Справа № 263/6011/14-а
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
місто
Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Шатілова Л.Г., розглянувши у
скороченому провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Маріуполя про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання провести нарахування
та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Жовтневому районі міста Маріуполя
Донецької області про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання провести нарахування та
виплату пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», починаючи
з 1 січня 2014 року. В обґрунтування
заявлених вимог позивач вказував на те,
що він має статус громадянина, який
постраждав від наслідків
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та є інвалідом 2 групи за захворюванням,
пов'язаним з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС, а також перебуває на
обліку в УПФУ в Жовтневого району міста
Маріуполя Донецької області. Згідно
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розмір державної пенсії
позивача не може бути менше ніж 8
мінімальних пенсій за віком, а розмір
додаткової пенсії не може бути менше
ніж 75 % мінімальної пенсії за віком.
Натомість відповідач державну та
додаткову пенсії позивачу нараховував
та сплачував з 1 січня 2014 року у
порушення норм Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», чим були
порушені його права. На підставі
вищевикладеного просив визнати
протиправною бездіяльність
відповідача та зобов'язати його
зробити нарахування та виплату
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», починаючи
з 1 січня 2014 року.

Відповідач надіслав до суду
заперечення, у яких позов не визнав
повністю та зазначив, що позивач дійсно
перебуває на обліку у відповідача,
отримуючи пенсію по інвалідності як
учасник ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії
захворювання, як інвалід 2 групи. Розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначається
на момент виплати додаткової пенсії
згідно з законом про Державний бюджет
України і не може коригуватися іншими
нормативно-правовими атами. Статтею 54
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими:
для учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році:
по 2 групі інвалідності - 200 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Згідно Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» № 1622 від 31.07.2014 року
встановлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.
Таким чином, розмір соціальної доплати
за ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
визначається

Кабінетом Міністрів України в межах
фінансових ресурсів на 2014 бюджетний
рік, а тому підстав для підвищення
пенсії позивачу немає, у зв'язку з чим
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши наявні письмові докази,
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з таких
підстав.

Суд встановив, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та користується пільгами,
передбаченими Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», та який
отримав 2 групу інвалідності внаслідок
аварії на ЧАЕС, що підтверджується
відповідними довідками та
посвідченнями.

Відповідно до чинної редакції ст. 49
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі за текстом постанови
- Закон) пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

На підставі чинної редакції ст. 50
Закону особам, віднесеним до категорії
1, призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
таких розмірах: інвалідам II групи - 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно до положень ст. 54 Закону
обчислення і призначення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
із заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

При цьому в ст. 54 Закону зазначено, що в
усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком.

На підставі п. 2 Постанови Пленуму
Вищого Адміністративного Суду України
від 16 березня 2012 року № 4 «Про судову
практику вирішення адміністративними
судами спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі за текстом постанови - Постанова
Пленуму) вбачається, що, вирішуючи
питання про дію закону в часі, судам
необхідно враховувати, що чинність
закону чи окремих його положень
припиняється: а) законодавчим органом,
шляхом прийняття відповідного закону;
б) автоматично, у зв'язку із закінченням
строку, на який розрахована дія закону
(закони про Державний бюджет України на
відповідний рік тощо); в) за рішенням
Конституційного Суду України у разі
визнання неконституційним закону або
окремих його положень (ст. 152
Конституції). При цьому, враховуючи
особливість дії в часі закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік, нормативно-правовий
акт Кабінету Міністрів України,
виданий на його виконання, також діє у
межах бюджетного року.

За ст. 63 Закону (в чинній редакції)
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок державного бюджету.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не було визначено
жодних обмежень до 3 серпня 2014 року щодо
застосування положень ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Натомість на підставі Закону України
від 31 липня 2014 року «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», який набув
чинності 3 серпня 2014 року, «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
були доповнені п. 6-7, за яким було
встановлено, що з 1 січня 2014 року норми і
положення ст. ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. ст. 5, 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Таким чином Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
починаючи з 3 серпня 2014 року було надано
повноваження Кабінету Міністрів
України визначати розмір пенсій,
передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджетів
усіх рівнів на 2014 рік.

При цьому за Рішенням Конституційного
Суду України від 25 січня 2012 року №
3-рп/2012 дано тлумачення, що
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України під час вирішення
справ про соціальний захист підлягають
застосуванню тоді, коли вони видані у
межах його компетенції на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Так Постановою КМУ № 1210 від 23 листопада
2011 року був затверджений «Порядок
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», який визначає механізм
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

За п. 11 Постанови Кабінету Міністрів
України від 23 листопада 2011 року № 1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
було встановлено, що мінімальний
розмір пенсії становить для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС: II групи
інвалідності - 160 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Згідно до п. 13 вказаної Постанови КМУ №
1210 щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплачується у таких
розмірах: особам, що належать до
категорії 1 з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС: інвалідам II групи -
379,6 грн.

На підставі наведеного суд приходить
до висновку, що з урахуванням внесених
змін у Закон України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», які набули
чинності з 3 серпня 2014 року, починаючи з
цієї дати застосовуватись до спірних
правовідносин повинні положення
Постанови Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»,
бо прийняті 31 липня 2014 року зміни до
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» на
підставі Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» мають
пріоритет, бо, маючи однакову юридичну
силу, були прийняті пізніше.

Таким чином при визначенні розмірів
державної пенсії та додаткової пенсії
позивачу, за період з 08 січня 2014 року по
2 серпня 2014 року включно, слід
керуватися розмірами зазначених
пенсій, визначеними у чинній редакції
ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Натомість, починаючи з 3
серпня 2014 року, слід керуватися
розмірами державної та додаткової
пенсії позивача, визначеними у
Постанові Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210.

На час виникнення спірних
правовідносин, розмір мінімальної
пенсії за віком був визначений ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює розміру,
визначеного законом, прожиткового
мінімуму, встановленого для осіб, що
втратили працездатність.

За змістом п. 10 Постанови Пленуму
застереження з приводу поширення дії ч.
1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не є перешкодою для
застосування мінімального розміру
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат, пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого мінімального розміру пенсії за
віком.

Згідно до ст. 2 Закону України «Про
прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум застосовується, крім іншого,
для встановлення розмірів мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
було встановлено на 2014 рік прожитковий
мінімум в розрахунку на місяць на
особу, що втратила працездатність, в
сумі 949 грн.

Таким чином 160 % від прожиткового
мінімуму на особу, що втратила
працездатність, становить у 2014 році
1518,40 грн.

Враховуючи те, що фактично позивач
отримував державну пенсію, як учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії II групи
інвалідності та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду
ІІ групи з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, в розмірах, визначених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210, що є
меншими від розмірів пенсій,
встановлених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», то суд
вважає, що заявлені позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню,
починаючи з 08 січня 2014 року до 2 серпня
2014 року включно, на підставі
викладеного вмотивування шляхом
визнання протиправною бездіяльність
відповідача із зобов'язанням УПФУ в
Жовтневому районі міста Маріуполя
провести позивачу нарахування та
виплату державної пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. ст. 49, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Маріуполя про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання провести нарахування
та виплату пенсії - задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
міста Маріуполя Донецької області
провести ОСОБА_1 нарахування та виплату
державної пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. ст. 49, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 08 січня 2014 року по 2 серпня
2014 року включно, з урахуванням фактично
проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову
суду може бути подана до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Жовтневий районний суд міста
Маріуполя протягом десяти днів з дня
отримання її копії з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.Г.
Шатілова