Справа № 756/5576/14-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
756/5576/14-а Головуючий у 1-й
інстанції: Великохацька В.В.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Шурка О.І.

суддів:
Кузьменко В.В., Степанюка А..Г.,

розглянувши в письмовому
провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Оболонського районного
суду м.Києва від 22 липня 2014 р. у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної у м.Києві державної
адміністрації про визнання
протиправною бездіяльність, а також
про визначення,нарахування(здійснення
перерахунку) та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного
суду м.Києва від 22 липня 2014 в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій він просить оскаржувану постанову
скасувати як таку, що постановлена із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка є особою постраждалою
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, та інвалідом ІІІ групи, та є
евакуйованою у 1986 році із зони
відчуження.

Позивач звернулась до Управління праці
та соціального захисту населення
Оболонської районної у м.Києві
державної адміністрації з заявою, в
якій просила наданти довідку про
розмір щорічної допомоги на
оздоровлення як особі евакуйованій у
1986 році із 'зони відчуження в розмірі 3
мінімальних заробітних плат за період
починаючи з 1996 року по 2013 рік включно,
окремо за кожен рік та у разі отримання
щорічної допомоги на оздоровления у
значно меншому розмірі ніж це
встановлено чинним законодавством
України, призначити, нарахувати та
виплати річницю у компенсаціях за
період починаючи з 1996 року по 2013 рік
включно.

Управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної у м.Києві державної
адміністрації надано позивачці
відповідь за № 1617/4090 від 09.04.11 р., в якій
вказано, що при нарахуванні даних
допомог Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної у м.Києві
державної адміністрації керувалось і
керується чинними на момент виникнення
спірних правовідносин постановами КМ
України «Про компенсації виплат
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» №836 від
26.07.1996 року та «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 562 від 12.07.2005.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що відповідач правомірно
відмовило позивачу в призначенні,
нарахуванні та виплаті щорічної
допомоги на оздоровлення, особі яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи у відповідності до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
№ 796, щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам I і II групи виплачується в
розмірі - п'яти мінімальних заробітних
плат; інвалідам III групи,
дітям-інвалідам - чотири мінімальні
заробітні плати.

Однак, відповідно до ч. 4 «;Прикінцевих
положень» Закону України «Про
державний бюджет України на 2013 рік» від
06.12.2012 № 5515-VI, зокрема, встановлено, що у
2013 норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30,
31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178
із наступними змінами) застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Пунктами 2 та 3 рішення Конституційного
Суду України від 13.01.2012 № 3-рп/2012
вирішено, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України. Суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України».

Згідно з приписами ст. 150 Конституції
України, рішення Конституційного суду
України є обов'язковими до виконання на
території України.

Постановою КМ України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 562 від
12.07.2005 установлено розмір щорічної
допомоги на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, а саме:
інвалідам І-ІІ групи - 120 грн., учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 грн.,
інвалідам ІІІ групи та дітям-інвалідам
- 90 грн., учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 3
категорії, кожній дитині, яка втратила
внаслідок Чорнобильської катастрофи
одного з батьків, та евакуйованим із
зони відчуження у 1986 році, включаючи
дітей, - 75 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що
відповідачем правомірно призначена та
нарахована щорічна допомога на
оздоровлення, особі яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи, у
відповідності до ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в порядку
та розмірах, передбачених постановою
КМ України, а тому підстави для
задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, щоб підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції, а відповідач, як суб'єкт
владних повноважень - довів
правомірність своїх дій.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Оболонського
районного суду м.Києва від 22 липня 2014 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Кузьменко В. В.

Степанюк А.Г.