Справа № 461/8533/14-а
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.

Справа № 7424/14/876 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Рибачука А.І.,

за участі секретаря - Рак Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої
дитини ОСОБА_2 на ухвалу Галицького
районного суду м.Львова від 21 липня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітньої дитини
ОСОБА_2 до Львівського національного
університету імені Івана Франка, треті
особи Відділ у справах дітей
Залізничної районної державної
адміністрації Львівської міської ради
та прокуратура Залізничного району
м.Львова, про визнання неправомірними
дій та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В
И В :

18.07.2014 ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
Львівського національного
університету імені Івана Франка (далі -
ЛНУ), у якому просив визнати дії
посадових осіб ЛНУ неправомірними та
зобов'язати відповідача надати
можливість студентці ОСОБА_2 здати
літню сесію - заліки, іспити з подальшим
переведенням до іншого вищого
навчального закладу та заборонити її
відрахування в односторонньому
порядку.

Ухвалою Галицького районного суду
м.Львова від 21 липня 2014 року відмовлено
у відкритті провадження в справі
№461/8533/14-а.

Не погодившись із постановленою
ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_2, який
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та направити справу для
продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, апеляційну скаргу,
суд апеляційної інстанції приходить до
переконання, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції виходив із
того, відповідач не є суб'єктом владних
повноважень, а тому справа не підлягає
розгляду у порядку адміністративного
судочинства.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають фактичним обставинам
справи та є вірними з таких міркувань.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що обов'язковою ознакою
публічно-правового спору, який
підлягає розгляду судом в порядку
адміністративного судочинства, є
підпорядкованість одного учасника
публічно-правових відносин іншому -
суб'єкту владних повноважень та участь
у публічно-правовому спорі з однієї
сторони суб'єкта, наділеного владними
повноваженнями, який здійснює владні
управлінські функції. При цьому, такі
функції та повноваження повинні
здійснюватись цим суб'єктом саме у тих
правовідносинах, в межах яких виник
спір.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач просить визнати дії посадових
осіб ЛНУ неправомірними та зобов'язати
відповідача надати можливість
студентці ОСОБА_2 здати літню сесію -
заліки, іспити з подальшим
переведенням до іншого вищого
навчального закладу та заборонити її
відрахування в односторонньому
порядку.

Відповідно до ст.ст.23, 25, 26 Закону
України «Про вищу освіту» вищий
навчальний заклад є юридичною особою,
має відокремлене майно, може від свого
імені набувати майнових і особистих
немайнових прав і мати обов'язки, бути
позивачем і відповідачем у суді.
Університет - багатопрофільний вищий
навчальний заклaд четвертого рівня
акредитації, який провадить освітню
діяльність, пов'язану із здобуттям
певної вищої освіти та кваліфікації
широкого спектра природничих,
гуманітарних, технічних, економічних
та інших напрямів науки, техніки,
культури і мистецтв, проводить
фундаментальні та прикладні наукові
дослідження, є провідним
науково-методичним центром, має
розвинуту інфраструктуру навчальних,
наукових і науково-виробничих
підрозділів, відповідний рівень
кадрового і матеріально-технічного
забезпечення, сприяє поширенню
наукових знань та здійснює
культурно-просвітницьку діяльність.

Державному вищому навчальному закладу
IV рівня акредитації відповідно до
законодавства може бути надано статус
національного. Національному вищому
навчальному закладу за рішенням
Кабінету Міністрів України може бути
надано повноваження: укладати державні
контракти з виконавцями державного
замовлення для потреб вищого
навчального закладу; приймати рішення
про створення, реорганізацію,
ліквідацію підприємств, установ,
організацій, структурних підрозділів
вищого навчального закладу; вносити
пропозиції щодо передачі об'єктів
вищого навчального закладу до сфери
управління інших органів,
уповноважених управляти державним
майном, у комунальну власність та
передачі об'єктів комунальної
власності у державну власність і
віднесення їх до майна вищого
навчального закладу; виступати
орендодавцем нерухомого майна, що
належить вищому начальному закладу;
встановлювати і присвоювати вчені
звання доцента чи професора вищого
навчального закладу; визначати та
встановлювати власні форми морального
та матеріального заохочення
працівників вищого навчального
закладу.

Згідно п.1 Статуту ЛНУ, такий є
самоврядним та автономним вищим
навчальним закладом IV-го рівня
акредитації зі статусом національного,
який заснований державою та
фінансується з державного бюджету і
підпорядкований Міністерству освіти і
науки України.

В силу положень п.5 вказаного Статуту,
основною метою діяльності відповідача
є підготовка висококваліфікованих
фахівців згідно з державними
замовленнями і договірними
зобов'язаннями.

Втручання органів державної
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування в діяльність ЛНУ
допускається лише в випадках,
передбачених законодавством України
(п.9 Статуту ЛНУ).

Відтак, заявлені позивачем вимоги не
стосуються захисту його прав, свобод та
інтересів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів
державної влади, оскільки ЛНУ не має
встановлених нормами КАС України ознак
суб'єкта владних повноважень.

Вимоги ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_2 пов'язані
з захистом її суб'єктивного права у
приватно-правових договірних
відносинах між навчальним закладом,
який надає відповідні послуги і
студенткою даного навчального закладу
у зв'язку з чим даний спір не є
публічно-правовим.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

А тому, даний спір підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства, що
безпідставно не взято до уваги
позивачем при поданні позовної заяви.

Підсумовуючи, апеляційний суд
погоджується з висновками суду першої
інстанції стосовно того, що спір між
сторонами не має встановлених нормами
КАС ознак справи адміністративної
юрисдикції, і, відповідно, не повинен
вирішуватись адміністративним судом,
оскільки ЛНУ у спірних правовідносинах
не належить до суб'єктів владних
повноважень, які виконують відповідні
владні управлінські функції щодо
іншого суб'єкта цих відносин.

Таким чином, апеляційний суд приходить
до висновку про те, що суд першої
інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_2 залишити
без задоволення, а ухвалу Галицького
районного суду м.Львова від 21 липня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.Я. Качмар

Суддя
О.М. Гінда

Суддя
А.І. Рибачук

Повний текст виготовлений 19 вересня 2014
року.