Справа № 814/56/14
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/56/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Малих О.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю представника позивача
Ковширіна М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 27.02.2014 року
по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Туристична база "Південний Буг" до
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про визнання
протиправними дій, скасування
податкового повідомлення рішення від
08.01.14р. № 1, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Туристична база
"Південний Буг" звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області про
визнання протиправними дій, скасування
податкового повідомлення рішення від
08.01.14р. № 1.

В обґрунтування позову зазначалося, що
позивач не погодився з висновками Акта
перевірки та прийнятим на його
підставі податковим
повідомленням-рішенням, вважаючи, що
дії відповідача щодо формування
висновків за результатами перевірки, а
також спірне податкове
повідомлення-рішення не відповідає
вимогам чинного податкового
законодавства.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 27.02.2014 року
задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Миколаївській області №
від 08.01.2014 року.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Державна
податкова інспекція у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області в апеляційній скарзі зазначає
про невідповідність висновків суду
обставинам справи. При цьому апелянт
вважає, що судом допущено порушення
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті. У зв'язку з чим в
апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для її
задоволення.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Туристична база
«Південний Буг» перебуває на обліку в
ДПІ у Центральному районі міста
Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області як платник
податків.

Посадовими особами відповідача
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку позивача з питань
достовірності нарахування від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту, суми бюджетного відшкодування
ПДВ на рахунок платника у банку за ІІІ
квартал 2013 року, за результатом якої
складено акт перевірки від 20.12.2013 року
№ 411/14-03-15-01/32655899.

Як висновок проведеної перевірки
встановлено, що позивачем, в порушення
вимог п. 200.5 ст. 200 Податкового
кодексу України (далі - ПК України),
завищено заявлену суму бюджетного
відшкодування ПДВ за Ш квартал 2013 року
на суму 691 642,00 грн. та занижено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24 податкової декларації з ПДВ за Ш
квартал 2013 року) на 691 642,00 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення - рішення № 1 від
08.01.2014 року, яким позивачу в порушення
вимог п. 200.5 ст. 200 ПК України
відмовлено у наданні бюджетного
відшкодування з ПДВ у розмірі
691 642,00 грн. згідно податкової
декларації з ПДВ № за ІІІ квартал
2013 року.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позовних вимог Товариства,
виходячи з наступного.

Податковим Кодексом України визначено
порядок сплати податку на додану
вартість до бюджету та порядок
визначення сум податку, що підлягають
відшкодуванню з Державного бюджету
України.

Відповідно до пунктів 200.1- 200.5 ст.200
Податкового Кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг бо
до Державного бюджету України, а в разі
отримання від нерезидента послуг на
митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг; б)
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Не мають права на отримання бюджетного
відшкодування особи, які:

- були зареєстровані як платники цього
податку менш ніж за 12 календарних
місяців до місяця, за наслідками якого
подається заява на бюджетне
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів);

- мали обсяги оподатковуваних операцій
за останні 12 календарних місяців менші,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів).

Як зазначено в акті перевірки та
письмових запереченнях відповідача, на
думку перевіряючого органу саме
відповідно до п. 200.5 ст. 200 ПК України у
позивача відсутнє право на бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість.

Норма, на яку посилається апелянт,
містить умову відсутності права
платника податків на бюджетне
відшкодування суми ПДВ, а саме: коли
платник податку має обсяги
оподатковуваних операцій за останні 12
календарних місяців менші, ніж
заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів).

Таким чином , таке обмеження,
передбачене вказаною нормою, не
поширюється на випадки нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів.

Згідно з пп.14.1.138 п.14.1 статті 14
Податкового кодексу України, основні
засоби - матеріальні активи, у тому
числі запаси корисних копалин наданих
у користування ділянок надр (крім
вартості землі, незавершених
капітальних інвестицій, автомобільних
доріг загального користування,
бібліотечних і архівних фондів,
матеріальних активів, вартість яких не
перевищує 2500 гривень, невиробничих
основних засобів і нематеріальних
активів), що призначаються платником
податку для використання у
господарській діяльності платника
податку, вартість яких перевищує 2500
гривень і поступово зменшується у
зв'язку з фізичним або моральним зносом
та очікуваний строк корисного
використання (експлуатації) яких з дати
введення в експлуатацію становить
понад один рік (або операційний цикл,
якщо він довший за рік).

Як встановлено судом, позивачем до
органу державної податкової служби
подана податкова декларація з податку
на додану вартість за ІІІ квартал 2013
разом із розрахунком суми бюджетного
відшкодування в розмірі 691 642,00 грн.
Від'ємне значення виникло внаслідок
перенесення залишку від'ємного
значення попередніх звітних періодів.

В Акті перевірки зазначено, що
позивачем для будівництва туристичної
бази «Південний Буг» на Бузькому
бульварі у м. Миколаєві (далі - Об'єкт)
здійснено придбання
будівлено-монтажних робіт
підготовчого періоду будівництва
туристичної бази «Південний Буг» на
Бузькому бульварі у м. Миколаєві, а
саме: вертикальне планування
майданчика, перенесення мереж В та К,
перенесення мереж електропостачання
та зв'язку, електропостачання
майданчика, мережа водопостачання
майданчика, облаштування тимчасових
під'їзних шляхів, огорожі будівельного
майданчика у ТДВ Будівельна фірма
«Житлобуд-Ніко» на підставі договору
підряду від 23.03.2011 року № 10. При цьому
сам факт реальності господарських
операції за вказаними вище договорами
в Акті перевірки не заперечується
апелянтом.

Судова колегія також не приймає до
уваги посилання апелянта на те, що
будівництво об'єкту, який
обліковується на рахунку 15 «Капітальні
інвестиції» та не введений в
експлуатацію не є основними фондами
підприємства у розумінні Класифікації
основних фондів ДК 013-97, затвердженої
Наказом Державного комітету України по
стандартизації, метрології та
сертифікації від 19 серпня 1997 року № 507,
оскільки, виходячи з наведених норм
законодавства, незавершені капітальні
інвестиції, які, в свою чергу,
визначаються як капітальні інвестиції
у будівництво, виготовлення,
реконструкцію, модернізацію, придбання
об'єктів необоротних матеріальних
активів, уведення яких в експлуатацію
на дату балансу не відбулося, а також
авансові платежі для фінансування
будівництва, визначаються як різновид
основного засобу, а тому будівництво
туристичної бази «Південний Буг» на
Бузькому бульварі у м. Миколаєві
належить до основних засобів, а відтак
позивач мав право на формування
податкового кредиту в зв'язку з
будівництвом такого об'єкту.

Підпунктом 14.1.18 ст.14 ПК України
визначено, що бюджетне відшкодування -
відшкодування від'ємного значення
податку на додану вартість на підставі
підтвердження правомірності сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за результатами
перевірки платника, у тому числі
автоматичне бюджетне відшкодування у
порядку та за критеріями, визначеними у
розділі V цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, судова
колегія вважає за необхідне зазначити,
що позивач виконав вимоги, встановлені
ПК України щодо формування податкового
кредиту та визначення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту з ПДВ та відповідно до Закону
сформував суму бюджетного
відшкодування ПДВ в розмірі 691 642,00 грн.

З огляду на викладене апеляційний суд
не приймає до уваги доводи апелянта,
оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків, зазначених у
рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову місцевого
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Центральному
районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області - залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від
27.02.2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після складання
повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та
підписано 16.09.2014 р.

Головуючий: суддя
Зуєва Л.Є.

суддя
Шевчук О.А.

суддя
Федусик А.Г.