Справа № 2а-673/2010
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
Справа
№ 876/7972/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Улицького В.З., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м. Львова
на ухвалу Залізничного районного суду
м. Львова від 23 червня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова про
стягнення пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Залізничного районного
суду м. Львова від 30 квітня 2010 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання до вчинення дій щодо
перерахунку пенсії та стягнення коштів
задоволено частково. Визнано дії
управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова
неправомірними в частині відмови
позивачу здійснити перерахунок пенсії
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі м.
Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок
пенсії як інваліду ІІІ групи,
захворювання якого пов'язане з
наслідками Чорнобильської катастрофи
у відповідності з ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи із розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність з 01.10.2009 року та
виплатити заборгованість із
врахуванням проведених виплат. У решті
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Львівської області від 02 вересня 2010
року апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова
відхилено. Постанову Залізничного
районного суду м. Львова від 30 квітня 2010
року залишено без змін.

05.11.2013 року Залізничним районним судом
м. Львова видано виконавчий лист №
2а-673/10, в якому зазначено: «Стягнути з
управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова на
користь ОСОБА_1 перерахунок пенсії як
інваліду ІІІ групи, захворювання якого
пов'язане з наслідками Чорнобильської
катастрофи у відповідності з ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з 01.10.2009 року
та стягнути заборгованість із
врахуванням проведених виплат».

Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова
звернулося до суду першої інстанції із
заявою про визнання виконавчого листа
№ 2-а-673/10, виданого Залізничним
районним судом м. Львова таким, що не
підлягає виконанню.

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 23 червня 2014 року у
задоволенні заяви управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова про
визнання виконавчоголиста таким, що не
підлягає виконанню відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду,
його оскаржило управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі м.
Львова, яке в поданій апеляційній
скарзі, покликаючись на неповне
з'ясування обставин справи та
порушеннянорм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржувану ухвалу скасувати та
прийняти нову, якою визнати виконавчий
лист таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що Залізничним
районним судом м. Львова видано
виконавчих листи від 12.04.2012 року та від
05.11.2013 року, а тому виконавчий лист слід
визнати таким, що не підлягає
виконанню.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційної скарги, в межах викладених
в ній доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 14 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність встановлену
законом.

Згідно ч.4 ст. 259 КАС України, суд
ухвалою вносить виправлення до
виконавчого листа, а у разі якщо його
було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції від 04.04.2014 р.
відкрито виконавче провадження ВП №
42757837 із виконання виконавчого листа,
виданого Залізничним районним судом м.
Львова за № 2-а-673/10 від 05.11.2013 р.

Таким чином, оскільки на даний час
постанова Залізничного районного суду
м. Львова від 30.04.2010 р. та ухвала
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2013 р., на
виконання якої виданий даний
виконавчий лист, у повному обсязі не
виконана, докази, які б свідчили про те,
що виконавчий лист виданий помилково,
або про те, що обов'язок боржника
відсутній повністю чи частково у
зв'язку з його припиненням,
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою або з інших причин -
відсутні, і навпаки, по даному
виконавчому листу відкрито виконавче
провадження, а тому відсутні підстави
для визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню.

Таким чином, оскаржувана ухвала
Залізничного районного суду м. Львова
від 23 червня 2014 року повністю
відповідає вимогам чинного
законодавства, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків
рішення суду, а тому підстав для її
скасування колегія суддів не вбачає і
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст.
195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.
ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова залишити
без задоволення, а ухвалу Залізничного
районного суду м. Львова від 23 червня 2014
року у справі № 2а-673/10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.З. Улицький

суддя
З.М. Матковська