Справа № 488/2563/14-а
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2563/14-а
Провадження № 2-а/488/108/14 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.09.2014 р
м. Миколаїв

Корабельний районний суд м.
Миколаєва у складі:

головуючого по справі
судді - Селіщевої Л.І.,

при секретарі -
Жарліковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління ДАІ УМВС України в
Миколаївській області про оскарження
адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

В травні 2014 року позивач -
ОСОБА_2 звернувся до суду із
адміністративним позовом про
оскарження неправомірних дій
посадової особи відповідача-суб'єкта
владних повноважень щодо накладення на
нього адміністративного стягнення, в
обґрунтування якого вказав, що
постановою серії ПС1 № 641175 від 30.04.2014 р.
він був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 122 КУпАП, згідно якої на нього був
накладний штраф у розмірі 300 грн., за те,
що він перевищив дозволену швидкість
руху у населеному пункті. Позивач
стверджує, що він не перевищував
швидкість руху свого транспортного
засобу, і дії посадової особи
відповідача щодо притягнення його до
адмінвідповідальності є
неправомірними, так як факт скоєння ним
правопорушення нічим не
підтверджуються.

В судове засідання по справі позивач
не з'явився та подав заяву про розгляд
справи у його відсутність, свій позов
підтримав у повному обсязі і просив
його задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання по справі не з'явився, про час
та місце судового засідання був
повідомлений своєчасно та належним
чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши зібрані
письмові докази по справі, прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
безпідставними, і такими, що не
підлягають задоволенню виходячи із
наступного.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням всіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
безсторонньо; добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом тощо.

Дослідженням копії протоколу про
адміністративне правопорушення серії
«АА2» № 509712 від 30.04.2014 р., складеного
інспектором ДПС взводу із забезпечення
супроводження роти ДПС ДАІ УДАІ
сержантом міліції Наконечним М.А.
відносно позивача встановлено, що
30.04.2014 р. близько 13 години 41 хвилин він
керував автомобілем "Опель Астра" д/н
НОМЕР_1, та рухався у м. Миколаєві, по
вул. Веселинівська зі швидкістю
близько 87 км/год. Своїми діями позивач
порушив п. 12.4 ПДР, та перевищив
дозволену швидкість руху свого
транспортного засобу у населеному
пункті на 27 км/год. В якості доказів
вчинення позивачем правопорушення у
протоколі було зазначено покази
приладу «Візир» серії 0812452 (повірка
дійсна до 08.11.2014 року).

Із наявної у матеріалах справи
фотографії, зробленої приладом «Візир»
серії 0812452, вбачається, що 30.04.14 р. о 13
год. 41 хв. вказаним приладом
зафіксована швидкість руху автомобіля
позивача - 87 км/год.

Позивач у своїх поясненнях у
вказаному протоколі вказав, що він не
згоден зі складеним відносно нього
протоколом та не порушував Правил
дорожнього руху.

Із копії постанови серії ПС1 №
641175 від 30.04.2014 р. вбачається, що на
підставі зазначеного протоколу, та при
вказаних у ньому обставинах, позивач
був притягнений до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП,
згідно якого на нього був накладений
штраф у розмірі 300 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками, - тягнуть за собою
накладення штрафу від п'ятнадцяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Враховуючи вимоги ст.ст.222, 255
КУпАП та те, що відповідач обіймає
посаду інспектора ДПС і має спеціальне
звання сержанта міліції, то він має
право, як уповноважена на те посадова
особа, складати протоколи про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та
розглядати справи даної категорії.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Даючи правову оцінку фактам,
викладеним позивачем у позовній заяві,
суд дійшов висновку, що вони жодним
чином не спростовують факт вчиненого
ним правопорушення, оскільки це
підтверджено протоколом про
адміністративне правопорушення, який є
належними та допустимим доказом. Також
суд враховує те, що адміністративне
стягнення було накладено
уповноваженою на те особою. Позивач в
свою чергу жодного належного та
допустимого доказу правомірності
своїх дій до суду не надав, і
встановлені в протоколі про
адміністративне правопорушення
обставини не спростував.

За таких обставин, суд прийшов
до висновку, що у задоволенні позовних
вимог позивача слід відмовити,
оскільки його позов є необґрунтованим
та недоведеним у судовому засіданні, а
постанова по справі про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності є такою, що
відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, і
дії посадової особи відповідача є
правомірними.

Керуючись ст.ст.8-12, 15, 17, 26, 41, 158-161, 163,
167, 256 КАС України, суд -

П о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
Л.І.Селіщева