.12.2013 року платнику податків
виставлялась податкова вимога форми "Ф"
№ 2736-17 на суму податкового боргу в
розмірі 7140,00 грн., отримана
відповідачем 28.12.2013 року однак,
податковий борг не був погашений (а.с.3).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання, є
податковим боргом.

Станом на дату розгляду справи судом
відповідачем доказів сплати
податкової заборгованості не надано.

Пунктом 87.11. ст. 87 Податкового кодексу
України встановлено, що орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи заборгованість
відповідача по податку на додану
вартість в сумі 7140,00 грн. Однак, з
позовної заяви вбачається, що позивач
просить стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованість по податку на додану
вартість в сумі 7120,00 грн.

Частинами 2, 3 ст.11 КАС України
встановлено, що суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.
Кожна особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Таким
правом користуються й особи, в
інтересах яких подано
адміністративний позов, за винятком
тих, які не мають адміністративної
процесуальної дієздатності.

Відтак, позовні вимоги підтверджені
належними та допустимими доказами і
підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст.
94 КАС України з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5)
на користь Державного бюджету України
податкову заборгованість в сумі 7120,00
грн. (Сім тисяч сто двадцять грн. 00 коп.).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Гломб
Ю.О.