Справа № 826/8739/14
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/8739/14
інстанції: Келеберда В. І.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Губської О. А., Грибан І. О.

за участю секретаря:
Тур В. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 липня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Мандарин"
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мандарин»
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про скасування постанови
ід 10.07.2012 р. №106/12.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 липня 2014 р. адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову, якою позовні
вимоги залишити без задоволення,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, відповідачем проведено
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ТОВ
«Мандарин» за адресою: м. Київ, вул.
Хорива, 15/8 у Подільському районі м.
Києва, за результатом якої складено акт
від 01.06.2012 р.

З акту перевірки вбачається, що за
вказаною адресою експлуатується
заклад харчування - паб «О,конорс»

Під час перевірки будівельні роботи не
виконуються, будівельники відсутні,
будівельної техніки немає. Виконано
будівельні роботи з влаштування
вхідної групи зазначеного закладу з
зміною існуючого фасаду та фактичної
прибудови до наданого паспарту
оздоблення та влаштовано майданчик для
обслуговування відвідувачів.
Будівельні роботи виконувались без
дозволу, який надавав би право на
виконання будівельних робіт. В зв'язку
з зазначеним порушено ч. 1 ст. 34 та ч. 8 ст.
39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено припис від 21.06.2012
р., яким зобов'язано з 22.06.2012 р. позивача
зобов'язано зупинити експлуатацію ПАБ
«О,конорс» та в термін до 22.08.2012 р.
усунути встановлені порушення
відповідно до діючого законодавства.

Також, відповідачем складено протокол
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 03.07.2012 р.

За результатом матеріалів справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності відповідачем прийнято
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 10.07.2012 р., якою позивача
визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого абз. 4 п. 6
ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф у сумі 99 180 грн.

Об'єкт будівництва має ІІІ категорію
складності.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» замовник має право
виконувати будівельні роботи після
реєстрації відповідною інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю декларації про початок
виконання будівельних робіт - щодо
об'єктів будівництва, що належать до I -
III категорій складності.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до I -
III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва
об'єктів (у разі провадження
містобудівної діяльності), або ті, що
виконують функції замовника і
підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
експлуатацію або використання
об'єктів будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
чи акті готовності об'єкта до
експлуатації об'єктів III категорії
складності - у розмірі дев'яноста
мінімальних заробітних плат.

Так колегією суддів встановлено, що
відповідачем проведено перевірку на
підставі постанови Кабінету Міністрів
України від 23 травня 2011 року № 553.

Відповідно до ч. 1 Постанови № 553 цей
Порядок визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Згідно з п. п. 2, 7, 9 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року № 553, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням: 1) вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції; 2) порядку здійснення
авторського і технічного нагляду,
ведення загального та (або) спеціальних
журналів обліку виконання робіт (далі -
загальні та (або) спеціальні журнали),
виконавчої документації, складення
актів на виконані будівельно-монтажні
та пусконалагоджувальні роботи; 3)
інших вимог, установлених
законодавством, будівельними нормами,
правилами та проектною документацією,
щодо створення об'єкта будівництва.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється у присутності
суб'єктів містобудування або їх
представників, які будують або
збудували об'єкт будівництва.

Системний аналіз вказаних статей
свідчить про те, що відповідач,
здійснюючи контроль за додержанням
законодавства про містобудівну
діяльність під час виконання
підготовчих та будівельних робіт, має
право вживати заходи, направлені на
усунення суб'єктами містобудування
виявлених правопорушень. Між тим,
реалізація ним власних повноважень має
узгоджуватись з приписами чинного
законодавства, якими, зокрема,
визначено коло суб'єктів
містобудування, їх обов'язки та обсяг
відповідальності.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
забудова територій здійснюється
шляхом розміщення об'єктів
будівництва; суб'єкти
містобудування зобов'язані
додержуватися містобудівних умов та
обмежень під час проектування і
будівництва об'єктів.

Проектування та будівництво об'єктів
здійснюється власниками або
користувачами земельних ділянок у
такому порядку: отримання замовником
або проектувальником вихідних даних;
розроблення проектної документації
та проведення у випадках,
передбачених статтею 31 цього Закону, її
експертизи; затвердження проектної
документації; виконання підготовчих та
будівельних робіт; прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів; реєстрація права власності на
об'єкт містобудування.

Відповідно до ст. 1 Закону,
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Стаття 2 Закону визначає
відповідальність за вчинення
конкретних правопорушень та містить
перелік суб'єктів, які її несуть.

З матеріалів справи не вбачається
факту прийняття позивачем функцій
забудовника.

Натомість, колегія суддів зазначає, що
згідно Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
відповідальність за цим Законом може
нести юридична особа, що є замовником
будівельних робіт у разі провадження
містобудівної діяльності.

Зважаючи на відсутність в матеріалах
справи доказів здійснення забудови
(реконструкції) об'єкта, визначеного
спірною постановою, безпосередньо
позивачем, колегія суддів ставить під
сумнів правомірність застосування
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» до позивача.

Крім того, особливої уваги заслуговує
застосування до спірних правовідносин
Постанови № 553, оскільки, як вже було
зазначено вище по тексту, порядок,
затверджений даною постановою, надає
право відповідачу на проведення
позапланових перевірок виключно до
об'єктів IV і V категорії складності.

Натомість, протиправність дій
відповідача в розрізі перевищення
повноважень при проведенні перевірки
об'єкта ІІІ категорії складності не є
предметом позовних вимог, а тому
колегія суддів правового висновку щодо
цих обставин справи не надає.

Незважаючи на це, суд першої інстанції
вірно відобразив в мотивувальній
частині рішення сумнів щодо фактичного
існування обставин справи, викладених
в акті перевірки.

Так позивачем до позовної заяви
долучено декларацію про готовність
об'єкту до експлуатації «Реконструкція
нежитлових приміщень з № 1 по № 27 (групи
приміщень № 39 (літ А) аз адресою: м. Київ,
вул. Хорива/Костянтинівська, 15/8 у
Подільському районі м. Києва»
зареєстрована Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві 02.04.2013 р. за № КВ 78.

Відповідно до п. 2 Порядку виконання
підготовчих робіт, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 р. № 466, підготовчі
роботи можуть виконуватися замовником
після отримання документа, що
посвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою, або
договору суперфіцію, а також після
подання Держархбудінспекції або її
територіальному органу (далі -
Інспекція) повідомлення про початок
виконання підготовчих робіт, крім
винесення інженерних мереж та
видалення зелених насаджень, або
отримання зареєстрованої декларації
про початок виконання підготовчих
робіт.

У відповідності до п. 18 Порядку № 466
відповідальність за порушення вимог,
визначених цим Порядком, несе замовник
відповідно до закону.

Декларація про початок будівельних
робіт була зареєстрована відповідачем
22.03.2013 р. за № КВ 67.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що зареєструвавши вказану
декларації відповідач підтвердив факт
відсутності порушень з боку позивача
діючого законодавства, в тому числі
наявність вже реконструйованого
об'єкта на момент подачі декларації про
початок будівельних робіт.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці данні
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів та
висновків експертів.

Колегія суддів не встановила норм
права, які передбачають затвердження
декларацію про початок будівельних
робіт за умови експлуатації вже
збудованого об'єкта.

Крім того, наявні в матеріалах справи
докази не дають можливості колегії
суддів встановити реальність
існування правопорушення,
відображеного в акті перевірки.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо того, що
відсутність факту порушення позивачем
вимог ч. 1 ст. 34 та ч. 8 ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» свідчить
про протиправність прийнятої на його
підставі оскарженої постанови та як
наслідок вказує на наявність підстав
для задоволення позовних вимог.

З огляду на це, колегія суддів вважає
доводи апеляційної скарги відповідача
безпідставними, а рішення суду першої
інстанції таким, що прийнято з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 04 липня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Мандарин"
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про скасування постанови
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 липня 2014 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І. О.
ГрибанСуддя О. А. Губська (Повний
текст ухвали виготовлено 16.09.2014 року)

.

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.