Справа № 2а-83/08/1522
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/45593/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівМороз Л.Л. Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку
попередній розгляд адміністративної
справи за позовом ОСОБА_4 до Одеської
міської ради, Одеської регіональної
філії державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах" про визнання дій
незаконними та визнання права
власності за касаційною скаргою ОСОБА_6
- представника ОСОБА_4 на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23 червня 2010
року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2007 року ОСОБА_4 в Приморському
районному суді

м. Одеси пред'явив позов до Одеської
міської ради, Одеської регіональної
філії державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах" про визнання дій
незаконними та визнання права
власності.

Просив визнати незаконною відмову
міської ради передати йому у власність
земельну ділянку на території м. Одеси;
визнати за ним право власності на
земельну ділянку площею 940,00 кв.м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд; зобов'язати Одеську
регіональну філію Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастр) при державному
комітеті України по земельних
ресурсах" зареєструвати та видати
державний акт на право власності на
земельну ділянку, визнати за ним право
власності на земельну ділянку,
визначити порядок виконання постанови,
роз'яснивши, що дана постанова є
підставою для підписання державного
акту на право власності на земельну
ділянку.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 17 квітня 2008 року позов
задоволено у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23 червня 2010
року апеляційну скаргу заступника
прокурора м. Одеси задоволено частково.

Постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 17 квітня 2008 року скасовано.

Провадження у справі за
адміністративним позовом

ОСОБА_4 до Одеської міської ради,
Одеської регіональної філії
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
державному комітеті України по
земельних ресурсах" про визнання права
власності на земельну ділянку закрито.

Роз'яснено позивачу, що розгляд таких
справ віднесено до компетенції
загального суду у порядку цивільного
судочинства.

Прийнято по справі нову постанову:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до
Одеської міської ради, Одеської
регіональної філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру при державному
комітеті України по земельних
ресурсах" про визнання незаконними дій
Одеської міської ради, що полягають у
відмові ОСОБА_4 безоплатно передати у
власність земельну ділянку площею 940.00
кв.м. у АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
зобов'язання Одеської регіональної
філії Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
державному комітеті України по
земельних ресурсах" зареєструвати та
видати ОСОБА_4 державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
940.00 кв.м. за цією ж адресою для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
апеляційного суду ОСОБА_6 - представник
ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.
Посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення апеляційного суду
скасувати в частині відмови у
задоволенні позову та залишити в силі в
цій частині постанову Приморського
районного суду м. Одеси від 17 квітня 2008
року.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суди першої та апеляційної інстанцій у
відповідності із вимогами частини
третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
повинні були перевірити чи оскаржувані
дії вчинені на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, безсторонньо,
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації, пропорційно, тобто з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілям, на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія) тощо, та в залежності від
встановленого - вирішити спір.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що позивачем не надано жодних належних
доказів того, що він має розроблений на
підставі наданого дозволу, та
узгоджений проект відведення
земельної ділянки та має право на
безоплатну передачу земельної ділянки
площею 940.00 кв.м., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, в
порядку встановленому Земельним
Кодексом України.

Колегія суддів вважає, що така правова
позиція суду апеляційної інстанції є
правильною з огляду на таке.

Відповідно до статті 116 Земельного
кодексу України (в редакції діючій на
момент звернення) громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування, або
державних органів приватизації, або
центрального органу виконавчої влади з
питань земельних ресурсів в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування. Безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі: а) приватизації
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; б) одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом. Передача земельних
ділянок безоплатно у власність
громадян у межах норм, визначених цим
Кодексом, провадиться один раз по
кожному виду використання. Надання у
користування земельної ділянки, що
перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Згідно із частинами першою, другою,
четвертою-одинадцятою статті 118
Земельного кодексу України (в редакції
діючій на момент звернення) громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Рішення органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Відповідний орган місцевого
самоврядування або орган виконавчої
влади в місячний термін розглядає
клопотання і надає дозвіл
підприємствам, установам та
організаціям на розробку проекту
приватизації земель.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання.

Відповідна місцева державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає заяву, а при
передачі земельної ділянки
фермерському господарству - також
висновки конкурсної комісії, і в разі
згоди на передачу земельної ділянки у
власність надає дозвіл на розробку
проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами.
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або орган)
місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
місячний строк розглядає проект
відведення та приймає рішення про
передачу земельної ділянки у
власність.

У разі відмови органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення заяви без розгляду
питання вирішується в судовому
порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 02
серпня 2007 року ОСОБА_4 звернувся до
Одеської міської ради з клопотанням
про передачу йому земельної ділянки
площею 940,00 кв.м. у АДРЕСА_1 у власність.

Проте, будь-яких доказів того, що йому у
встановленому порядку було надано
дозвіл на розроблення проекту
відведення земельної ділянки,
виготовлено такий проект і він
погоджений з відповідними службами
органу місцевого самоврядування,
ОСОБА_4 не надав. Відсутні у справі й
докази на підтвердження того, що ОСОБА_4
має право на передачу йому у власність
вказаної земельної ділянки з інших
підстав, у тому числі й на виконання
судових рішень.

Листом Одеського міського правління
земельних ресурсів Одеської міської
ради від 08 серпня 2007 року № 0126/Д-32-1173-08
ОСОБА_4 відмовлено у передачі у
власність земельної ділянки.

Не дотримання вимог Земельного кодексу
України не породжує для громадян права
вимагати передати у власність земельну
ділянку.

За таких обставин, дії відповідачів
щодо відмови ОСОБА_4 безоплатно
передати у власність земельну ділянку
площею 940,00 кв.м. у АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд є правомірними.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
апеляційним судом неправильно
застосовані норми матеріального чи
процесуального права і що призвело або
могло призвести до ухвалення
незаконного та необґрунтованого
судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 - представника
ОСОБА_4 залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 23 червня 2010 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_4 до Одеської
міської ради, Одеської регіональної
філії державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах" про визнання дій
незаконними та визнання права
власності - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.