Справа № 810/4536/14
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2014 року
810/4536/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Балаклицького А.І., розглянувши в
порядку скороченого провадження в м.
Києві адміністративну справу

за позовомТетіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській областідофізичної
особи-підприємця ОСОБА_1простягнення
податкового боргу,

в с т а н о в и в:

Тетіївська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Київській
області звернулась до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
з єдиного податку в сумі 1904,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно з даними податкового обліку у
відповідача утворилась заборгованість
перед бюджетом з єдиного податку.

Податкові органи в силу закону від
імені держави здійснюють функції з
контролю за своєчасністю, правильністю
нарахування та сплатою податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
стягнення з платників податків
заборгованості перед бюджетами та
державними цільовими фондами, у зв'язку
з чим позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України скорочене
провадження застосовується в
адміністративних справах щодо:
стягнення грошових сум, які
ґрунтуються на рішеннях суб'єкта
владних повноважень, щодо яких
завершився встановлений цим Кодексом
строк оскарження.

Позивач та відповідач належним чином
повідомлені про розгляд справи в
порядку скороченого провадження, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення
(рекомендованого).

Разом з тим, відповідач не скористався
наданим частиною третьою статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України правом щодо подачі заперечень
на адміністративний позов, а тому суд
розглядає справу на підставі наявних у
ній доказів.

Всебічно та об'єктивно дослідивши
матеріали справи, та оцінивши їх у
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 04.06.2004 та перебуває
на обліку як платник податків, зборів
та обов'язкових платежів в Тетіївській
ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області
з 15.06.2004.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
18.01.2012 відповідачем подано до
податкового органу заяву про
застосування спрощеної системи
оподаткування із зазначенням виду
діяльності - сільське господарство та
послуги пов'язані з ним; лісове
господарство та послуги пов'язані з
ним; оптова торгівля та посередництво в
торгівлі; роздрібна торгівля поза
магазинами; роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах.

З огляду на обраний відповідачем вид
діяльності та з урахуванням статті 291
Податкового кодексу України, він
відноситься до другої групи платників
єдиного податку.

Ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб-підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць (стаття 293
Податкового кодексу України).

Так, згідно з рішенням Тетіївської
міської ради Київської області "Про
затвердження ставок єдиного податку"
від 30.12.2011 №281 платникам єдиного
податку другої групи встановлено
ставку у розмірі 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року у разі
здійснення кількох видів
господарської діяльності або
здійснення діяльності на територіях
більш як однієї сільської, селищної або
міської ради.

Таким чином, ставка єдиного податку у
2012 році становила 214,60 грн., а у 2013 році -
229,40 грн.

За приписами пункту 295.1 статті 295
Податкового кодексу України
підприємці першої та другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше двадцятого числа (включно)
поточного місяця.

При цьому, нарахування авансових
внесків для платників єдиного податку
першої і другої груп здійснюється
органами державної податкової служби
на підставі заяви такого платника
єдиного податку щодо розміру обраної
ставки єдиного податку, заяви щодо
періоду щорічної відпустки та/або
заяви щодо терміну тимчасової втрати
працездатності (пункт 295.2 статті 295
Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з довідки про заборгованість
перед бюджетом, за відповідачем
рахується податкова заборгованість у
розмірі 1904,11 грн. зі сплати єдиного
податку за 2013 рік.

Однак, у встановлений Податковим
кодексом України строк відповідачем
самостійно узгоджену суму податкового
зобов'язання в повному обсязі не
сплачено.

Так, відповідно до п. 59.1 ст. 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми податкового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає йому
податкову вимогу.

Враховуючи вимоги статті 59 Податкового
кодексу України Тетіївської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області
виставлено відповідачу податкову
вимогу від 05.09.2013 №175-17 на суму 521,37 грн.

Проте, дана податкова вимога
залишилась без задоволення.

Таким чином, на час розгляду справи в
суді відповідачем податкова
заборгованість самостійно не сплачена
та складає 1904,11 грн.

Статтею 67 Конституції України
встановлено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий борг - це
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Отже, Відповідачем не виконане
зобов'язання платника податків
сплатити до бюджету відповідну суму
податкової заборгованості у порядку та
у строки визначені Податковим кодексом
України, у зв'язку з чим за Відповідачем
рахується податкова заборгованість
перед бюджетом на загальну суму 1904,11
грн.

Згідно з частиною першою статті 10
Закону України "Про державну податкову
службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-ХII,
державні податкові інспекції в
районах, містах без районного поділу,
районах у містах, міжрайонні та
об'єднані спеціалізовані державні
податкові інспекції здійснюють
контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати податків та зборів.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87
Податкового кодексу України, джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи
позивача відповідачем суду не надано.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, беручи до уваги ту обставину, що
суму заборгованості до державного
бюджету у розмірі 1904,11 грн. відповідач у
встановлені законодавством строки не
сплатив; наявність у нього вказаної
заборгованості підтверджується
доказами, що містяться у матеріалах
справи; доказів погашення відповідачем
зазначеної заборгованості на день
прийняття рішення не надано, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 11, 14, 69, 70, 71, 86, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Тетіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області -
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Тетіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області податковий борг з
єдиного податку в сумі 1904 (одна тисяча
дев'ятсот чотири) грн. 11 коп.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Київський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з моменту отримання копії
постанови.

Суддя
Балаклицький А. І.