Справа № 2а-1179/11
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 р.
Справа № 9104/8339/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі
головуючого судді:

головуючого-судді:
Старунського Д.М.

суддів:
Багрія В.М., Рибачука А.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської
області на постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 23.09.2011 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,-

В С
Т А Н О В И В :

18.07.2011 року позивач звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської
області, який згодом уточнив та просив
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату щомісячної
державної пенсії у розмірі 6-ти
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком за
попередні 6 місяців, крім того
проводити перерахунок пенсії з дня
встановлення нового прожиткового
мінімуму відповідно до ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Червоноградського міського
суду Львівської області від 23.09.2011 року
позов задоволено. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області
здійснити з 19.01.2011 року по 22.07.2011 року
перерахунок та виплату на користь
ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю як
інваліду третьої групи, віднесеного до
першої категорії відповідно до ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з розрахунку розміру
державної пенсії - шести мінімальних
пенсій за віком та розміру додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю - 50%
мінімальної пенсії за віком із
урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
управління Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області
оскаржило його в апеляційному порядку,
покликаючись на неповне з'ясування
обставин справи та таке, що прийняте із
порушенням норм матеріального права.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
у задоволенні позову відмовити
повністю з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

У відповідності до ч. 1 до ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

При перегляді судового рішення суд
апеляційної інстанції керується
положеннями ст. 195 КАС України й
переглядає його в межах апеляційної
скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
категорії 1, є інвалідом третьої групи
та перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України м.
Червонограда Таким чином має право на
пенсію по інвалідності на підставі ст.
54 ЗУ «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров`ю на підставі ст. 50 цього Закону.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (частина 2 статті
46 Конституції України).

Крім того, право позивача на одержання
пенсії як інваліда, щодо якого
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, відповідачем не
оспорюється та доказуванню не підлягає
у відповідності до ст.72 ч.3 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що пенсія
позивача у відповідності до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
як інваліда ІІІ групи не може бути
нижчою як 6 мінімальних пенсій за віком,
цією ж нормою передбачено, що розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначається
на момент виплати пенсії згідно із
Законом про Державний бюджет України
та не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.50 даного Закону
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, інвалідам ІІІ групи,
віднесеним до першої категорії,
виплачується у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання
пов`язаного з Чорнобильською
катастрофою, визначається Кабінетом
Міністрів України.

Відповідач посилається на те, що
мінімальні розміри пенсії по
інвалідності особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
виплачуються відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України № 654 від
16.07.2008 року «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян».
Розміри додаткових пенсій
обчислюються у встановлених відсотках
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28.05. 2008 року «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

Разом з тим, пунктом 2 постанови від 03
січня 2002 року №1 «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету»
всупереч положенням статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»Кабінет Міністрів України
встановив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій, при
тому що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої дійшов
правильного висновку, що при
визначенні розміру пенсій позивачу
застосуванню підлягають статті 50 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не наведені вище
постанови Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Крім того, закріплення у статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»положення, яким
передбачено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України має визначати зазначений
порядок не порушуючи положень цього
Закону.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України
«Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»були
внесені зміни, у тому числі до статей 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Після чого, рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року
положення пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), у зв`язку з чим з 22
травня 2008 року відновлена дія норм
статей 50, 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

В подальшому, зокрема протягом 2009-2010
років та по 22.07.2011 року включно,
положення статей 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»не
змінювались і не конституційними не
визнавались.

Законом України від 14 червня 2011 року
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнені прикінцеві положення,
яким установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядках та розмірах,
встановлених Кабінетом міністрів
України з наявного фінансового ресурсу
бюджету Пенсійного фонду України на 2011
рік, на виконання якого Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» від 06 липня
2011 року № 745, яка набрала законної сили
23 липня 2011 року.

Також положення ч.3 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», на думку
колегії суддів, не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого ч. 1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Згідно з законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла до висновку, що положення ч.3 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом. Разом з тим, наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров»ю, особам,
віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір
щомісячної компенсації сім»ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачу слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії позивачу
повинен проводитись, виходячи з нового
розміру мінімальної пенсії за віком.

Позовні вимоги позивача не виходять за
межі строку звернення до суду з
адміністративним позовом,
передбаченого ст. 99 КАС України.

За таких обставин колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції щодо зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області
провести нарахування і виплату
позивачу пенсії по інвалідності з
розрахунку 6 (шести) мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії у розмірі
50% мінімальної пенсії за віком, право на
яку надано ст.ст. 50, 54 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 19.01.2011 року по
22.07.2011 року з урахуванням проведених
нарахувань.

На підставі наведеного суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ч.1 ст.197, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції,-

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області
залишити без задоволення, постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 23.09.2011 року у
справі № 2а-1179/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя :
Д.М. Старунський

Судді:
В.М. Багрій

А.І. Рибачук