Справа № 2а-12682/10/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 р.
Справа № 125834/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Керод Х.І.

з участю представника відповідача:
Легуцького І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Старосамбірської міжрайонної
державної податкової інспекції на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року у справі за позовом Малого
виробничо - комерційного приватного
підприємства до Державної податкової
інспекції у Турківському районі
Львівської області про визнання
протиправним та скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О
В И Л А:

29.12.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання протиправним
та скасування податкових
повідомлень-рішень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під
час проведення перевірки MB КПП «Агро»
ЛТД працівниками ДПІ у Турківському
районі Львівської області не було
враховано сплату нашим підприємством
ПДВ у сумі 2200 грн. згідно податкової
декларації за травень 2001 раку. На жаль,
з вини банку у зв'язку з банкрутством
банку, вказаний платіж до бюджету не
поступив. Таким чином, відповідач,
враховуючи, що кошти на сплату податків
до бюджету не надійшли, наступні
платежі у порядку календарної
черговості настання граничних
термінів сплати податкових зобов'язань
зарахувала в погашення заборгованості,
яка виникла у зв'язку з не
перечислениям АК АПБ «Україна» коштів
до бюджету. Аналогічно із запізненням
погашалися щомісячні податкові
зобов'язання з цих податків, у зв'язку з
чим, здійснювалось нарахування пені та
штрафних санкцій за несвоєчасне
перерахування до бюджету сум
податкових зобов'язань.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року адміністративний позов
задоволено. Визнано нечинним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Турківському
районі Львівської області від 10.12.2010
року №/0. Визнано нечинним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Турківському
районі Львівської області від 10.12.2010
року №/0. Визнано нечинним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Турківському
районі Львівської області від 10.12.2010
року №/0.

Старосамбірська міжрайонна державна
податкова інспекція постанову
оскаржила, не погодившись із
зазначеним судовим рішенням, подала
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та є незаконною,
просить оскаржувану постанову змінити
та відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що кошти на сплату податків,
нарахованих у картках особових
рахунків платника податків до бюджету
у встановлені терміни так і не
надійшли, податковою інспекцією,
відповідно до діючого законодавства,
наступні платежі, у порядку черговості
настання граничних термінів сплати
податкових зобов'язань, було
зараховано в погашення заборгованості,
яка виникла. Аналогічно із запізненням
платником податків погашалися
щомісячні податкові зобов'язання з цих
податків, у зв'язку з чим, здійснювалось
нарахування пені та штрафних санкцій
за несвоєчасне перерахування до
бюджету сум податкових зобов'язань.

У ході апеляційного розгляду
представник апелянта Лкгуцький І.І.
надав пояснення та просить
задовольнити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
податковим органом не надано суду
жодних доказів надіслання, протягом
двадцяти календарних днів від дня
отримання скарги платника податків,
поштою з повідомленням про вручення
або надання під розписку, МВК ПП
«Агро»ЛТД, вмотивованого рішення ДПА у
Львівській області за скаргою платника
податків.

У відповідності до абз.3 ст. 5.2.2. Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», якщо вмотивоване рішення за
скаргою платника податків не
надсилається платнику податків
протягом двадцятиденного строку або
протягом строку, продовженого за
рішенням керівника контролюючого
органу (або його заступника), така
скарга вважається повністю
задоволеною на користь платника
податків з дня, наступного за останнім
днем зазначених строків. Скарга
вважається також повністю задоволеною
на користь платника податків, якщо
рішення керівника контролюючого
органу (або його заступника) про
продовження строків її розгляду не
було надіслано платнику податків до
закінчення двадцятиденного строку,
зазначеного в абзаці першому цього
підпункту.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Правовідносини з приводу предмету
адміністративного позову між
позивачем та відповідачам були
врегульовані положеннями Закону
України «Про систему оподаткування»,
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», Закону України «Про платіжні
системи та переказ грошей в Україні» та
Закону України «Про Національний банк
України» в редакції чинній на час їх
дії.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що за результатами
перевірки матого виробничо -
комерційного приватного підприємства
«Агро»ЛТД на предмет дотримання вимог
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» проведеної 29.11.2010 року ДПІ у
Турківському районі Львівської
області.

На підставі даної перевірки було
складено Акт № від 29.11.2010 року про
результати перевірки за період з 30.03.2006
по 27.06.2008 року. Відповідно до вказаного
акту MB КПП «Агро»ЛТД сплатило
узгоджену суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість із затримкою до 90
календарних днів в сумі 2 771,96 грн.
Підприємству було нараховано штрафні
санкції за ставкою 50 % у розмір: 1 385,98
грн. та направлено податкове
повідомлення - рішення № /0 від 10
грудня 2010 року з вимогою сплатити штраф
у сумі 1385,98 грн.;

- Акт № від 29.11 2010 року про
результати перевірки за період з 29.12.2005
року по 30.08.2010 року. Відповідно до
вказаного акту, MB КПП «Агро»ЛТД
сплатило узгоджену суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість із затримкою від 31 до 90
календарних днів в сумі 23 746,84 грн.
Підприємству було нараховано штрафні
санкції за ставкою 20 % у розмірі 4 749,37
грн. та направлено податкове
повідомлення - рішення № /0 від 10
грудня 2010 року з вимогою сплатити штраф
у сумі 4749,37 грн.;

- Акт № від 29.11.2010 року про
результати перевірки за період з 30.11.2005
по 28.10.2010 року. Відповідно до вказаного
акту, MB КПП «Агро»ЛТД сплатило
узгоджену суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість із затримкою до 30
календарних днів в сумі 72628,38 грн.
Підприємству було нараховано штрафні
санкції за ставкою 10 % у розмірі 7 262,85
грн. та направлено податкове
повідомлення - рішення №/0 від 10
грудня 2010 року з вимогою сплатити штраф
у сумі 7262,85 грн.

Висновок про зазначені вище порушення
положень закону зроблено податковим
органом у зв'язку з не визнанням і не
врахуванням ДПІ у Турківському районі
Львівської області факту сплати 19.06.2001
року MB КПП «Агро»ЛТД податку на додану
вартість в сумі 2200 грн. Вказують, що
кошти на сплату податку до бюджету не
надійшли, наступні платежі у порядку
календарної черговості настання
граничних термінів сплати податкових
зобов'язань ДПІ у Турківському районі
Львівської області зарахувала в
погашення зазначеної заборгованості.

Як вбачається з платіжного доручення
№246 від 19.06.2001 року MB КПП «Агро» ЛТД
проплатило до бюджету податок на
додану вартість у сумі 2200 грн. На
підставі вказаного вище платіжного
доручення кошти в сумі 2200 грн. були
зняті з рахунку підприємства. Однак з
незалежних від MB КПП «Агро» ЛТД причин,
що підтверджується листом Львівської
дирекції АК АПБ «Україна» № 12-03/737,
вказана сума не була зарахована банком
(АК АПБ «Україна») на бюджетний рахунок.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Закону України
«Про систему оподаткування»(який був
чинний на час виникнення спірних
правовідносин), обов'язок фізичної
особи щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів) припиняється із
сплатою податку і збору (обов'язкового
платежу) або його скасуванням, а також у
разі смерті платника.

Відповідно до пп.16.5.1 п.16.5 ст.16 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», за порушення строків
перерахування податків, зборів
(обов'язкових платежів) до бюджетів або
державних цільових фондів,
встановлених Законом України «Про
платіжні системи та переказ грошей в
Україні» банк сплачує пеню за кожний
день прострочення, включаючи день
сплати, у розмірах, встановлених
підпунктом 16.4.1 пункту 16.4 статті 16, та
штрафні санкції, встановлені
підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 цього
Закону, а також несе іншу
відповідальність, встановлену цим
Законом, за порушення порядку
своєчасного та повного внесення
податку, збору (обов'язкового платежу)
до бюджету або державного цільового
фонду. При цьому платник податків,
зборів (обов'язкових платежів)
звільняється від відповідальності за
несвоєчасне або неповне зарахування
таких платежів до бюджетів та
державних цільових фондів, включаючи
нараховану пеню або штрафні санкції.

У відповідності до пп.16.5.2 п.16.5 ст.16
Закону, днем подання до установ банків
платіжного доручення за всіма видами
податкових платежів вважається день
його реєстрації у цих установах.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що з моменту
прийняття банком розрахункового
документа на виконання, вважається
виконаним обов'язок платника по сплаті
податків і виникає обов'язок банку
зарахувати вказані кошти на рахунок
утримувача.

Відповідно до статті 67 Конституції
України зобов'язує кожного сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції,
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

До 01.01.2011 року (станом на дату
виникнення спірних правовідносин)
спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлював
порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовим фондами» (далі-Закон № 2181).

Відповідно до пп. 4.1.1, 4.1.4 п. 4.1 статті 4
Закону № 2181 платник податків
самостійно обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає у податковій
декларації, крім випадків,
передбачених підпунктом «г» підпункту
4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї
статті. Податкова декларація подається
за базовий податковий (звітний) період,
у даному випадку таким є календарний
місяць (у тому числі при сплаті
місячних авансових внесків), протягом 20
календарних, днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Згідно з пункту 5.1, підп. 5.3.1 пункту 5.3,
підп. 5.4.1 п. 5.4 статті 5 Закону № 2181,
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків у
податковій декларації, вважається
узгодженим з дня подання такої
податкової декларації. Платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підп. 4.1.4 п. 4.1
статті 4 цього Закону для подання
податкової декларації. Узгоджена сума
податкового зобов'язання, не сплачена
платником податків у строки, визначені
цією статтею, визнається сумою
податкового боргу платника податків.

Відповідно до підп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону
№ 2181 у разі коли платник податків не
сплачує узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до підп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону
№ 2181 активи платника податків можуть
бути примусово стягнені в рахунок
погашення його податкового боргу
виключно за рішенням суду.

Перелік джерел самостійної сплати
податкового зобов'язання або
податкового боргу, а також джерела
погашення податкового боргу за
рішенням органу стягнення визначено у
ст. 7, згідно якої джерелами самостійної
сплати податкових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у тому
числі отримані від продажу товарів
(робіт, послуг), майна і немайнових
цінностей, випуску цінних паперів, у
тому числі корпоративних прав,
отримані у позику (кредит), а також з
інших джерел з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею.
Податкове зобов'язання або податковий
борг погашається виключно коштами, які
вносяться до відповідного бюджету у
гривнях. Отже, грошовий платіж є єдиною
формою сплати податкових зобов'язань і
погашення податкового боргу.

Відповідно до підпункту 7.7 статті 7
Закону № 2181 податковий борг
погашається попередньо погашенню
податкових зобов'язань, які не є
податковим боргом, у порядку
календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Згідно з пункту 6 статті 7 Закону
України «Про Національний банк
України», Національний банк України
визначає систему, порядок і форми
платежів, у тому числі між банками.
Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої Постановою
Правління НБУ від 21 січня 2004 року № 22,
передбачено, що кошти з рахунків
клієнтів банки списують лише за
дорученнями власників цих рахунків
(включаючи договірне списання коштів
згідно з главою 6 цієї Інструкції) або
на підставі платіжних вимог стягувачів
у разі примусового списання коштів
згідно з главою 5 цієї Інструкції.

Згідно з пункту 3.8 цієї Інструкції,
реквізит «призначення платежу»
платіжного доручення заповнюється
платником так, щоб надавати повну
інформацію про платіжні документи, на
підставі яких здійснюється
перерахування коштів отримувачу.
Повноту інформації визначає платник з
урахуванням вимог законодавства
України. Платник відповідає за дані, що
зазначені в реквізиті платіжного
доручення «Призначення платежу». Банк
перевіряє заповнення цього реквізиту
на відповідність вимогам, викладеним у
цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Отже, право визначати призначення
платежу належить виключно платнику
податку, а тому суми податкових
зобов'язань або податкового боргу, з
урахуванням вимог підпункту 16.5.2 пункту
16.5 статті 16 Закону № 2181, слід вважати
сплаченими у день реєстрації
банківською установою платіжного
документа із зазначеним у ньому
призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань або
податкового боргу, які визначив саме
платник податку.

Підставою для прийняття оскаржуваних
повідомлень-рішень від 29.11.2010 року, як
зазначив орган ДПС, є затримка у сплаті
узгоджених податкових зобов'язань.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що не відповідає
дійсності твердження відповідача про
наявність у платника податкового
боргу, що виник внаслідок несплати
узгоджених податкових зобов'язань,
визначених згідно з податкової
декларації з ПДВ за травень 2001 року.
Задекларовані суми платежів позивач
своєчасно та в повному обсязі сплатив
згідно з платіжних доручень від 19.06.2001
року №246, про що уже зазначено вище.

Крім цього відповідно до абз.1 ст. 5.2.2.
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», у разі коли платник податків
вважає, що контролюючий орган невірно
визначив суму податкового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству з питань
оподаткування або виходить за межі
його компетенції, встановленої
законом, такий платник податків має
право звернутися до контролюючого
органу із скаргою про перегляд цього
рішення, яка подається у письмовій
формі та може супроводжуватися
документами, розрахунками та доказами,
які платник податків вважає за
потрібне надати. Скарга повинна бути
подана контролюючому органу протягом
десяти календарних днів, наступних за
днем отримання платником податків
податкового повідомлення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується. Контролюючий орган
зобов'язаний прийняти вмотивоване
рішення та надіслати його протягом
двадцяти календарних днів від дня
отримання скарги платника податків на
його адресу поштою з повідомленням про
вручення або надати йому під розписку.
У разі коли контролюючий орган
надсилає платнику податків рішення про
повне або часткове незадоволення його
скарги, такий платник податків має
право звернутися протягом десяти
календарних днів, наступних за днем
отримання відповіді, з повторною
скаргою до контролюючого органу вищого
рівня, а при повторному повному або
частковому незадоволенні скарги - до
контролюючого органу вищого рівня із
дотриманням зазначеного десятиденного
строку для кожного випадку оскарження
та зазначеного двадцятиденного строку
для відповіді на нього.

16.02.2004 року на адресу MB КПП «Агро»ЛТД
податковим органом надіслано першу
податкову вимогу №1/9 від 10.02.2004 року з
визначеною сумою податкового боргу у
розмірі 2420,20 грн. У зв'язку з тим, що
позивач не погодився зі змістом вимоги
на адресу Турківського відділення
Самбірської ОДПІ було надіслано
скаргу, яку податковим органом
залишено без задоволення.

Будучи не згідним з рішенням
Турківського відділення Самбірського
ОДПІ, від 12.03.2004 року, 20 березня 2004 року,
МВК ПП «Агро»ЛТД направило скаргу на
ім'я голови ДПА у Львівській області.
Однак відповіді на вказану скаргу
підприємство не отримувало.

Податковим органом не надано суду
жодних доказів надіслання, протягом
двадцяти календарних днів від дня
отримання скарги платника податків,
поштою з повідомленням про вручення
або надання під розписку, МВК ПП
«Агро»ЛТД, вмотивованого рішення ДПА у
Львівській області за скаргою платника
податків.

У відповідності до абз.3 ст. 5.2.2. Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», якщо вмотивоване рішення за
скаргою платника податків не
надсилається платнику податків
протягом двадцятиденного строку або
протягом строку, продовженого за
рішенням керівника контролюючого
органу (або його заступника), така
скарга вважається повністю
задоволеною на користь платника
податків з дня, наступного за останнім
днем зазначених строків. Скарга
вважається також повністю задоволеною
на користь платника податків, якщо
рішення керівника контролюючого
органу (або його заступника) про
продовження строків її розгляду не
було надіслано платнику податків до
закінчення двадцятиденного строку,
зазначеного в абзаці першому цього
підпункту.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Старосамбірської
міжрайонної державної податкової
інспекції залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року у справі №2а-12682/10/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний