Справа № 813/535/14
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року
Справа
№ 876/5068/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Сихівському районі міста Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2014
року по справі №813/535/14 за позовом ТзОВ
«Будівельна компанія «Білдерпоінт» до
Державної податкової інспекції у
Сихівському районі міста Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
та № від 17.01.2014р.,-

В С Т А Н О В И В :

22.01.2014р. ТзОВ «Будівельна компанія
«Білдерпоінт» (далі-Товариство)
звернулося з адміністративним позовом
в суд до Державної податкової
інспекції у Сихівському районі міста
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
(далі-ДПІ), просило скасувати податкові
повідомлення-рішення № та №
від 17.01.2014р.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції ДПІ оскаржила його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі апелянт просить постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2014
року скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
адміністративного позову. Апеляційну
скаргу обґрунтовує тим, що судом при
винесенні постанови порушено та
невірно застосовано норми
матеріального та процесуального права.
Вказує на те, що за результатами
документальної позапланової виїзної
перевірки позивача, ряд господарських
операцій між Товариством та його
контрагентами ТзОВ «ТПК Груп», ТОВ
«Укрміксі», ТОВ «Фінанс пан трейд», ТОВ
«Конді 50», ТзОВ «Нові технології ТВП»,
які були відображені в податковому
обліку, фактично не мали місце та не
відбувалися. На думку ДПІ, протиправно
Товариством сформовано податковий
кредит з ПДВ та безпідставно віднесено
до складу витрат, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування, суми,
задокументовані по таких операціях.
Зазначає, що в процесі проведення
перевірок ТзОВ «ТПК Груп», ТОВ
«Укрміксі», ТОВ «Фінанс пан трейд», ТОВ
«Конді 50», ТзОВ «Нові технології ТВП»
встановлено, що власних виробничих
потужностей та трудових ресурсів у
таких не має, що виключає можливість
виконання взятих на себе зобов'язань
згідно договорів, укладених з
Товариством. На переконання ДПІ
документи, на підставі яких сформовані
дані податкового обліку за спірними
господарськими операціями, не можуть
беззаперечно підтверджувати право
позивача на їх формування.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали,
доводи апеляційної скарги в їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
Товариство як юридична особа
зареєстроване виконавчим комітетом
Львівської міської ради 28.05.2008р. та
взяте на податковий облік в органах ДПІ
30.05.2008р. У періоді, що був предметом
перевірки, Товариство було платником
податку на додану вартість (далі- ПДВ)
згідно свідоцтва про реєстрацію
платника ПДВ від 29.07.2008р.

Основними видами діяльності
Товариства є будівництво будівель,
монтаж та встановлення збірних
конструкцій, будівництво доріг,
будівельні роботи, діяльність у сфері
інжинірингу.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
з 18.12.2013р. по 24.12.2013р. проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Товариства з питань
достовірності нарахування ПДВ та
податку на прибуток при здійсненні
фінансово-господарських операцій з
ТзОВ «ТПК Груп», ТОВ «Укрміксі», ТОВ
«Фінанс пан трейд», ТОВ «Конді 50», ТзОВ
«Нові технології ТВП» за весь період
здійснення розрахунків, за
результатами якої складено акт
№581/2210/35943421 від 31.12.2013р. в якому
зафіксовано порушення п.п.44.1, 44.3, 138.1.1,
138.2, 138.4, 138.6, 139.1.9 Податкового кодексу
України від 02.12.2010р. №2756 з наступними
змінами та доповненнями (далі-ПК
України), що призвело до заниження
податку на прибуток на загальну суму 1
575 095 грн., в т.ч. по періодах: 2 квартал 2012
року - 304 848 грн., 3 квартал 2012 року - 617 248
грн., 4 квартал 2012 року - 652 999 грн.; п.п.198.1,
198.6 ПК України, що призвело до заниження
ПДВ на загальну суму 1 817 360 грн., в т.ч. по
періодах: квітень 2012 року - 73 728 грн.,
травень 2012 року - 48 450 грн., червень 2012
року - 92 742 грн., липень 2012 року - 262 817
грн., серпень 2012 року - 100 839 грн.,
вересень 2012 року - 282 328 грн., жовтень 2012
року - 124 891 грн., листопад 2012 року - 242 388
грн., грудень 2012 року - 26 479 грн., лютий
2013 року - 19 832 грн., березень 2013 року - 269 024
грн., квітень 2013 року - 227 572 грн., травень
2013 року - 46 270 грн.

Як випливає зі змісту акта №581/2210/35943421
від 31.12.2013 року, контролюючий орган
дійшов висновку, що господарські
операцій між Товариством та його
контрагентами не носили реальний
характер. Відповідач обґрунтовував
свої висновки інформацією, отриманою
податковими органами в ході проведення
перевірок контрагентів позивача, які
засвідчили відсутність у таких
контрагентів можливості здійснювати
будь-які господарські операції: акт
№1239/22-2/38148831 про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТПК Груп»,
складеного 03.04.2013 року ДПІ у
Печерському районі м.Києва; акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Укрміксі» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період з 01.10.2012
року по 28.02.2013 року, складеного ДПІ у
Печерському районі м.Києва; акта
№3735/22-3/37700469 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Фінанс пан трейд», складеного 13.09.2012
року ДПІ у Печерському районі м.Києва;
акт №1695/22-3/38149196 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Конді 50», складеного 17.05.2013 року ДПІ у
Печерському районі м.Києва; акт
№4723/22-1/35921869 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ «Нові
технології ТВП», складеного 08.11.2012 року
ДПІ у Печерському районі м.Києва.

Також в акті №581/2210/35943421 від 31.12.2013р.
відповідач вказує на неналежне
документування господарських операцій
при постачанні товарів, які
придбавалися позивачем, що полягає у
відсутності товаросупровідних
документів, а отже, ставить під сумнів
реальність таких операцій.

На підставі акта перевірки ДПІ
винесено податкове
повідомлення-рішення № від
17.01.2014р., яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
1575095,00 грн. основного платежу та
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) на суму 787548,00 грн. та
податкове повідомлення-рішення №
від 17.01.2014р., яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем
на 1817360,00 грн. та штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) на суму 908680,00 грн.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції колегія суду виходить з
наступного.

Згідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом ІІ цього
Кодексу.

Як це передбачено п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК
України, не включаються до складу
валових витрат витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, в тому числі, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Як передбачено п.198.3. ст.198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, в тому числі, у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку. Право на
нарахування податкового кредиту
виникає незалежно від того, чи такі
товари/послуги та основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Порядок створення, прийняття і
відображення в бухгалтерському обліку
первинних документів встановлено
Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, яке
затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.95р. №88 та
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 05.06.95р. за № 168/704.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» №996 від
16.07.1999 року, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

У розумінні пункту 14.1.36. ПК України,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання
доходу і проводиться такою особою
самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

З огляду на викладене аналіз
реальності господарської діяльності
повинен здійснюватися на підставі
даних податкового, бухгалтерського
обліку платника податків та
відповідності їх дійсному
економічному змісту.

Факт здійснення операцій
підтверджується договорами,
податковими та видатковими накладними,
актами виконаних робіт, виписками по
рахунках, які є належними доказами в
підтвердження факту виконання
господарських операцій.

Як встановлено судом першої інстанції,
передумовою для формування позивачем
податкового кредиту та валових витрат
за період, охоплений перевіркою,
слугували правовідносини, що склалися
у нього у 2012 році з ТзОВ «ТПК Груп», ТОВ
«Укрміксі», ТОВ «Фінанс пан трейд», ТОВ
«Конді 50», ТзОВ «Нові технології ТВП»,
змістом яких було виконання на
замовлення Товариства
будівельно-ремонтних робіт, надання
пов'язаних із цим послуг, поставка
будівельних матеріалів.

На підтвердження підставності
здійснення відповідних операцій
позивачем представлено копії
договорів, які укладені з
контрагентами: Договір про надання
послуг спец. технікою №101085 від 01.08.2012
року, договір купівлі-продажу №101084 від
01.08.2012 року, договір на виготовлення
асфальтобетону №01086від 01.08.2012 року, які
були укладені з ТзОВ «ТПК Груп»;
Договір про надання послуг спец.
технікою №29111 від 29.11.2012 року, договір
купівлі-продажу №30112 від 30.11.2012 року,
які були укладені з ТзОВ «Укрміксі»;
Договір про надання послуг спец.
технікою №204122 від 02.04.2012 року, договір
купівлі-продажу №204121 від 02.04.2012 року,
які були укладені з ТОВ «Фінанс пан
трейд»; Договір про надання послуг
спец. технікою №110124 від 01.10.2012 року,
договір купівлі-продажу №110123 від 01.10.2012
року, які були укладені з ТзОВ «Конді
50»; Договори підряду укладені з ТзОВ
«Нові технології ТПВ» за період з 02.04.2012
року по 23.08.2012 року, які є належним
доказом досягнення їх учасниками
домовленостей щодо їх реалізації у
відповідності до погоджених умов,
певних господарських операцій,
спрямованих на задоволення їх
інтересів та на реалізацію
господарської компетенції таких
юридичних осіб.

На підтвердження факту виконання
господарських операцій за вказаними
вище договорами позивачем
представлено копії наступних
первинних документів: акти наданих
послуг, які були складені Товариством з
ТзОВ «ТПК Груп» на загальну суму
5554907,59грн. у т.ч. ПДВ 925817,98 грн. у період з
01.08.2012 року 30.11.2012 року; акти приймання
виконаних робіт, які були складені
Товариством з ТзОВ «Укрміксі» на
загальну суму 1 469 627 грн. у т.ч. ПДВ 244 938
грн. у період з 28.12.2012 року по 26.12.2012
року; видаткові накладні, які були
складені ТОВ «Фінанс пан трейд» на
загальну суму 2 190 698,60 грн. у т.ч. ПДВ 365
116,40 грн. за період з 18.04.2012 року по 12.07.2012
року; акт виконаних робіт, які були
складені Товариством з ТзОВ «Конді 50»
на загальну суму 704 584,76 грн. у т.ч. ПДВ 117
430,83 грн. у період 31.10.2012 року по 27.12.2012
року; акти виконаних робіт, які були
складені Товариством з ТзОВ «Нові
технології ТПВ» на загальну суму
виконаних робіт 984 341,82 грн. у т.ч. ПДВ 164
056,94грн., складеними за період з 05.04.2012
року по 31.08.2012 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
первинні документи по досліджуваних
господарських операція оформлені у
відповідності до вимог чинного
законодавства та містять всі необхідні
реквізити передбачені Законом України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та пунктом 2.4
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку». Застережень
щодо оформлення первинних
бухгалтерських документів у ДПІ під
час проведення перевірки не було, що є
наслідком, в тому числі, вважати, що
господарські операції між
контрагентами відбулася в повному
об'ємі, що підтверджується фактичними
обставинами по справі.

При цьому Товариством підтверджено
наявність господарської мети при
придбанні послуг, робіт та товару,
одержання прибутку внаслідок їх
подальшої реалізації.

Окрім того, позивачем надано також
копії платіжних доручень, які
підтверджують факт оплати Товариством
на користь контрагентів коштів за
товар, надані послуги й виконані роботи
(у т.ч. й сум ПДВ), які були предметом
зазначених вище договорів, укладених
між ТзОВ «БК «Білдерпоінт» і ТзОВ «ТПК
Груп», ТОВ «Укрміксі», ТОВ «Фінанс пан
трейд», ТОВ «Конді 50», ТзОВ «Нові
технології ТВП».

Товариством, зокрема, надано копії
договорів цесії (відступлення права
вимоги), за якими в частині припинилися
його грошові зобов'язання перед
кредиторами щодо оплати товару, надані
послуги й виконані роботи, згідно
договорів, укладених між ТзОВ «БК
«Білдерпоінт» і ТОВ «Фінанс пан трейд»,
ТОВ «Конді 50», ТзОВ «Нові технології
ТВП», що також підтверджує намір
позивача реально виконувати укладені з
вказаними особами договори, які
зазначені вище.

Пунктом 201.10 ПК України визначено, що не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними.

Таким чином, податкова накладна є
документом, який підтверджує сплату
покупцем податку на додану вартість в
ціні товару.

Товариством представлено копії
податкових накладних, які виписувалися
контрагентами позивача при проведенні
вищезгаданих операцій: податкові
накладні виписані ТзОВ «ТПК Груп» у
період з 01.08.2012 року по 30.11.2012 року на
загальну суму 5 554 907,59 грн. у т.ч. ПДВ 925
817,98 грн.; податкові накладні виписані
ТзОВ «Укрміксі» у період з 28.12.2012 року
по 28.12.2012 року на загальну суму 1 469 627
грн. у т.ч. ПДВ 244 938 грн.; податкові
накладні виписані ТОВ «Фінанс пан
трейд» у період з 18.04.2012 року по 26.07.2012
року на загальну суму 2 190 698,60 грн. у т.ч.
ПДВ 365 116,40 грн.; податкові накладні
виписані ТзОВ «Конді 50» у період з
01.10.2012 року по 31.10.2012 року, на загальну
суму 704 584,76 грн. у т.ч. ПДВ 117 430,83 грн.;
податкові накладні виписані ТзОВ «Нові
технології ТПВ» у період з 05.04.2012 року
по 31.08.2012 року, на загальну суму 984 341,82
грн. у т.ч. ПДВ 164 056,94 грн.

Позивачем на підтвердження
обгрунтованості віднесення до складу
податкового кредиту сум ПДВ за
перевірений період надано податкові
накладні, які не мали недоліків та
порядок заповнення яких, відповідає
встановленому чинним на момент їх
виписки законодавством. Зазначені
обставини давали право позивачу
включити ПДВ по спірних господарських
операцій до складу податкового кредиту
відповідного періоду та сформувати
валові витрати.

Реальний характер господарських
операцій між позивачем і ТзОВ «ТПК
Груп», ТОВ «Укрміксі», ТОВ «Фінанс пан
трейд», ТОВ «Конді 50», ТзОВ «Нові
технології ТВП», їх економічний зміст
на переконання колегії суддів
доведений, оскільки придбані товари,
роботи і послуги були необхідні
позивачеві для виконання укладених
договорів з органами місцевого
самоврядування, комунальними
підприємствами та ін. на виконання
будівельно-ремонтних робіт (позивачем
на підтвердження цього подано копії
відповідних договорів підряду,
закупівлі послуг та інші документи).
Зазначене підтверджує зв'язок
операцій, які відповідачем ставляться
під сумнів, з господарською діяльністю
позивача та доцільність їх реального
здійснення й, відповідно, їх
необхідність для позивача як
об'єктивно існуючої реальності, а не
лише у вигляді документування при
фактичній відсутності таких операцій.

Реальність господарської діяльності,
окрім того, підтверджується договором
оренди складського приміщення №б/н від
17.04.2012 року.

Згідно з частиною 1 статті 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки та збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

За змістом частини 1 статті 228
Цивільного кодексу України (далі-ЦКУ),
правочин спрямований на незаконне
заволодіння майном держави, вважається
таким, що порушує публічний порядок, а
отже, згідно з частиною 2 згаданої
статті є нікчемним.

Як зазначено у частині 2 статті 215 ЦКУ,
визнання судами нікчемних правочинів
недійсними не вимагається. Відповідно
до ч. 1 ст. 216 ЦКУ недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім
пов'язаних з його недійсністю.

Актом перевірки не підтверджено, що на
момент здійснення господарської
операції ТзОВ «ТПК Груп», ТОВ
«Укрміксі», ТОВ «Фінанс пан трейд», ТОВ
«Конді 50», ТзОВ «Нові технології ТВП» -
контрагенти Товаритсва не знаходились
в Єдиному державному реєстрі, а також
що у таких не було Свідоцтва про
реєстрацію платником податку на додану
вартість.

Товар, роботи, послуги, які були
предметом правочинів, не обмежені та не
вилучені з цивільного обороту України.
Таким чином, господарські операції,
здійснювалися правоздатними
юридичними особами і по своїй суті не
суперечать інтересам держави.

Окрім того, колегія судів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
відсутність штату працівників,
основних засобів у контрагентів не
може стави під сумнів здійснення
господарської діяльності, оскільки
така може здійснюватись шляхом
залучення трудових ресурсів та
транспорту в спосіб, зокрема, укладення
цивільно-правових угод та
господарських договорів.

Судом взято до уваги, що спірні
господарські операції, в судовому
порядку недійсними не визнавались,
надавались та оплачувались протягом
певного періоду часу, що дає суду
підстави вважати, що такі мали реальний
характер.

В підтвердження обставин реальності
господарських операцій колегією
суддів взято до уваги діяльність
позивача: Товариство, як господарюючий
суб'єкт, веде діяльність з 2008 року,
діяльність, яка визначений у
досліджених судом Договорах,
узгоджуються з предметом діяльності
Підприємства.

Окрім того, суд зазначає, що згідно ст.61
Конституції України принципу
індивідуалізації відповідальності,
Підприємство не несе відповідальності
за свого контрагента, який не виконав
свого обов'язку щодо сплати податків до
бюджету, відповідальність за такі
негативні наслідки несе саме ця
особа-контрагент, зазначена обставина
не є підставою для позбавлення
платника податку права на податковий
кредит у разі якщо останній виконав усі
передбачені законом умови щодо цього
та має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту, що
узгоджується з практикою
Європейського суду, викладеною в
рішенні від 22.01.2009р. у справі «Булвес»
АД проти Болгарії.

Доводи відповідача щодо відсутності
товаросупровідних документів при
придбанні товарів як на підставу
нікчемності правочинів, не можуть
братися до уваги, оскільки
товарно-транспортні накладні
призначені для обліку руху
товарно-матеріальних цінностей та
розрахунків за їх перевезення
автомобільним транспортом, а тому,
визначають взаємовідносини по
виконанню перевезення вантажів для
обліку транспортної роботи, а
відсутність таких документів не можна
розцінювати як беззаперечне свідчення
безтоварності спірних операцій із
закупівлі товарів.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
сама по собі неможливість реалізації
органами державної податкової служби
визначеної законодавством компетенції
щодо проведення зустрічних звірок
господарюючого суб'єкта не може
вважатись доказом вчинення порушень
податкового законодавства, тим більше
особою, якої така зустрічна звірка
безпосередньо не стосувалася. Отже,
акти про неможливість проведення
зустрічної звірки не можуть
розглядатися як належне підтвердження
фактів порушення платником податків
податкового законодавства, здобуте в
ході перевірки.

Окрім того, судом першої інстанції
встановлено, що усі зазначені в акті
перевірки №581/2210/35943421 від 31.12.2013 року
акти про неможливість проведення
зустрічних звірок контрагентів
позивача були предметом судового
розгляду, за результатами чого дії
податкових органів щодо проведення
таких зустрічних звірок та щодо
відображення актів про неможливість
проведення зустрічних звірок у
відповідних автоматизованих
інформаційних системах ДПА були
визнані протиправними (постанова від
20.06.2013 року у справі №813/3291/13-а,
постанова від 10.06.2013 року в справі
№813/3121/13-а, постанова від 18.12.2012 року у
справі №2а-9317/12/1370, постанова від 16.07.2013
року у справі №813/4945/13-а, постанова від
22.01.2013 року у справі №2а-9946/12/1370).

Слід зауважити, що висновки про
порушення податкового законодавства
контрагентами позивача чи іншими
особами не можуть автоматично
підтверджувати порушення податкового
законодавства самим позивачем, а
позивач як платник податку не повинен
нести наслідків невиконання своїми
контрагентами вимог закону. Така
позиція узгоджується й з висновками
Верхового Суду України, висловленими,
зокрема, у постанові від 31.01.2011 року в
справі №21-47а10, постанові від 11.12.2007 року
у справі №21-1376во06.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
твердження відповідача про
безтоварність господарських операцій
позивача та його контрагентів не
обґрунтовані належними та допустимими
доказами, що є наслідком вважати про
неправомірність висновків відповідача
про порушення ТзОВ «БК «Білдерпоінт»
податкового законодавства, які
ґрунтуються виключно на актах про
неможливість проведення зустрічних
звірок контрагентів такого платника
податків.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу чи постанову без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Аналізуючи чинне законодавство та
обставини справи, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги в спосіб, визначений
ст.162 КАС України, оскільки відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатні та беззаперечні докази в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, та не
довів правомірність прийнятого
рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі міста Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області - залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2014
року по справі №813/535/14- без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді
Н.В. Ільчишин

М.А. Пліш