Справа № 816/2891/14
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2891/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Довгопол М.В., розглянувши у порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом Служби
автомобільних доріг в Одеський області
до Приватного акціонерного
товариства "Райз-Максимко" про
стягнення коштів за проїзд
автомобільними дорогами, -

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2014 року Служба автомобільних
доріг в Одеський області звернувся
до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Райз-Максимко" про стягнення плати за
проїзд автомобільними дорогами
загального користування великовагових
та /або великогабаритних транспортних
засобів в розмірі 25 117 грн. 26 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що 10.02.2014 під час
здійснення габаритно-вагового
контролю на пересувному пункті
вагового та габаритного контролю ДП
«Одеський облавтодор» на
автомобільній дорозі М-05 «Київ - Одеса»
км 450+500 за результатами контрольного
зважування транспортного засобу марки
FRIGHTLINER моделі СSN, державний номер
НОМЕР_3, з напівпричепом марки BODEX
моделі KIS 3 WS, державний номер НОМЕР_1,
який належить відповідачу, виявлено
перевищення нормативних параметрів
навантаження на вісі, про що складено
акт № 10/02/3 від 10.02.2014 та довідка про
результати здійснення
габаритно-вагового контролю. На
підставі Порядку здійснення
габаритно-вагового контролю за
справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та /або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.06.2007 № 879, здійснено розрахунок №
81 від 10.02.2014, згідно з яким відповідачу
нараховано плату за проїзд
великовагового транспортного засобу,
що рухався без відповідного дозволу, у
подвійному розмірі в сумі 1560,66 євро, що
з урахуванням курсу євро станом на
08.04.2014 (16,094 грн) складає 25 117,26 грн. У
зв'язку з тим, що вказана сума не
сплачена у добровільному порядку
відповідачем, позивач просить стягнути
її в судовому порядку.

У судове засідання 17.09.2014 позивач явку
уповноваженого представника не
забезпечив, надіслав заяву про розгляд
справи без участі його представника.

Представник відповідача у судове
засідання 17.09.2014 також не з'явився,
надіславши заяву про розгляд справи
без його участі.

У письмових запереченнях відповідач
просив відмовити у задоволенні позову,
мотивуючи свою позицію тим, що не є
власником (орендарем) транспортного
засобу, перевірку якого здійснено
позивачем.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених статтею 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також відсутність потреби
заслухати свідка або експерта, суд
перейшов до розгляду справи у порядку
письмового провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступні
обставини та відповідні до них
правовідносини

10 лютого 2014 року працівниками філії
«Одеська дорожньо-експлуатаційна
дільниця» ДП «Одеський облавтодор» ВАТ
«ДАК «Автомобільні дороги України» на
автомобільній дорозі М-05 «Київ - Одеса»
км 450+500 проведено габаритно-ваговий
контроль, під час якого встановлено, що
транспортний засіб марки FRIGHTLINER моделі
СSN, державний номер НОМЕР_3, з
напівпричепом марки BODEX моделі KIS 3 WS,
державний номер НОМЕР_1, який належить
ПрАТ «Райз Максимко», має перевищення
нормативних параметрів навантаження
на вісі (фактична маса - 46 тонн при
нормативно допустимій масі 40 тонн), що
зафіксовано в акті № 10/02/3 від 10.02.2014 про
перевищення транспортним засобом
нормативних вагових параметрів /а.с. 23/.

До акту складено довідку про
результати здійснення
габаритно-вагового контролю від 10.02.2014
та розрахунок плати за проїзд
великовагових та (або)
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами загального
користування, згідно якого визначено
ПрАТ «Пайз-Максимко» плату у розмірі
1560,66 євро.

Посилаючись на пункт 26 Порядку
здійснення габаритно-вагового
контролю за справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та /або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.06.2007 № 879, позивач звернувся до
суду із позовом про стягнення із
відповідача плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування в розмірі 25 117,26 грн (з
урахуванням курсу євро станом на
08.04.2014).

Надаючи оцінку обґрунтованості
позовних вимог, суд виходить з
наступного.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону
України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №
3353-ХІІ (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин) з
метою збереження автомобільних доріг,
вулиць та залізничних переїздів участь
у дорожньому русі транспортних
засобів, вагові або габаритні
параметри яких перевищують нормативні,
допускається в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері транспорту, і
за плату, що встановлюються Кабінетом
Міністрів України.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку
здійснення габаритно-вагового
контролю та справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та/або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.06.2007 № 879 (надалі - Порядок № 879)
визначено, що великовагові та
великогабаритні транспортні засоби -
це транспортні засоби, вагові та/або
габаритні параметри яких перевищують
нормативні навантаження на вісь (осі)
та загальна маса або габарити яких
перевищують один з параметрів, що
зазначені у пункті 22.5 Правил
дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10 жовтня 2001 р. N 1306. При цьому
транспортний засіб не може вважатися
великоваговим та/або великогабаритним,
якщо його параметри не перевищують
нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно з пунктом 22.5. Правил дорожнього
руху, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N
1306, за спеціальними правилами
здійснюється дорожнє перевезення
небезпечних вантажів, рух транспортних
засобів та їх составів у разі, коли хоч
один з їх габаритів перевищує за
шириною 2,6 м, за висотою від поверхні
дороги - 4 м (для контейнеровозів на
встановлених Укравтодором і
Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за
довжиною - 22 м (для маршрутних
транспортних засобів - 25 м), фактичну
масу понад 38 т (на встановлених
Укравтодором і Державтоінспекцією
маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів -
понад 44 т, на встановлених для них
маршрутах - до 46 т), навантаження на
одиночну вісь - 11 т (для автобусів,
тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т,
строєні - 22 т (для контейнеровозів
навантаження на одиночну вісь - 11 т,
здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо
вантаж виступає за задній габарит
транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду
великогабаритних та великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 18.01.2001
№ 30, рух великовагових та
великогабаритних транспортних засобів
автомобільними дорогами, вулицями та
залізничними переїздами здійснюється
на підставі дозволу на участь у
дорожньому русі транспортних засобів,
вагові або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, виданим
перевізникові Державтоінспекцією, або
документа про внесення плати за проїзд
таких транспортних засобів.

Пунктами 3, 4 Порядку № 879 передбачено,
що габаритно-ваговий контроль
транспортних засобів на автомобільних
дорогах загального користування
здійснюється Укртрансінспекцією, її
територіальними органами та
відповідними підрозділами МВС, що
забезпечують безпеку дорожнього руху.

Робота пунктів габаритно-вагового
контролю в частині організації та
проведення робіт із зважування
транспортних засобів забезпечується
службами автомобільних доріг в
Автономній Республіці Крим, областях
та м. Севастополі і підприємствами,
визначеними в установленому
законодавством порядку.

В силу приписів пункту 21 Порядку № 879 у
разі виявлення факту перевищення хоча
б одного вагового та/або габаритного
нормативного параметра більш як на 2
відсотки подальший рух транспортного
засобу забороняється до внесення плати
за його проїзд автомобільними дорогами
загального користування. Плата за
проїзд великовагового та/або
великогабаритного транспортного
засобу, що рухався без відповідного
дозволу, здійснюється у подвійному
розмірі за пройдену частину маршруту
по території України.

Згідно пункту 26 Порядку № 879 кошти,
стягнені за проїзд автомобільними
дорогами загального користування
великовагових та/або великогабаритних
транспортних засобів, спрямовуються в
установленому порядку до державного
бюджету.

Відповідно до пункту 27 Порядку № 879
плата за проїзд автомобільними
дорогами загального користування
справляється з транспортних засобів
вітчизняних та іноземних власників, у
тому числі тих, що визначені у статті 5
Закону України "Про єдиний збір, який
справляється у пунктах пропуску через
державний кордон України",
справляється у разі виявлення факту
перевищення їх фактичних параметрів
над параметрами, які враховувалися під
час встановлення розміру єдиного збору
в пунктах пропуску через державний
кордон, де відсутні вагові комплекси,
та з транспортних засобів, які
виїжджають за межі України і на які в
установленому порядку не отримано
дозвіл на рух або не внесено плату за
проїзд.

Плата за проїзд справляється в
національній валюті за офіційним
курсом гривні, встановленим
Національним банком на день проведення
розрахунку.

З огляду на викладене вбачається, що
положення пунктів 26, 27 Порядку № 879 не
встановлюють того, хто повинен
проводити справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та/або габаритні параметри яких
перевищують нормативні.

Водночас згідно пункту 28 Порядку № 879
плата за проїзд автомобільними
дорогами загального користування
великовагового та/або
великогабаритного транспортного
засобу вноситься перевізником за
затвердженими ставками виходячи з
вагових та/або габаритних параметрів
транспортного засобу, протяжності
маршруту, кількості перевезень.

Згідно статті 1 Правил дорожнього руху
України власником транспортного
засобу є фізична або юридична особа,
яка володіє майновими правами на
транспортний засіб та має на це
відповідні документи.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави
для висновку, що плата за проїзд
автомобільними дорогами справляється
з власників транспортних засобів або
осіб, які користуються транспортними
засобами на законній підставі, якими
здійснюється перевезення вантажів.

Судом із матеріалів справи
встановлено, що власником
транспортного засобу марки FRIGHTLINER
моделі СSN, державний номер НОМЕР_3, та
напівпричепу марки BODEX моделі KIS 3 WS,
державний номер НОМЕР_2 є ПАТ «Компанія
«Райз», що не заперечується позивачем
та підтверджується наданою ним
інформацією /а.с. 120-121/.

Згідно з договором оренди транспортних
засобів № ЄТР-КР-02/01/14/ОТЗ від 02.01.2014 ПАТ
«Компанія «Райз» передало в
користування ТОВ «Європа-Транс ЛТД»
транспортні засоби, до переліку яких
згідно додатку до договору віднесено
транспортні засоби FRIGHTLINER НОМЕР_3 та
напівпричіп BODEX НОМЕР_2.

Пунктом 1.3. договору орендодавець
засвідчив, що на момент підписання
цього договору об'єкт оренди не
виступає предметом будь-якого іншого
договору, а право власності на нього не
перебуває під жодним обмеженням
(обтяженням).

Договір № ЄТР-КР-02/01/14/ОТЗ від 02.01.2014
вважався укладеним (набрав чинності) з
моменту його підписання сторонами та
скріплення печатками сторін (пункт 3.2.
Договору) - 02.01.2014.

Таким чином позивачем не доведено, що
на момент габаритно-вантажного
контролю 10.02.2014 року транспортні засоби
FRIGHTLINER НОМЕР_3 та напівпричіп BODEX НОМЕР_2
перебували у власності або
користуванні відповідача ПрАТ
«Райз-Максимко», а відтак не
підтверджено його обов'язок внесення
плати за проїзд автомобільними
дорогами.

Водій ОСОБА_2, який керував
транспортним засобом, та був присутнім
під час контролю, був звільнений із
ПрАТ «Райз-Максимко» ще 31.12.2013 року на
підставі наказу № 803-к /а.с. 141/.

Посилання позивача у поясненнях на те,
що дані про перевізника ПрАТ
«Райз-Максимко» внесено до акту та
довідки на підставі страхового полісу,
суд оцінює критично.

Відповідно до пункту 1.8. статті 1 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV страховий
поліс - це єдина форма внутрішнього
договору страхування, яка посвідчує
укладення такого договору.

Отже, страховий поліс не є документом,
який підтверджує власника
(користувача) транспортного засобу,
натомість свідчить про особу, яка
здійснила страхування транспортного
засобу.

Товарно-транспортні документи (ТТН,
подорожні листи), на підставі яких
здійснювалося перевезення
транспортним засобом FRIGHTLINER НОМЕР_3 з
напівпричепом, і які мають значення для
встановлення особи перевізника, під
час габаритно-вагового контролю не
перевірялися.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позивачем не встановлено
усіх обставин, які мали значення для
розрахунку та стягнення плати за
проїзд автомобільними дорогами
загального користування, а саме,
документально не підтверджено статус
ПрАТ «Райз-Максимко» як власника
(користувача) транспортного засобу,
який здійснював перевезення вантажу
10.02.2014, а відтак його обов'язок
справляти плату за проїзд.

Беручи до уваги наведене, позовні
вимоги до ПрАТ «Райз-Максимко» про
стягнення плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Служби автомобільних доріг в
Одеський області до Приватного
акціонерного товариства
"Райз-Максимко" про стягнення коштів за
проїзд автомобільними дорогами
відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
М.В. Довгопол