Справа № 527/1462/14-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 р.Справа № 527/1462/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області, ОСОБА_1 на постанову
Глобинського районного суду
Полтавської області від 24.06.2014р. по
справі № 527/1462/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області

про визнання неправомірною відмови в
перерахунку пенсії та зобов`язання
провести нарахування та виплату пенсії
в належному розмірі,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області (далі - відповідач), в якому
просив суд:

- визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області в перерахунку та виплаті йому
його щомісячних державних пенсій
(основної та додаткової) відповідно до
вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-12, виходячи з
кратного розміру мінімальної пенсії за
віком, встановленої законом на час
виплат;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області здійснити йому
починаючи з 01 січня 2014 року перерахунок
та виплату його щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності в
розмірі відшкодування фактичних
збитків, як інваліду 2-ї групи, щодо
захворювання якого встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою в розмірі
не нижче 8 мінімальних пенсій за віком,
встановленої законом на час виплат,
відповідно до вимог ст.ст. 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 року № 796-12, з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", відповідні
виплати провести з урахуванням вже
проведених виплат;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області здійснити йому
починаючи з 01 січня 2014 року перерахунок
та виплату його щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
інваліду 2-ї групи, щодо захворювання
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат,
відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 № 796-12, з урахуванням ч. 1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідні виплати
провести з урахуванням вже проведених
виплат.

Постановою Глобинського районного
суду Полтавської області від 24.06.2014р.
зазначений позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області у здійсненні перерахунку та
виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1
в розмірах, передбачених ст. 50, ч.4 ст. 54,
67 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", з врахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
виходячи з кратного розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат за
період з 01.01.2014 року по 24.06.2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області здійснити
перерахунок щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності
ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по 24.06.2014 року по
другій групі інвалідності в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком,
відповідно до ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та з врахуванням ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області здійснити
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
ОСОБА_1 з 01.01.2014 по 24.06.2014 року другій
групі інвалідності в розмірі 75%
мінімальних пенсій за віком,
відповідно до ч. 1 ст. ст. 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та з врахуванням ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати, з куванням
фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Глобинського районного суду
Полтавської області від 24.06.2014 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
постанови Кабінету Міністрів України
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
№ 1210 від 23.11.2011 року, п. 13 Порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, ч. 7 ст. 20 Бюджетного кодексу
України, п. 7 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік", що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обставини викладені
в апеляційній скарзі.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні позовних вимог,
просить прийняти постанову, якою
змінити постанову Глобинського
районного суду Полтавської області від
24.06.2014р., скасувавши із резолютивної
частини рішення кінцеву дату
нарахувань та виплат державних пенсій,
а також зобов'язати відповідача подати
до суду звіт про виконання судового
рішення протягом 1 місяця з дня
набрання постановою законної сили.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
правильне по суті вирішення справи,
але з помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
а також вирішення судом першої
інстанції не всіх позовних вимог.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційних скарг, рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційних скарг,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач - ОСОБА_1, є інвалідом 2 групи та
віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1,
посвідченням серії НОМЕР_2.
Інвалідність позивача пов'язана з
виконанням обов'язків по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
(а.с. 6, 7).

Позивач перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області та отримує державну пенсію по
інвалідності, а також додаткову пенсію
згідно Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

На звернення позивача щодо перерахунку
пенсії, Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області, листом від 17.06.2014
року надано відповідь та повідомлено
заявника, що підстави для проведення
перерахунку пенсії, починаючи з 01.01.2014
року відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" відсутні,
розмір пенсії розрахований згідно
вимог чинного законодавства (а.с. 9).

Приймаючи рішення у справі, суд першої
інстанції виходив з наявності у
позивача права на отримання, починаючи
з 01 січня 2014 року щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності в
розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій
за віком та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
інваліду 2-ї групи, щодо захворювання
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат,
відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28
лютого 1991 року № 796-12.

Також судом першої інстанції
визначено розмір мінімальної пенсії за
віком, виходячи із приписів ч.1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" №796 (далі -
Закон № 796).

Статтею 49 зазначеного Закону
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно ч.4 статті 54 Закону №796, в
редакції, яка діяла до прийняття Закону
України "Про державний бюджет України
на 2008 рік" № 107-VІ від 28.12.2007, тобто до
01.01.2008 року, у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
2-й групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 вищезазначеного Закону
особам, віднесеним до 1 категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам 2 групи - в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсії
виступає мінімальна пенсія за віком,
розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлюється в розмірі визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного Законом про Державний
бюджет України. Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано не взяв до уваги
положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з
якої випливає, що мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.ст. 50, 54 Закону №796.

Згідно з частиною третьою статті 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
редакції Закону України від 05.10.2006 р. N
231-V встановлено, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Разом з тим, 14 червня 2011 року Верховною
Радою України прийнято Закон України №
3491 -VI "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік", який набрав чинності 19
червня 2011 року. Пунктом 7 частини І
зазначеного Закону Прикінцеві
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким встановлено,
що у 2011 році норми і положення статей 39,
50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 року норми пункту 4
Прикінцевих положень Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
визнані такими, що відповідають
Конституції України, тобто є
конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році
норми і положення, зокрема, статті 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Тобто, визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян на 2013 рік делеговано Кабінету
Міністрів України.

З аналізу наведених норм вбачається, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян у 2011 та
2012, 2013 бюджетних роках делеговано
Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог Закону
Постановами Кабінету Міністрів
України № 745 від 06.07.2011 року "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" та № 1210 від 23.11.2011
року "Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
були визначені мінімальні розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, а також щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, розмір державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, по 31 грудня 2013 року було
визначено відповідно до вказаних
постанов Кабінету Міністрів України.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України,
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" діяли
протягом бюджетного року до 31.12.2013 року.

Водночас, колегія суддів зазначає, що
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не передбачено
обмежень щодо застосування ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
повноваження визначати розмір
державної та додаткової пенсії,
передбаченої вищезазначеними
положеннями, Кабінету Міністрів
України не делеговано, а тому з 01.01.2014
року застосуванню підлягають норми
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанова Кабінету Міністрів
України № 1210 від 23.11.2011 року "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає вірним та обґрунтованим
висновок суду першої інстанції про те,
що починаючи з 01.01.2014 року відповідач
повинен нараховувати та виплачувати
позивачеві державну пенсію по
інвалідності відповідно до ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог ст. 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії
за віком, а тому дії відповідача щодо
нарахування та виплати зазначеної
пенсії у меншому розмірі є
протиправними.

Також колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції обґрунтовано
визначив кінцеву дату здійснення
відповідачем перерахунку та виплати
основної і додаткової пенсії датою
винесення рішення - 24.06.2014р., виходячи з
такого.

Відповідно до ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Отже, захисту адміністративним судом
підлягають порушені права, свободи чи
інтереси у сфері публічно-правових
відносин.

На момент звернення до суду зазначена
пенсія нарахована та виплачена не була,
тому позивач не мав підстав вважати, що
відповідач порушуватиме в майбутньому
його законні права та інтереси.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
вважає, що в даному випадку відсутнє
порушення прав позивача, отже підстав
для задоволення позову в цій частині,
немає.

Виходячи з наведеного колегія суддів
відхиляє доводи апеляційної скарги
позивача, що суд повинен зобов'язати
відповідача здійснювати позивачу
перерахунок пенсії безстроково,
оскільки судове рішення має бути
наслідком чинного правового
регулювання та не може регулювати
правовідносини, що виникнуть у
майбутньому.

Також колегія суддів зазначає, що не
підлягають задоволенню вимоги
апеляційної скарги позивача щодо зміни
рішення суду першої інстанції та
покладення обов'язку на управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області подати до суду звіт про
виконання судового рішення.

Так, відповідно до ст. 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

За змістом ч.1,2 статті 158 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовим рішенням є постанова, якою
вирішується спір по суті.

Враховуючи, що суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та відсутність підстав для
його скасування, рішенням по справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області про визнання неправомірною
відмови в перерахунку пенсії та
зобов`язання провести нарахування та
виплату пенсії в належному розмірі, є
постанова суду першої інстанції, а тому
Харківський апеляційний
адміністративний суд не є судом який
ухвалив судове рішення у справі по суті
позовних вимог.

Отже, вирішити клопотання особи про
надання звіту про виконання судового
рішення може суд, який ухвалив рішення
по суті позовних вимог по даній справі,
а саме Глобинськийо районний суд
Полтавської області.

Таким чином, переглянувши постанову
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг, колегія суддів,
підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст.
205, ст.ст. 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області, ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Глобинського районного суду
Полтавської області від 24.06.2014р. по
справі № 527/1462/14-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Шевцова Н.В.Судді
Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.