Справа № 826/11254/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Стиль Буд" до Державної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті Києві
про визнання протиправними та
скасування податкових
01 серпня 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Стиль Буд» (далі по тексту - позивач)
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві (далі по
тексту - відповідач) в якому просить суд
визнати протиправним та скасувати
податкові повідомлення - рішення від 29
адміністративного суду міста Києва від
04 серпня 2014 року відкрито провадження в
закінчено підготовче провадження та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 11 серпня 2014 року, яке
відкладалось на 18 серпня 2014 року, у
зв'язку з необхідністю отримання
додаткових доказів по справі.
У судовому засіданні 18 серпня 2014
року представник позивача підтримав
позовні вимоги, представник
відповідача просив відмовити у його
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що на підставі
наказу ДПІ у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві щодо проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки № 1028
від 27 червня 2014 року, повідомлення від 27
червня 2014 року № 61/26-52-22-03/38402739 та на
підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1
статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1
статті 78 та у відповідності до пункті
82.2 статті 82, статті 79 Податкового
кодексу України проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Стиль Буд» з питань дотримання вимог
чинного податкового законодавства, по
взаємовідносинах з ТОВ «ЗКХР» (код за
за період січень 2014 року та ТОВ
листопад 2013 року, січень 2014 року, за
результатом якої складено акт
перевірки від 11 липня
2014 року № 1966/26-52-22-03-14/38402739.
Як висновок проведеної перевірки
встановлено наступні порушення:
підпункту 139.1.9 пункту 139 статті 139
Податкового кодексу України в
результаті чого занижено податок на
прибуток за 2013 рік на суму 7832,00 грн.;
пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України в
результаті чого занижено податок на
грн., у тому числі за листопад 2013 року в
Податковим повідомленням -
рішенням Державної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві від 29 липня 2014 року №
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Стиль Буд» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 9790,00 грн., в тому числі: за
основним платежем - 7832,00 грн., за
штрафними санкціями - 1958,00 грн.

Податковим повідомленням -
рішенням Державної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві від 29 липня 2014 року №
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Стиль Буд» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 84900,00 грн., в тому числі:
за основним платежем - 67920,00 грн., за
штрафними санкціями - 16980,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками
Акта перевірки та прийнятими на його
підставі податковими
повідомленнями-рішеннями й мотивує
позовні вимоги тим, що відповідачем не
наведено жодного доказу на
підтвердження нікчемності правочинів,
укладених між ним та ТОВ «ЗКХР», ТОВ
«Гефест Альянс» та ТОВ «Торенія».

Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

Як зазначив Вищий адміністративний суд
України в листі від 02 червня 2011 року
№742/11/13-11, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясовувати, зокрема, такі
обставини: рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід
встановити факт здійснення
(реальність) господарських операцій
між позивачем та ТОВ «ЗКХР», ТОВ
«Гефест Альянс» та ТОВ
«Торенія», обставини використання
придбаних товарів, послуг у власній
господарській діяльності позивача,
встановити спеціальну податкову
правосуб'єктність учасників
господарської операції (зокрема, чи
були платниками податку на додану
вартість).

Матеріали справи свідчать, що між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Стиль Буд» (Підрядник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Запорізькій коксохимремонт»
(Субпідрядник) укладено Договір
підряду № 16-12/13 від 16 грудня 2013 року, за
умовами якого Субпідрядник за
завданням Підрядника зобов'язується
організувати та виконати з матеріалів
Замовника, відповідно до вимог
проектно-кошторисної документації,
технічного завдання, вимог ДБН України,
повний комплекс робіт, а саме:
оздоблення з утепленням фасадів
житлового будинку № 2 по вул. Димитрова
у Печерському районі м. Києва, у терміни
встановлені Договором.

Згідно довідки про вартість виконаних
робіт за січень 2014 року - всього
вартість будівельних робіт по будові, у
тому числі, улаштування фасаду, складає
2036920 грн. з урахуванням ПДВ.

На підтвердження виконаних робіт
позивачем надано копію акту № 2
приймання виконаних будівельних робіт
за січень 2014 року.

В свою чергу, Товариством з обмеженою
відповідальністю «Запорізькій
коксохимремонт» виписано на адресу
позивача податкову накладну від 31
січня 2014 року на суму 143496,00 грн.

Судом встановлено, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Стиль
Буд» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торенія» письмові
договори не укладались, поставки
товару здійснювались на підставі
рахунків - фактур № 14 від
26 листопада 2013 року, № 51 від 31
січня 2014 року.

Згідно видаткових накладних № РН-1341
від 26 листопада 2013 року та № 01-027 від 31
січня 2014 року позивачем придбавався
товар (будівельні матеріали: клей,
накутник, фарба акрилова, тощо) на
загальну суму 64464,00 грн., в тому числі
ПДВ 10944,00 грн.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торенія» виписано
на адресу позивача податкові накладні
№ 1341 від 26 листопада 2013 року та № 898 від
31 січня 2014 року на загальну суму 64464,00
грн., в тому числі ПДВ 10944,00 грн.

Також, матеріали справи свідчать, що
між Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Стиль Буд» (Підрядник) та Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Будівельна компанія «БК «Гефест
Альянс» (Субпідрядник) укладено
наступні договори:

- Договір підряду №03-01/14 від 03 січня 2014
року, за умовами якого Субпідрядник за
завданням Підрядника зобов'язується
організувати та виконати з власних
матеріалів, відповідно до вимог
проектно-кошторисної документації,
технічного завдання, вимог ДБН України,
оздоблювальні роботи, а саме; поліпшене
оштукатурення внутрішніх поверхонь
стін з подачею розчину станцією
«Салют» секції №1 будинку №1 на об'єкті
будівництва : «Комплекс житлових
будинків з вбудовано-прибудованими
приміщеннями та автостоянками по вул.
Світла в Дарницькому районі, м. Києва;

- Договір підряду № 06-01/14 від 06 січня 2014
року Субпідрядник за завданням
Підрядника зобов'язується
організувати та виконати з власних
матеріалів, відповідно до вимог
проектно-кошторисної документації,
технічного завдання, вимог ДБН України,
повний комплекс робіт: а саме:
оздоблення з утепленням стін фасадів
теплоізоляційною системою «Ансерглоб»
на будівництві житлово-офісного
комплексу з паркінгом по вул. Світла, 1
секція 1 у в Дарницькому районі, м.
Києва;

- Договір підряду № 04/01/14-1 від 04 січня 2014
року, за умовами якого Субпідрядник за
завданням Підрядника зобов'язується
організувати та виконати з власних
матеріалів, відповідно до вимог
проектно-кошторисної документації,
технічного завдання, вимог ДБН України
і здати підряднику роботи по
улаштуванню покрівлі в секції 1 будинку
1 на об'єкті: «комплекс житлових
будинків з вбудовано-прибудованими
приміщеннями та автостоянками по вул.
Світла, 1 в Дарницькому районі, м.
Києва».

Відповідно, на підтвердження
вищезазначених договір позивачем
надано копії довідок про вартість
робіт, актів виконаних робіт та
податкових накладних, виписаних ТОВ
«Будівельна компанія «БК «Гефест
Альянс» (арк. справи 28-30, 34-39, 46-48).

Оплата за вищенаведені надані послуги
здійснювалась в порядку
безготівкового розрахунку, що
підтверджують відповідні виписки по
особовому рахунку.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник. податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового
кодексу України вбачається, що
визначальним фактором для формування
податкового кредиту платником податку
на додану вартість є відповідність
податкової накладної порядку її
заповнення та подальше використання
придбаних товарів (основних фондів) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Як вбачається з обставин справи,
позивач в податкових деклараціях з
податку на додану вартість за
перевіряємий період в складі
податкового кредиту відобразив суми
податку на додану вартість на підставі
податкових накладних, виписаних ТОВ
«ЗКХР», ТОВ «Гефест Альянс» та ТОВ
«Торенія», у зв'язку з придбанням
послуг.

Суд звертає увагу, що наявність у
покупця належно оформлених документів,
необхідних для віднесення певних сум
до податкового кредиту, зокрема
виданих постачальником/продавцем
податкових накладних, не є безумовною
підставою формування податкового
кредиту, у разі недоведенння
реальності здійснених господарських
операцій та факту використання
придбаних товарів/послуг в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Під господарською діяльністю у
Господарському кодексі України (стаття
3) розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, податкові накладні, рахунки
тощо) мають силу первинних документів
лише в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит
з податку на додану вартість виникає в
результаті придбання товарів і послуг
з метою використання в господарській
діяльності. При цьому операція з
придбання повинна бути реальною, тобто
повинна мати місце об'єктивна зміна
складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної
господарської операції має лежати
економічна мета, тобто бажання
платника податків приростити активи за
допомогою досягнення господарського
ефекту.

У податковому обліку понесені витрати
на придбання послуг мають бути
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, які містять відомості про
господарську операцію, підтверджують
її фактичне здійснення, тобто
первинними документами, що містять
інформацію про фактичні господарські
операції, розкривають їх зміст та
обсяг.

За відсутності достатніх доказів -
первинних документів, які б достовірно
підтверджували факт здійснення
господарської операції, розкривали її
зміст та обсяг з метою та в цілях
господарської діяльності платника
податку, підстави для формування даних
податкового обліку - відсутні.

На підтвердження реальності
господарських взаємовідносин із ТОВ
«ЗКХР», ТОВ «Гефест Альянс» та ТОВ
«Торенія» позивачем надано копії
Договорів підряду від 12 грудня 2013 року
№ 12/12/13, № 03/01-14-3 від 03 січня 2014 року, №
03/01-14-1 від 03 січня 2014 року,№ 03/01-14-2 від 03
січня 2014 року, № 29-07/2013 від 29 липня 2013
року укладені між Товариством з
обмеженою відповідальністю «БК «Стиль
Буд» (Підрядник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Будівельна компанія «Геос» (Замовник)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ей Енд Ей Груп»
(Замовник) за умовами яких Замовник
доручає, а Підрядник зобов'язується
організувати та виконати з власних
матеріалів, відповідно до вимог
проектно-кошторисної документації,
технічного завдання, вимог ДБН України
і здати підряднику роботи на об'єктах,
які зазначені у Договорах із
контрагентами - виконавцями позивача -
ТОВ «ЗКХР», ТОВ «Гефест Альянс» та ТОВ
«Торенія».

Також, до матеріалів справи додані акти
приймання будівельних робіт, довідки
про вартість робіт по взаємовідносинам
позивача із Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Геос» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ей Енд Ей Груп».

Водночас, із вказаних вище документів
суд не вбачає, що придбані у ТОВ «ЗКХР»,
ТОВ «Гефест Альянс» та ТОВ «Торенія»
будівельні послуги якимось чином
пов'язані із взаємовідносинами
позивача і ТОВ «Геос» та ТОВ «Ей Енд Ей
Груп».

Разом з тим, позивачем не надано до
перевірки документів на підтвердження
факту придбання послуг з метою та в
цілях господарської діяльності.

Слід звернути увагу, що згідно
укладених між позивачем та
контрагентами - виконавцями Договорів
підряду, останні виконували наступні
роботи: улаштування фасаду, оздоблення
внутрішніх стін, тощо. При цьому, у
зазначених документах є графа «Інші
витрати», яка не конкретизована, що
позбавляє можливості встановити які
послуги включені під визначення інші
витрати.

Матеріали справи не містять доказів,
які свідчили би про реальність
вищезазначених будівельних послуг, про
їх надання, адже матеріали справи не
містять кінченого результату наданих
послуг. Також, вищезазначений перелік
послуг є досить широким та не
вичерпним, а тому встановлення яких
саме послуг замовлялось позивачем не
вбачається можливим.

При цьому, враховуючи навіть отримання
вищезазначених послуг, не вбачається
можливим встановити, яким чином
будівельні послуги використовувались
позивачем у власній господарській
діяльності.

Наявні у матеріалах справи податкові
накладні та акти виконаних робіт
містять лише загальну назву -
улаштування фасаду, оздоблення
внутрішніх стін, оштукатурення
внутрішніх поверхонь без деталізації
змісту та обсягу таких послуг; не
містять інформації про посаду,
прізвище та ініціали особи, яка їх
підписала, або іншої інформації, що
дала б змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарських операції та наявність у
неї відповідних повноважень, а відтак в
силу наведених вище правових норм такі
документи не є належно оформленими
первинними документами для
підтвердження факту правомірності
формування податкового кредиту з ПДВ.

Матеріали справи не містять копій
товарно-транспортних накладних,
подорожніх листів, довіреностей, які б
свідчили про транспортування та
відвантаження будівельних матеріалів
на об'єкти будівництва.

Ані зміст договорів укладених між
позивачем та ТОВ «ЗКХР», ТОВ «Гефест
Альянс» та ТОВ «Торенія», ані
договорів, укладених між позивачем та
ТОВ «Геос» та ТОВ «Ей Енд Ей Груп» не
дають змогу встановити яким чином
транспортувались будівельні матеріали
на об'єкт будівництва. При цьому,
пояснень з приводу включення вартості
будівельних матеріалів у вищевказані
Договори позивачем не надано.

Суд звертає увагу, що матеріали справи
не місять доказів наявності у ТОВ
«ЗКХР», ТОВ «Гефест Альянс» та ТОВ
«Торенія» трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності.

Разом з тим, вирішуючи адміністративну
справу по суті, суд відхиляє посилання
відповідача на встановлені порушення
податкового законодавства під час
проведення перевірок на ТОВ «ЗКХР», ТОВ
«Гефест Альянс» та ТОВ «Торенія»,
оскільки юридична відповідальність
має індивідуальний характер, тому
позивач не може нести відповідальність
за можливі протиправні дії інших
юридичних осіб.

Позивачем не надано документального
підтвердження тих обставин та
відносин, які супроводжують фактичне
виконання такого роду операцій та у
сукупності підтверджують їх реальне
виконання, а відтак, і не доведено того,
що обумовлені правочином надані
послуги надані саме цим контрагентом.

За таких обставин, аналізуючи наведені
норми чинного законодавства та наявні
в матеріалах справи докази, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість висновків
контролюючого орган про порушення
позивачем підпункту 139.1.9 пункту 139
статті 139, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті
198 Податкового кодексу України

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, Державною податковою
інспекцією у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві доведена правомірність та
обґрунтованість прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Стиль Буд» не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір,
Окружний адміністративний суд міста
Києва зазначає наступне.

Законом України «Про судовий збір»
встановлено, що за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру ставка судового збору
складає 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» встановлено у 2014 році мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі з 01
січня - на рівні 1218,00 грн.

Враховуючи розмір майнових вимог,
позивачу, в даному випадку, за
звернення до адміністративного суду із
майновим позовом слід було сплатити
1893,80 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір»
встановлено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 189,38 грн., а тому, враховуючи,
результат розгляду адміністративної
справи та розмір сплаченого судового
збору, решта суми судового збору у
розмірі 1704,42 грн. підлягає стягненню з
позивача на користь Державного
бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Стиль Буд» відмовити.

2.Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельна компанія «Стиль Буд» () на користь Державного
бюджету України (отримувач коштів -
УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код
38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.
Києві, код банку 820019, р/р 4007, код
класифікації 22030001) судовий збір у
розмірі 1704,42 грн.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник