Справа № 463/2631/14-а
Суддя: Грицко Р. Р.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №2-а/463/138/14

08 вересня 2014 року Личаківський
районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка
Р.Р.,

при секретарі - Вовк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Львівській області,
третя особа головний державний
інспектор праці Сироїжко Ольга
Євстахіївна про визнання протиправною
та скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Львівській області,
третя особа головний державний
інспектор праці Сироїжко Ольга
Євстахіївна про визнання протиправною
та скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення від 13
березня 2014 року № 13-27-008/0200-0052 про
накладення адміністративного
стягнення у виді штрафу у розмірі 1360,0
гривень за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.186-6
КУпАП.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
13 березня 2014 року на Підприємстві
відбулась зустріч з представниками
інспекції праці, на якій
обговорювалося питання проведення
позапланової перевірки підприємства.
Відповідно до «Порядку проведення
перевірок посадовими особами
Державної інспекції України з питань
праці та її територіальних органів»,
затвердженого Наказом Міністерства
соціальної політики України від 02.07.2012
року № 390, позапланова перевірка
проводиться незалежно від кількості
раніше проведених перевірок за
наявності підстав, визначених Законом
України «Про основні засади державного
нагляду(контролю) у сфері
господарської діяльності».
Позапланові перевірки за зверненням
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктами господарювання
вимог законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування здійснюється за
наявності згоди Держпраці України на
їх проведення. Інспекторами не було
пред'явлене їхні службові посвідчення,
а саме направлення на проведення
перевірки не містило даних про згоду
Держпраці України. Також йому не було
надано копію скарги фізичної особи, по
якій проводилася дана перевірка,
мотивуючи це тим, що скаржник просив не
розголошувати його даних. Відповідно
до ч.3 ст.6 Закону України «Про основні
засади державного нагляду(контролю) у
сфері господарської діяльності»
суб'єкт господарювання повинен
ознайомитися з підставою проведення
позапланового заходу з наданням йому
копії відповідного документа. А ч.2 цієї
ж статті вказує на те, що проведення
позапланових заходів з інших підстав,
крім передбачених ст.6 Закону України
«Про основні засади державного
нагляду(контролю) у сфері
господарської діяльності»
забороняється. Просить поновити строк
на оскарження постанови, оскільки
такий пропущений з поважних причин. А
саме 08 травня 2014 року Територіальною
державною інспекцією з питань праці у
Львівській області, відбулась чергова
перевірка ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс
УА ГмбХ», про що було складено Акт №
6. Під час отримання саме цього
акту 22 травня 2014 року в приміщенні
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Львівській області йому
вручили протокол про адміністративне
правопорушення № 13-27-008/0200 від 13.03.2014
року та постанову № 13-27-008/0200-0052 від
13.03.2014 року. До цього часу йому не було
відомо про вказані протокол та
постанову. Вважає дії відповідача
неправомірними, просить визнати
незаконною та скасувати постанову в
справі про адміністративне
правопорушення від 13 березня 2014 року №
13-27-008/0200-0052 про накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 1360,0 гривень за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.186-6
КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 08 вересня 2014 року в
судове засідання не з'явився, подавши
при цьому заяву про розгляд справи без
його участі, у зв'язку з призовом на
військову службу під час мобілізації
від 28.08.2014 року, просить суд позов
задоволити.

Представник відповідача Кіндратів Я.М.
08 вересня 2014 року в судове засідання не
з'явилася, подавши при цьому письмові
заперечення на позов, відповідно до
яких зазначає, що інспекторами
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Львівській області було
представлено направлення на
проведення перевірки № 0297 від 12.03.2014
року, у якому містилася інформація про
отримання згоди Держпраці на
проведення даної перевірки. Крім тоо,
контролюючим органам не передбачено
обов'язку представляти суб'єкту
господарювання під час проведення
перевірки документів, які
підтверджують отримання згоди.
Заперечила право суб'єкта
господарювання, а відтак обов'язок
контролюючого органу на ознайомлення
із змістом звернення, яке йому
адресоване, відповідно до ч.1 ст.10
Закону України «Про звернення
громадян» та згідно Закону України
«Про основні засади державного
нагляду(контролю) у сфері
господарської діяльності». Не допуск
інспектора до проведення перевірки за
наявності законних підстав для її
проведення або ненадання необхідних
для здійснення перевірки документів, а
також їх копій та витягів, розцінюється
як створення перешкод у діяльності
інспектора праці, відповідальність за
яке, передбачена ст.188-6 КУпАП. У такому
випадку інспектор має право притягнути
особу до адміністративної
відповідальності. А також враховуючи
те, що позивач відмовився від одержання
та підписання акту, протоколу, та
постанови, їх йому скеровано
рекомендованим листом. З врахуванням
наведеного, просить в задоволенні
адміністративного позову відмовити,
постанову № 13-27-008/0200-0052 від 13.03.2014 року
залишити без змін.

Третя особа - головний державний
інспектор праці Сироїжко О.Є. в судове
засідання не з'явилася, хоча належним
чином була повідомлена про час та місце
розгляду справи, не повідомила суд про
причини своєї неявки, а тому розгляд
справи проведено без її участі, на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи в їх
сукупності та приймаючи рішення у
відповідності до вимог ст.161 КАС
України, суд приходить довисновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Вирішуючи клопотання позивача про
поновлення строку звернення до суду,
суд приходить до висновку, що причина
пропущення строку звернення до суду є
поважною, оскільки позивач дізнався
про порушення своїх прав та законних
інтересів лише 22 травня 2014 року у
приміщенні Територіальної державної
інспекції з питань праці у Львівській
області при врученні йому протоколу
про адміністративне правопорушення
від 13.03.2014 року та постанови від 13.03.2014
року, а тому такий слід поновити та
розглядати справу по суті.

Згідно з Постановою у справі про
адміністративне правопорушення від 13
березня 2014 року № 13-27-008/0200-0052 (а.с.2),
головними державними інспекторами
праці Територіальної державної
інспекції з питань праці у Львівській
області Голинським Р.М. та Сироїжко О.Є
визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.188-6 КУпАП, а саме:
ОСОБА_1, працюючи на посаді юриста ТзОВ
«Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ»,
створив перешкоди у проведенні
перевірки, щодо додержання вимог
законодавства про працю. За
результатами розгляду справи, ОСОБА_1
було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.188-6 КУпАП та накладено
стягнення у виді штрафу у розмірі 1360,0
гривень.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП
передбачено, що доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Судом встановлено, що при прийнятті
оскаржуваної постанови, відповідачем
було встановлено факт наявності
адміністративного правопорушення та
винність позивача у його вчиненні, на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення №
13-27-008/0200 від 13 березня 2014 року, Акту
перевірки додержання суб'єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 6 від 13
березня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.2,
3-4, 23-29), протокол про адміністративне
правопорушення від 13 березня 2014 року,
постанова в справі про адміністративне
правопорушення від 13 березня 2014 року,
Акт перевірки додержання суб'єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 6 від 13
березня 2014 року, такі були складені у
відсутності позивача та з такими він не
ознайомлений. Копії вищезазначених
документів ОСОБА_1 під розписку не були
вручені.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, протокол
про адміністративне правопорушення, у
разі його оформлення, складається у
двох екземплярах, один з яких під
розписку вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Статтею 256 Закону визначено, що у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності,
від підписання протоколу, в ньому
робиться запис про це. Особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, має право подати
пояснення і зауваження щодо змісту
протоколу, які додаються до протоколу,
а також викласти мотиви свого
відмовлення від його підписання.

З наведеного випливає, що обов'язком
службової особи, яка складає протокол
про адміністративне правопорушення, є:
складати відповідний процесуальний
документ у присутності особи, щодо якої
вирішується питання про її притягнення
до адміністративної відповідальності,
надавати можливість ознайомлення
особою із протоколом, давати свої
пояснення і зауваження щодо його
змісту, вручити один із примірників
протоколу зазначеній особі.

Дійсно у протоколі містяться відомості
про те, що правопорушник ознайомлений
із ним 22 травня 2014 року (а.с.20-22
матеріали справи про адміністративне
правопорушення) та відомості про те, що
його копію отримав 22 травня 2014 року.
Такі ж відомості містяться й на
оригіналі постанови про накладення
адміністративного стягнення(а.с.23-23
матеріали справи про адміністративне
правопорушення).

В той же час, позивач дані обставини
заперечив, про складання протоколу про
вчинення адміністративного
правопорушення та про винесення
постанови про накладення
адміністративного стягнення йому
нічого не було відомо, відповідні
процесуальні документи йому не були
вручені, про їх існування дізнався лише
22 травня 2014 року.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Заперечуючи проти адміністративного
позову, представник відповідача
вважає, що ОСОБА_1 відмовився від
одержання та підписання акту,
протоколу та постанови, їх йому було
скеровано рекомендованим листом, про
що свідчить копія квитанції із листом
(а.с.19).

З врахуванням того, що запис про
відмову від дачі пояснень та
ознайомлення з протоколом здійснено
службовою особою, яка складала
протокол, і дані обставини жодними
іншими доказами, в тому числі
показаннями свідків не засвідчені, суд
приходить до висновку, про те, що
відповідачем не спростовано пояснень
позивача про те, що протокол про
вчинення ним адміністративного
правопорушення та постанова
складалися без його участі.

Крім цього, виходячи із положень
ст.ст.277-2, 279 КУпАП вбачається, що особа,
яка притягується до адміністративної
відповідальності має право бути
завчасно повідомлена про дату розгляду
справи про адміністративне
правопорушення, брати участь у
розгляді під час якого надавати свої
пояснення, подавати докази та заявляти
клопотання.

Натомість судом встановлено, що
відповідачем було розглянуто справу
про адміністративне правопорушення
відносно позивача без його участі, при
цьому жодних доказів належного
повідомлення позивача про дату, час та
місце розгляду адміністративного
правопорушення суду не представлено.

За таких обставин, суд приходить до
переконання, що здійснивши розгляд
справи про адміністративне
правопорушення з порушенням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, недобросовісно віднісшись до
виконання покладених на нього
повноважень, відповідач не надавши
можливість позивачу надати свої
пояснення та докази, фактично здійснив
розгляд справи про адміністративне
правопорушення однобічно та без
врахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття обґрунтованого
та законного рішення.

Таким чином, відповідач безпідставно
та незаконно притягнув позивача до
адміністративної відповідальності за
ст.188-6 КУпАП, а відтак постанова від 13
березня 2014 року № 13-27-008/0200-0052 є
протиправною і підлягає скасуванню.

Крім цього, оскільки позивач в силу
ст.288 КУпАП звільнений від сплати
судового збору і такий при подачі
адміністративного позову не сплачував,
а тому у відповідності до вимог ст.94 КАС
України, задовольняючи позовні вимоги,
суд не вбачає підстав для покладення на
відповідача судових витрат у справі.

Керуючись ст.ст.7-12, 86, 160-163, 167 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 -
задоволити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову в справі про адміністративне
правопорушення від 13 березня 2014 року №
13-27-008/0200-0052 про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 1360,0 гривень за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.188-6
КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя
Р.Р.Грицко