Справа № 818/820/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.Справа № 818/820/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Бегунца А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
24.06.2014р. по справі № 818/820/14

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватний підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач, ПП ОСОБА_1) звернулася до
Сумського окружного адміністративного
суду із адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Сумах (далі - відповідач, ДПІ у
м.Сумах), в якому просив суд скасувати
податкові повідомлення-рішення:

- від 08.01.2014р. №/125 про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 78293 грн. та
застосованих до неї штрафних
(фінансових ) санкцій в розмірі 19573,25
грн.;

- від 08.01.2014р. №/126 про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб в сумі 249977,24
грн. та застосованих до неї штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 170 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що податковим
органом неправомірно були прийняті
спірні податкові повідомлення-рішення,
оскільки ДПІ у м.Сумах порушено
процедуру їх прийняття, крім того
податковим органом не було з'ясовано
фактів проведених господарських
операцій, відносно позивача відсутні
жодні судові рішення, якими позивача
визнано винним у вчиненні порушень
податкового законодавства.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 24.06.14 року
позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області про скасування
податкових повідомлень-рішень
задоволено частково.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Сумах
№/125 від 08.01.2014р., №/126 від
08.01.2014р. в частині збільшення суми
грошового зобов'язання в розмірі 249977,24
грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає за можливе, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
розглянути справу у порядку письмового
провадження за наявними у справі
доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції в межах апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що представниками
податкового органу була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка фінансово-господарської
діяльності позивача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2008р. по
31.12.2011 р., за результатами якої складено
акт від 27.03.2012р. №1907/17-1016//57 (а.с. 10-27)

Вказаною перевіркою було встановлено
порушення позивачем вимог ст.13 Декрету
КМУ від 26.12.1992 р. №13-92 "Про прибутковий
податок з громадян", п.п. 9.12.1 п.п. 9.12.2 п.
9.12 ст.9 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб", п. 5.1 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" в зв'язку із чим позивачу
податковим повідомленням-рішенням
№/126 від 08.01.2014р. (а.с.8) було
донараховано суму основного платежу з
податку на доходи фізичних осіб за 2008р.
в розмірі 249977,24 грн., а в зв'язку із
виявленим порушенням п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст.
49, п. 177.5, 177.11 ст.177 Податкового кодексу
України, зокрема, за неподання
декларації про майновий стан і доходи
за 2011р. податковим
повідомленням-рішенням №/126 від
08.01.2014р. (а.с.8) застосовано штрафну
(фінансову) санкцію в розмірі 170 грн.

Також за результатами перевірки
встановлено, що позивачем було
порушено п. 1.5 ст.1, п.п. "б" п. 2.1 ст.2, п.п.
2.3.1 п. 2.3 ст.2, п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст.3, п.п. 7.3.1 п. 7.3,
п.п 7.7.1 п. 7.7 ст.7, п. 9.4 ст.9 Закону України
"Про податок на додану вартість" в
зв'язку із чим податковим
повідомленням-рішенням №/125 від
08.01.2014р. (а.с.7) позивачу донараховано
суму основного платежу по податку на
додану вартість в розмірі 78293 грн. (в т.ч.
за липень 2008 р. в сумі 73938 грн., серпень
2008р. в сумі 4355 грн.), а також застосовано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
19573,25 грн.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
податковими повідомленнями-рішеннями
№/125 від 08.01.2014р., №/126 від
08.01.2014р. в частині збільшення суми
грошового зобов'язання в розмірі 249977,24
грн. порушено права та охоронювані
законом інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин, а тому
вказані рішення підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Підставою для винесення спірних
податкових повідомлень-рішень стало
виявлення податковим органом, що обсяг
виручки від здійснення
підприємницької діяльності позивачем
на спрощеній системі оподаткування у
період з 2 по 3 квартал 2008 р., відповідно
до виписок руху коштів по банківському
рахунку Сумської обласної дирекції АТ
"Райффайзен Банк Аваль", що відображено
на стор.4-5 акту перевірки (а.с. 13-14). В
судовому засіданні суду першої
інстанції представники податкового
органу зазначали, що в акті перевірки
була допущена технічна помилка,
зокрема, замість 2008 року помилково
зазначено рік отримання грошових
коштів - 2011р.

Із пояснень представника відповідача -
інспектора, що проводив перевірку,
слідує, що перевірка була проведена в
приміщенні податкової інспекції, ним
не було встановлено обсяг отриманих та
реалізованих товарів (робіт, послуг)
позивача в зв'язку із тим, що первинні
документи на придбання та реалізацію
товару ПП ОСОБА_1 не було надано.

При проведенні перевірки, ДПІ у м.Сумах
встановлено, що на розрахунковий
рахунок позивача надійшли кошти за
хлібобулочні вироби в сумі 2722019,87 грн.
протягом 2008 р., за наведених обставин,
податковий орган дійшов висновку про
порушення позивачем вимог п. 1 Указу
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва" від 03.07.1998 р. №727 (далі -
Указ №727), оскільки виручка позивача у
2008 році перевищує дозволений за
спрощеною системою оподаткування
рівень (500 000 грн.)

Дані обставини позивачем не
заперечувалися, при цьому позивач
зазначив, що у 2-3 кварталі 2008 році у
нього були в наявності всі документи,
що підтверджували суми валових витрат,
які б вплинули на розмір визначення
суми чистого прибутку, але у зв'язку із
тим, що сплинув термін їх зберігання -
1095 днів, передбачений як Законом
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" так і нормами Податкового
кодексу України, на час проведення
перевірки такі документи невраховані
податковим органом.

На час виникнення спірних
правовідносин у 2008 році, Указом
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва" запроваджено
спеціальний режим оподаткування,
обліку і звітності, спрямований на
підтримку суб'єктів малого
підприємництва.

Положеннями ст.1 зазначеного Указу
передбачено, що спрощена система
оподаткування, обліку та звітності
запроваджується для таких суб'єктів
малого підприємництва фізичних осіб,
які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної
особи і у трудових відносинах з якими,
включаючи членів їх сімей, протягом
року перебуває не більше 10 осіб та
обсяг виручки яких від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за
рік не перевищує 500 тис. гривень

Відповідно до статті 2 Указу суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа сплачує єдиний податок щомісяця
не пізніше 20 числа наступного місяця на
окремий рахунок відділень Державного
казначейства України.

Наявність хоча б однієї з таких підстав
як: загальна сума від здійснення
операцій з поставки товарів (послуг), що
перевищує допустимий розмір для
платників єдиного податку; здійснення
операцій або укладання угод на суму, що
перевищує допустимий розмір для
підприємців-платників єдиного податку;
перевищення обсягу виручки,
максимально встановленого для
платників єдиного податку;
недотримання форми розрахунків -
передбачають перереєстрацію платника
єдиного податку платником податків на
загальних підставах.

У разі перевищення обмеження щодо
обсягу виручки від реалізації
продуктів (товарів, робіт, послуг) за
рік, встановленого положеннями Указу
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва", у особи, яка перебуває
на спрощеній системі оподаткування,
виникає безумовний обов'язок
зареєструватися платником податку на
додану вартість, який не може ставитися
у залежність від дотримання платником
відповідних умов, визначених Законом
України "Про податок на додану
вартість".

Згідно акту перевірки встановлено, що
ПП ОСОБА_1 в період з 2-3 кварталу 2008р.
перебувала на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності, а у
1 та з 3 кварталу 2008р. по 31.12.2011р.
перебувала на загальній системі
оподаткування, за видом діяльності -
оптова торгівля, у 2008 році позивачем
було сплачено 1200 грн. податків (зборів).
Дані обставини сторонами не
оспорюються.

Відповідно до пп.15.1.1. п.15.1 ст.15 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" (чинного на час виникнення
спірних правовідносин), за винятком
випадків, визначених підпунктом 15.1.2
цього пункту, податковий орган має
право самостійно визначити суму
податкових зобов'язань платника
податків у випадках, визначених цим
Законом, не пізніше закінчення 1095 дня,
наступного за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації,
а у разі, коли така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
податковий орган не визначає суму
податкових зобов'язань, платник
податків вважається вільним від такого
податкового зобов'язання, а спір
стосовно такої декларації не підлягає
розгляду в адміністративному або
судовому порядку.

За змістом пп. 15.1.2 цієї ж статті
податкове зобов'язання може бути
нараховане або провадження у справі
про стягнення такого податку може бути
розпочате без дотримання строку
давності, визначеного у підпункті 15.1.1
цього пункту, у разі коли а) податкову
декларацію за період, коли виникло
податкове зобов'язання, не було подано;
б) судом встановлено скоєння злочину
посадовими особами платника податків
або фізичною особою - платником
податків щодо умисного ухилення від
сплати зазначеного податкового
зобов'язання.

Аналогічне положення міститься і у
Податковому кодексі України
відповідно до п. 102.1 ст. 102 якого
визначено, що контролюючий орган, крім
випадків, визначених пунктом 102.2 цієї
статті, має право самостійно визначити
суму грошових зобов'язань платника
податків у випадках, визначених цим
Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня,
що настає за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації
та/або граничного строку сплати
грошових зобов'язань, нарахованих
контролюючим органом, а якщо така
податкова декларація була надана
пізніше, - за днем її фактичного
подання. Якщо протягом зазначеного
строку контролюючий орган не визначає
суму грошових зобов'язань, платник
податків вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Відповідно до п.2 Порядку видачі
Свідоцтва про сплату єдиного податку,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 29
жовтня 1999 року N 599, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 02
листопада 1999 р. за N 752/404, чинного на час
виникнення спірних правовідносин,
заява про видачу свідоцтва має бути
подана не пізніше ніж за 15 днів до
початку кварталу, з якого він обирає
спосіб оподаткування доходів за єдиним
податком за умови сплати всіх
установлених податків та обов'язкових
платежів, термін сплати яких настав на
дату подання заяви.

Відповідно до п. 9 зазначеного Порядку
протягом року для платника єдиного
податку встановлюються звітні періоди,
що дорівнюють кварталу. Протягом 5 днів
після закінчення звітного періоду
платник єдиного податку подає звіт
згідно з додатком 3 до цього Порядку,
який залишається у справі платника
єдиного податку. Звіт подається
особисто платником єдиного податку або
надсилається поштою до органу
державної податкової служби за місцем
державної реєстрації його як суб'єкта
підприємницької діяльності.

Податковим органом не доведено
своєчасність донарахування грошових
зобов'язань позивачу за 2-3 кварталу 2008
р., не доведено належними доказами ту
обставину, що позивачем не було подано
до податкового органу відповідні
податкові декларації у 2008 році,
оскільки відповідно до довідки ДПІ у м.
Сумах від 20.062014р. №33251/18-19-17-0638 слідує, що
станом 20.06.2014р. всі документи платників
податків по 2008 рік включно знищені в
ДПІ у м. Сумах згідно акту від 01.04.2014р.
"Про вилучення для знищення документів
не внесених до Національного архівного
фонду", враховуючи те, що закінчився
п'ятирічний строк для зберігання
(а.с.133). Матеріали справи також не
містяться доказів того, що до позивача
за 2008 р. застосовувалися штрафні
(фінансові) санкції за неподання
відповідної щоквартальної звітності.

При цьому податковий орган, як
контролюючий орган, зобов'язаний
своєчасно проводити перевірку
діяльності платників податків щодо
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства, але
даним правом податковий орган у термін
1095 днів з дня виникнення такого права
не скористався, доказів того, що
податковим органом було своєчасно
проведено перевірку та донараховано
податкове зобов'язання позивачу
матеріали справи не містять.

Оскільки позивач зобов'язаний був
подавати звітність щокварталу, в
даному випадку за 2 та 3 квартал 2008 року
(тобто до дня переходу на загальну
систему оподаткування у 4 кварталі 2008
р.), з граничного терміну подання даних
звітів почав спливати строк давності
для визначення суми грошових
зобов'язань платнику податків. А відтак
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, якими визначено
позивачу суми грошового зобов'язання з
податку на додану вартість та податку з
доходів фізичних осіб за 2-3 квартали 2008
року, виявлені податковим органом лише
у 2012 році з пропуском строку,
встановленого п. 102.1 ст. 102 Податкового
кодексу України, враховуючи те, що
строк скінчився у 2011 році.

Стосовно посилання відповідача на те,
що ДПІ у м. Сумах спірні податкові
повідомлення-рішення не мав можливості
прийняти до 08.01.2014р., оскільки перевірка
діяльності ПП ОСОБА_4 призначалася
відповідно до постанови слідчого, а
згідно п. 86.9 ст.89 ПК України, в редакції,
що діяла на час проведення перевірки у
2012 році, у разі якщо грошове
зобов'язання розраховується органом
державної податкової служби за
результатами перевірки, призначеної
відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду, колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно матеріалів справи, ухвалою
Глухівського міськрайонного суду від
21.10.2013р. провадження у кримінальній
справі було закрито з нереабілітуючих
підстав, при цьому дана справа
стосується не позивача, а іншої особи -
працівника ПАТ "Глухівський
хлібокомбінат" (а.с.28-40). Також слід
зазначити, що з 04.01.2013р. п. 86.9 ст.89 ПК
України викладено в новій редакції,
відповідно до якої, грошове
зобов'язання не може бути розраховано
органом державної податкової служби за
результатами перевірки, проведеної з
обставин, визначених підпунктом 78.1.11
пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо
кримінального провадження, у якому
розслідується кримінальне
правопорушення стосовно фізичної
особи - підприємця, що перевіряється, до
дня набрання судового рішення
(обвинувальний вирок, ухвала про
закриття кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами).

Як зазначено вище, доказів того, що
відносно позивача було порушено
кримінальну справу матеріали справи не
містять, в провадженні правоохоронних
знаходилася кримінальна справа
відносно зовсім іншої особи.

Стосовно відсутності на перевірки
первинних документів ПП ОСОБА_4 за 2008
рік, колегія суддів зазначає, що
відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового
Кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.3 статті 44 Податкового
кодексу України передбачено, що
платники податків зобов'язані
забезпечити зберігання документів, а
також документів, пов'язаних із
виконанням вимог законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
менш як 1095 днів з дня подання
податкової звітності, для складення
якої використовуються зазначені
документи, а у разі її неподання - з
передбаченого цим Кодексом граничного
терміну подання такої звітності.

В даному випадку перевіряємий період
позивача є 2-3 квартал 2008 року, а грошові
зобов'язання виявлені у 2012 році,
донараховані податковим органом лише у
січні 2014 року, тобто на час прийняття
спірного податкового
повідомлення-рішення строк для
визначення грошових зобов'язань минув.

Дана позиція суду узгоджується із
практикою Вищого адміністративного
суду України, викладеною в ухвалі від
08.04.2013р. по справі № К-31866/10.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції обґрунтовано визнав
протиправним та скасував податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Сумах
№/125 від 08.01.2014р. в повному обсязі,
а також частково №/126 від 08.01.2014р. в
частині збільшення позивачу суми
грошового зобов'язання в розмірі 249977,24
грн., в зв'язку із перевищенням строку,
передбаченого ст. 102 Податкового
кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Таким чином, позовні вимоги в частині
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м.Сумах
№/126 від 08.01.2014р. в частині
застосування штрафної (фінансової)
санкції в розмірі 170 грн. не є предметом
апеляційного перегляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про недоведеність факту
порушення податкового законодавства з
боку позивача та про неправомірність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано частково
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 24.06.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 24.06.2014р. по
справі № 818/820/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бершов Г.Є.
Бегунц А.О.