Справа № 2а-3374/10/1970
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/29165/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Тернопільський електромеханічний
завод» до Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 квітня 2013
року, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Тернопільський електромеханічний
завод» звернулося до Тернопільського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просило скасувати рішення відповідача
про призначення пенсії за віком на
пільгових умовах ОСОБА_4, згідно п. «б»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
вчинити дії, щодо призначення пенсії за
віком на пільгових умовах ОСОБА_4
згідно ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17
листопада 2010 року відмовлено в
задоволенні адміністративного позову.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 квітня 2013
року скасовано постанову суду першої
інстанції та прийнято нову постанову,
якою задоволено позовні вимоги.
Скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
про призначення пенсії за віком на
пільгових умовах ОСОБА_4, щодо
призначення згідно п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі призначити
ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових
умовах згідно ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Відповідач, Управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі, не
погодився з постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 квітня 2013 року і звернувся до суду
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду апеляційної
інстанції та прийняти нове судове
рішення, яким задовольнити касаційну
скаргу, посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про задоволення
касаційної скарги, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини.

ОСОБА_4 з 01 листопада 1976 року працював
на Державному підприємстві
«Тернопільський електромеханічний
завод» (з 1995 року Відкрите акціонерне
товариство «Тернопільський
електромеханічний завод») за
спеціальністю електрозварник. В 2002
році на підставі його заяви був
звільнений з роботи за власним
бажанням.

17 жовтня 2009 року ОСОБА_4 досяг
пенсійного віку та 11 січня 2010 року
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі із заявою
про призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах. Проте, 14 квітня 2010
року йому було відмовлено в
призначенні вказаної пенсії.

Не погодившись із вказаною відмовою
ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною
завою про зобов'язання призначити
пенсію на пільгових умовах. Суди першої
та апеляційної інстанцій, прийшли до
висновку, що ОСОБА_4 має право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах на підставі п. «б» ст.
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення». На виконання зазначених
рішень Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі було призначено
пенсію за віком на пільгових умовах
ОСОБА_4

Не погодившись із зазначеними діями
відповідача, Відкрите акціонерне
товариство «Тернопільський
електромеханічний завод» звернулося з
даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до вимог ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.
Оскільки, судовими рішеннями вже було
встановлено, що ОСОБА_4 набув право на
пенсію на пільгових умовах на підставі
п. «б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», тому позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, Львівський апеляційний
адміністративний суд дійшов висновку,
що ОСОБА_4 працював на Відкритому
акціонерному товаристві
«Тернопільський електромеханічний
завод» з 01 листопада 1976 по 2002 рік на
посаді, яка була включена до Списку № 2,
що була затверджена постановою Ради
Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956
року, виконуючи роботи які давали право
на пенсію на пільгових умовах та набув
необхідний повний стаж на значених
роботах до 01 січня 1992 року, що давав
право на пенсію на пільгових умовах
передбачених Законом України «Про
пенсійне забезпечення», тому пільгова
пенсія мала бути призначена на
підставі ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Проте, з таким висновком суду
апеляційної інстанції не можна
погодитися з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 6 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, Відкрите акціонерне
товариство «Тернопільський
електромеханічний завод» звернулось з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі, оскільки, не
погодилося з рішенням останнього про
призначення пенсії ОСОБА_4 на підставі
п. «б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

З вище зазначеного рішення відповідача
не вбачається порушення прав, свобод та
інтересів позивача.

Крім того, відповідно до приписів ст. 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

У відповідності до частини п'ятої
статті 124 Конституції України судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Згідно зі статтею 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для органів,
підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб, інших
фізичних осіб і підлягає виконанню на
всій території України.

Проте, суд апеляційної інстанції при
вирішенні спору не врахував судові
рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області, залишені без змін Апеляційним
судом Тернопільської області, якими
підтверджено правомірність та
законність спірного рішення про
призначення пенсії.

Вказані рішення не були скасовані,
набрали законної сили та є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Перевіривши матеріали справи та
встановлені судом першої інстанції
обставини, суд касаційної інстанції
погоджується з тим, що Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
правомірно прийнято рішення, щодо
призначення пенсії на пільгових умовах
ОСОБА_4 на підставі п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладене постанова
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2010 року, ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального та
процесуального права, тому рішення
суду апеляційної інстанції підлягає
скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 225, 226, 231 КАС
України суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
- задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 квітня 2013
року - скасувати, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17
листопада 2010 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
О.Ф. Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець