Справа № 808/1312/13-а
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

17 вересня 2014 року (16 год. 20 хв.) Справа №
808/1312/13-а м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді - Киселя Р.В.,
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Комунального підприємства
«Водоканал» до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів про скасування
податкового повідомлення-рішення.

04.02.2013 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Комунального
підприємства «Водоканал» (далі -
позивач) до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Запоріжжя Державної податкової служби
(далі - відповідач), в якому позивач
просить скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача
№ від 18.01.2013 про нарахування
штрафних санкцій у сумі 1020,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
на підставі акту від 03.01.2013 № 2/28-0/03327121
камеральної перевірки щодо порядку
заповнення та подання Податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платника
податку, і сум утриманого податку
позивача за 2-4 квартали 2011 року, 1-3
квартали 2012 року (далі - Акт перевірки),
відповідачем було прийняте податкове
повідомлення - рішення № від
18.01.2013, за яким до позивача було
застосовано штрафні фінансові санкції
на суму 1020,00 грн. Позивач вважає
висновки відповідача, зроблені в Акті
перевірки, щодо наявності з боку
позивача порушень вимог податкового
законодавства необґрунтованими та
безпідставними.

Ухвалою судді від 05.02.2013 провадження у
справі було відкрите, судове засідання
призначене на 14.02.2013.

У судовому засіданні 14.02.2013
оголошувалась перерва до 27.02.2013.

Ухвалою від 27.02.2013 провадження у справі
було зупинене до набрання законної
сили судовим рішенням у
адміністративній справі №0870/12524/12 за
позовом Комунального підприємства
«Водоканал» до Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжя Державної податкової
служби про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Ухвалою від 17.09.2014, у зв'язку з набранням
законної сили судовим рішенням у
справі №0870/12524/12, провадження у цій
справі було поновлене, судове
засідання призначене на 17.09.2014.

17.09.2014 до суду надійшло клопотання
позивача, погоджене представником
відповідачем, про розгляд справи за
відсутності уповноваженого
представника позивача.

Ухвалою від 17.09.2014 було здійснене
процесуальне правонаступництво
первинного відповідача його
правонаступником, замінено
відповідача по справі - Спеціалізовану
державну податкову інспекцію по роботі
з великими платниками податків у м.
Запоріжжі його правонаступником
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

На підставі вимог ч. 6 ст. 128 КАС України
суд розглянув справу в порядку
письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

ВСТАНОВИВ:

На підставі п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, та п. 75.1
ст. 75 Податкового кодексу України у
період з 03.01.2013 по 03.01.2013 відповідачем
була проведена камеральна перевірка
щодо порядку заповнення та подання
Податкового розрахунку суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платника податку, і сум утриманого
податку позивача за 2-4 квартали 2011 року,
1-3 квартали 2012 року.

За наслідками перевірки 03.01.2013
відповідачем був складений Акт
перевірки, за висновками якого
відповідачем встановлено порушення
позивачем пп. «б» п. 176.2 ст. 176, ч. 2 п. 119.2
ст. 119 Податкового кодексу України, а
саме позивачем подано Податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платника
податку, і сум утриманого податку
(форма №1-ДФ) з недостовірними
відомостями та помилками 2-4 квартали 2011
року, 1-3 квартали 2012 року.

Зазначені висновки обґрунтовані тим,
що позивачем були подані уточнюючи
розрахунки податкової звітності (форми
№1-ДФ) за 2 квартал 2011 року: від 05.04.2012
№, від 15.09.2011 № , від 28.12.2011
№; за 3 квартал 2011 року: від 27.12.2011
№ , від 05.04.2012 №; за 4 квартал
2011 року від 03.04.2012 №; за 1 квартал
2012 року: від 07.06.2012 №, від 15.10.2012
№, від 07.06.2012 №; за 2 квартал
2012 року: від 22.10.2012 №, від 22.08.2012
№; за 3 квартал 2012 року від 20.11.2012
року №, в яких виправлені помилки,
самостійно виявлені платником
податків, а саме внесення змін до
ідентифікаційних номерів найманих
працівників ознак пільги.

08.01.2013 позивачем були подані
заперечення на Акт перевірки, які не
були враховані відповідачем.

На підставі Акту перевірки 18.01.2013
відповідачем було прийняте податкове
повідомлення-рішення №, яким до
позивача було застосовано штрафні
санкції на загальну суму 1020,00 грн.

Не погодившись із зазначеним
податковим повідомленням-рішенням
позивач звернувся до суду із цим
позовом.

Надаючи правову оцінку обставинами
справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та /або сплаченого податку.

Згідно зі ст. 49 Податкового кодексу
України, податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків.
Податкові декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
в тому числі, що дорівнює календарному
кварталу або календарному півріччю (у
тому числі в разі сплати квартальних
або піврічних авансових внесків) -
протягом 40 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) кварталу
(півріччя);

Стаття 51 Податкового кодексу України
визначає порядок подання відомостей
про суми виплачених доходів платникам
податків - фізичним особам.

Так, податковий агент зобов'язаний
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податків, а також сум
нарахованого та утриманого з них
податку органу державної податкової
служби за місцем свого обліку.

Відповідно до п.176.1 ст. 176 Податкового
кодексу України платники податку
зобов'язані вести облік доходів і
витрат в обсягах, необхідних для
визначення суми загального річного
оподатковуваного доходу, у разі якщо
такий платник податку зобов'язаний
відповідно до цього розділу подавати
декларацію або має право на таке
подання з метою повернення надміру
сплачених податків, у тому числі при
застосуванні права на податкову
знижку, подавати податкову декларацію
за встановленою формою у визначені
строки у випадках, коли згідно з
нормами цього розділу таке подання є
обов'язковим.

Згідно з п. 176.2 ст. 176 Податкового
кодексу України, особи, які відповідно
до цього Кодексу мають статус
податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до органу
державної податкової служби за місцем
свого розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

Правила та порядок складання та
подання податкових розрахунків
затверджені наказом ДПА України від
24.12.2010 №1020 «Про затвердження форми
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (форма №1ДФ) та Порядку
заповнення та подання податковими
агентами Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку».

Так, податковий розрахунок подається
окремо за кожний квартал (податковий
період) протягом 40 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного кварталу. Окремий податковий
розрахунок за календарний рік не
подається.

Надається він до органу ДПС за
місцезнаходженням податкового агента -
юридичної особи або її відокремлених
підрозділів чи до органу державної
податкової служби за податковою
адресою фізичної особи - податкового
агента. Він може бути наданий органу
державної податкової служби в
електронній формі за добровільним
рішенням податкового агента.

Податковий розрахунок подається
податковими агентами із штатною
чисельністю працівників до 1000 осіб
єдиним документом на всіх, що працюють,
з обов'язковим заповненням їхніх
податкових номерів або серії та номера
паспорта (для фізичних осіб, які через
свої релігійні переконання
відмовились від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та повідомили
про це відповідний орган державної
податкової служби і мають відмітку у
паспорті) - однією порцією. Якщо штатна
чисельність працівників є більшою ніж
1000 осіб, можливе подання податкового
розрахунку кількома порціями, кожна з
яких являє собою окремий податковий
розрахунок із своїм номером порції.
Строк подання останньої порції не
повинен перевищувати встановленого
строку подання податкового розрахунку.
Аркуші окремого податкового
розрахунку зшиваються.

Пунктом 171.1 ст. 171 Податкового кодексу
України передбачено, що особою,
відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з доходів у вигляді
заробітної плати, є роботодавець, який
виплачує такі доходи на користь
платника податку.

Особи, які відповідно до цього Кодексу
мають статус податкових агентів,
зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до органу
державної податкової служби за місцем
свого розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду.

Запровадження інших форм звітності з
зазначених питань не допускається.

Своєчасне подання позивачем
податкової звітності за формою №1-ДФ за
2-4 квартали 2011 року, 1-3 квартали 2012 року
визнається представниками сторін та,
відповідно до приписів частини 3 статті
72 Кодексу адміністративного
судочинства України, зазначені
обставини не потребують доказуванню.

Пунктом 50.1 ст. 50 Податкового кодексу
України передбачено, у разі якщо у
майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно виявляє
помилки, що містяться у раніше поданій
ним податковій декларації (крім
обмежень, визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно виявлені.

Платник податків, який самостійно
виявляє факт заниження податкового
зобов'язання минулих податкових
періодів, зобов'язаний, за винятком
випадків, установлених пунктом 50.2 цієї
статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок
і сплатити суму недоплати та штраф у
розмірі трьох відсотків від такої суми
до подання такого уточнюючого
розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у
складі декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Якщо після подачі декларації за
звітний період платник податків подає
нову декларацію з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період, то штрафи,
визначені у цьому пункті, не
застосовуються.

Обмеження щодо можливості подачі
уточнюючих розрахунків визначені п. 50.2
ст. 50 Податкового кодексу України,
відповідно до якого платник податків
під час проведення документальних
планових та позапланових виїзних
перевірок не має права подавати
уточнюючі розрахунки до поданих ним
раніше податкових декларацій за
будь-який звітний (податковий) період з
відповідного податку і збору, який
перевіряється контролюючим органом.

Як встановлено судом, уточнюючи
розрахунки податкової звітності (форми
№1-ДФ) подані позивачем: за 2 квартал 2011
року: від 05.04.2012 №, від 15.09.2011 №
, від 28.12.2011 №; за 3 квартал 2011
року: від 27.12.2011 № , від 05.04.2012
№; за 4 квартал 2011 року від 03.04.2012
№; за 1 квартал 2012 року: від 07.06.2012
№, від 15.10.2012 №, від 07.06.2012
№; за 2 квартал 2012 року: від 22.10.2012
№, від 22.08.2012 №; за 3 квартал
2012 року від 20.11.2012 року №, в яких
виправлені помилки, самостійно
виявлені платником податків, а саме
внесення змін до ідентифікаційних
номерів найманих працівників ознак
пільги.

Положеннями ст. 109 Податкового кодексу
України передбачено, що податковими
правопорушеннями є протиправні діяння
(дія чи бездіяльність) платників
податків, податкових агентів, та/або їх
посадових осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх
посадовими особами та посадовими
особами контролюючих органів порушень
законів з питань оподаткування та
порушень вимог, встановлених іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, тягне за собою
відповідальність, передбачену цим
Кодексом та іншими законами України.

З аналізу наведеної норми вбачається,
що податкове правопорушення це діяння
яке посягає на важливі для держави
суспільні відносини, порушення яких є
шкідливим як для держави так і
суспільства.

Протиправність податкового
правопорушення є діянням, яке призвело
до невиконання або неналежного
виконання вимог, установлених ПК
України, контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи.

Податковим Кодексом України
вимагається від податкових агентів
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку, своєчасно подавати у
строки податковий розрахунок суми
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, а також суми
утриманого з них податку до органу
державної податкової служби за місцем
свого розташування та усувати
самостійно виявлені помилки.

Відповідальність за податкові
правопорушення в частині неподання,
подання з порушенням встановлених
строків, подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку передбачена п.
119.2 ст. 119 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 119.2 ст. 119 Податкового
кодексу України неподання, подання с
порушенням встановлених строків,
подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку тягнуть за
собою накладення штрафу у розмірі 510,00
грн. Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке саме
порушення - тягнуть за собою накладення
штрафу у розмірі 1020,00 грн.

Судом встановлено, що за повторне,
протягом року, порушення вимог п. 119.2 ст.
119 Податкового кодексу України до
позивача було застосовано штрафні
санкції у розмірі 1020,00 грн., про що
складено оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

За приписами ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що в провадженні
Запорізького окружного
адміністративного суду перебувала
адміністративна справа №0870/12524/12 щодо
спору між тими саме сторонами з приводу
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
07.12.2012, яким до позивача, за подання
податкової звітності (форма №1-ДФ) з
недостовірними відомостями та
помилками за 1 квартал 2011 року,
застосовані штрафні (фінансові)
санкції з податку на доходи фізичних
осіб у сумі 1,00 грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.01.2011 по
справі №0870/12524/12, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23.10.2013, адміністративний позов було
задоволено у повному обсязі, скасовано
прийняте відповідачем податкове
повідомлення-рішення № від
07.12.2012.

Таким чином, постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від
21.01.2011 по справі №0870/12524/12, було
скасовано повідомлення-рішення, яким
позивачу нараховані штрафні санкції з
податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 1 гривні за перше порушення
вимог п. 119.2 ст. 119 ПК України.

Отже, судовим рішенням, яке набрало
законної сили, фактично встановлені ті
обставини, що позивачем було своєчасно
подано до податкового органу
відповідну звітність, а також
самостійно усунуто виявлені помилки,
які не стосуються сумарних показників
сум доходів, нарахованих (сплачених) на
користь платника податків, сум
утриманого з них податку, у зв'язку з
чим бюджет не зазнав втрат. Відтак, суд
дійшов висновку про необґрунтованість
та недоведеність висновку податкового
органу про порушення позивачем вимог
податкового законодавства, у зв'язку з
чим підстави для застосування штрафних
санкцій до позивача відсутні.

Таким чином, оскільки судовим рішенням,
яке набрало законної сили, встановлено
неправомірність застосування до
позивача штрафних санкцій з податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 1 гривні
за перше порушення вимог п. 119.2 ст. 119 ПК
України, то відповідно, відсутні і
підстави для нарахування штрафних
санкцій з податку на доходи фізичних
осіб у розмірі 1020,00 грн. за друге
повторне порушення вимог п. 119.2 ст. 119 ПК
України (відсутня ознака повторності).

Крім того, суд вважає необґрунтованим
рішення відповідача щодо нарахування
позивачу штрафу за п. 119.2 ст. 119 ПК
України, оскільки станом на дату
прийняття оскаржуваного ППР відсутня
подія правопорушення (помилка у
податковій звітності усунена).

З наведених підстав, суд дійшов
висновку про неправомірність
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, яким до позивача
було застосовано штрафні санкції на
загальну суму 1020,00 грн.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Доданим до матеріалів справи платіжним
дорученням від 29.01.2013 документально
підтверджується факт сплати позивачем
судового збору в сумі 114,70 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на
користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Комунального
підприємства «Водоканал» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 18.01.2013, прийняте Спеціалізованою
державною податковою інспекцією по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі Державної податкової
служби, яким Комунальне підприємство
«Водоканал» було зобов'язано сплатити
штраф у розмірі 1020,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Комунального підприємства
«Водоканал» (,
зареєстроване: 69002, м. Запоріжжя, вул.
Артема, буд. 61) судовий збір у сумі 114,70
грн. (сто чотирнадцять гривень 70 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль