Справа № 819/1666/13-а
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
№ 876/12672/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Рибачука А.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду в м.
Івано-Франківську на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду в м. Івано-Франківську
до ОСОБА_1 про стягнення надміру
виплаченої пенсії, -

встановив:

25.06.2013 УПФУ в м. Івано-Франківську
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 у
якому просить стягнути надміру
виплачену пенсію у розмірі 367,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на положення ч. 1 ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» згідно якої надміру
виплачені суми пенсії можуть бути
добровільно повернуті пенсіонером або
стягуються на підставі рішення
Пенсійного органу чи в судовому
порядку. Пенсійний орган вказує на те,
що ОСОБА_1 18.07.2013 незаконно отримала
пенсію по довіреності після смерті
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
(актовий запис №1002), оскільки не надала
належних документів, що підтверджують
спільне проживання з померлим
пенсіонером.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 12.09.2013 у
задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився
позивач та оскаржив її в апеляційному
порядку. Вказує на те, що така прийнята
з порушенням норм матеріального права,
а тому просить її скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог. Апеляційні вимоги обґрунтовані
тими ж доводами, що і адміністративний
позов.

Враховуючи те, що справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі, у судове засідання не прибули,
хоча належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
апеляційний розгляд справи проведено у
порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити частково.

Суд першої інстанції у задоволенні
позову відмовив виходячи з того, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
не підтверджені жодними доказами,
оскільки позивачем в обґрунтування
заявленого позову не надано жодних
документів, пов'язаних з нарахуванням
самим Управлінням Пенсійного фонду
суми пенсії, що належала пенсіонерові -
ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у
зв'язку з її смертю. Позивачем не
підтверджено, чи здійснено таке
нарахування - членам її сім'ї, які
проживали разом з нею на день її смерті,
як це визначено частиною 1 статті 52
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», чи можливо, вказані кошти
самим Управлінням були нараховані
помилково - іншій особі. Докази, які б
підтверджували посилання Управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську на те, що ОСОБА_1 не
була членом сім'ї, який проживав з
пенсіонером на день смерті ОСОБА_2, -
витребовувались у позивача судом -
відповідною ухвалою від 20.08.2013 та
жодних належних та допустимих доказів,
які б могли бути прийняті судом до
уваги при вирішенні цієї справи - не
надано.

Однак, суд апеляційної інстанції з
такими висновками суду першої
інстанції не погоджується, оскільки
вони зроблені без належного з'ясування
того, чи цю справу належить розглядати
у порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно п.п. 7-9 ч. 1 вказаної статті
суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Позивач - особа, на захист
прав, свобод та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду. Відповідач -
суб'єкт владних повноважень, а у
випадках, передбачених законом, й інші
особи, до яких звернена вимога позивача

Частиною 2 статті 4 цього Кодексу
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Згідно приписів п. 5 ч. 4 ст. 50 КАС
України, громадяни України, іноземці чи
особи без громадянства, їх об'єднання,
юридичні особи, які не є суб'єктами
владних повноважень, можуть бути
відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень, зокрема, у
випадках, встановлених законом.

З аналізу наведених вище правових
положень можна дійти висновку, що
суб'єкт владних повноважень вправі
звертатися з позовом до
адміністративного суду виключно у
випадках встановлених законом. Разом з
тим, таке звернення може мати місце
тільки на виконання владних
управлінських повноважень щодо
правовідносин у яких виник спір.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач подавши розглядуваний позов
посилається на положення ч. 1 ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якого суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Отже, вказаною нормою передбачено
звернення територіального органу
Пенсійного фонду з позовом про
стягнення надміру виплачених коштів з
пенсіонера, внаслідок його зловживань.
Однак, у даному випадку УПФУ в м.
Івано-Франківську звертається з
позовом не до пенсіонера - ОСОБА_2, а до
третьої особи - ОСОБА_1, якій не
нараховувалось та не виплачувалась
пенсія. Остання отримувала пенсію від
імені та за дорученням ОСОБА_2

Відповідно до зазначеного, для
звернення із позовною заявою про
стягнення незаконно отриманої пенсії в
порядку адміністративного
судочинства, відповідачем має
виступати пенсіонер, який перебуває на
обліку відповідного територіального
органу Пенсійного фонду, тобто,
обов'язковим є наявність
публічно-правових відносин між
позивачем та пенсіонером.

З урахуванням наведеного, а також
виходячи із того, що в цьому випадку
відсутні публічно-правові відносини,
оскільки ОСОБА_1 не перебуває на обліку
відповідного територіального органу
Пенсійного фонду, а предметом спору є
повернення безпідставно отриманих
коштів, як заподіяної шкоди позивачу,
спір не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу
України способами захисту цивільних
прав та інтересів, зокрема, може бути
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

З огляду на положення Цивільного
кодексу України, яким врегульовано
питання повернення безпідставно
отриманого майна, відшкодування
Пенсійному фонду збитків, завданих, на
думку позивача, відповідачем внаслідок
незаконного отримання грошових коштів,
повинно розглядатися у порядку
цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 203 КАС України
визначено, що постанова або ухвалу суду
першої інстанції скасовується в
апеляційному порядку і позовна заява
залишається без розгляду або
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених відповідно
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Оскільки судом першої інстанції під
час вирішення цієї справи допущено
порушення норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, суд апеляційної інстанції у
відповідності ч. 1 ст. 195 КАС України
вважає за необхідне вийти за межі
доводів апеляційної скарги, скасувати
оскаржувану постанову, а провадження у
справі закрити.

Керуючись ст.ст. 157, 195, 197, 198, 203, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в м. Івано-Франківську
- задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року у справі № 819/1666/13-а - скасувати,
а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

А.І. Рибачук