Справа № 810/6795/13-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6795/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

02 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Славутичі
Головного управління Міндоходів у
Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 13.01.2014 у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю - фірма «Відродження
Полісся» до Державної податкової
інспекції у м. Славутичі Головного
управління Міндоходів у Київській
області, управління Державної
казначейської служби України у м.
Славутичі про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ фірма «Відродження Полісся»
звернулося до суду першої інстанції із
позовом, в якому просило: визнати
протиправною бездіяльність Державної
податкової інспекції у м. Славутичі ГУ
Міндоходів у Київській області щодо
неповернення товариству з обмеженою
відповідальністю - фірма «Відродження
Полісся» бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість на суму 812 176,
00 грн.; стягнути на користь товариства з
обмеженою відповідальністю - фірма
«Відродження Полісся» (07101, Київська
обл., м. Славутич, Добринінський
квартал, буд. 4, кв. 39, ідентифікаційний
код - 13737133) з Державного бюджету України
заборгованість з бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в сумі 812 176 (вісімсот
дванадцять тисяч сто сімдесят шість)
гривень 00 копійок.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 13.01.2014 позов
задоволено частково: стягнуто на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю - фірма «Відродження
Полісся» з Державного бюджету України
бюджетне відшкодування з податку на
додану вартість у сумі 812 176 (вісімсот
дванадцять тисяч сто сімдесят шість)
грн.; у задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням ДПІ у м. Славутичі
Головного управління Міндоходів у
Київській області звернулося із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову в
частині задоволених позовних вимог, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
у задоволенні позову відмовити
повністю.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що зазначена апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
починаючи з червня 2007 року у результаті
здійснення господарської діяльності у
ТОВ фірма «Відродження Полісся»
виникло від'ємне значення між
податковими зобов'язаннями та
податковим кредитом, у зв'язку із чим
товариство набуло право на отримання
сум бюджетного відшкодування з податку
на додану вартість або врахування
таких сум у зменшення податкових
зобов'язань в наступних податкових
періодах.

У грудні 2008 року ДПІ у м. Славутичі
провело документальну невиїзну
(камеральну) перевірку податкової
декларації ТОВ фірма «Відродження
Полісся» за жовтень 2008 року (акт
перевірки від 01.12.2008 №1293/15/13737133), за
результатами якої податковий орган
дійшов висновку про зменшення суми, яка
підлягала бюджетному відшкодуванню, на
781 134, 00 грн. та виніс податкове
повідомлення-рішення від 08.12.2008
№/0.

Позивач, у свою чергу, в наступних
податкових деклараціях за листопад,
грудень 2008 року та протягом 2009 року
продовжив декларувати наявність суми
від'ємного значення із відповідного
податку.

19.12.2008 ТОВ фірма «Відродження Полісся»
подано до ДПІ заяву про повернення суми
бюджетного відшкодування у розмірі 798
818 грн. Також, до заяви додано
розрахунок суми бюджетного
відшкодування за листопад 2008 року,
довідку щодо залишку суми від'ємного
значення попередніх податкових
періодів та декларацію з податку на
додану вартість за листопад 2008 року із
додатком №5 - розрахунком податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів (а.с.12-17).

За період з 2008 року по 2009 рік
відповідачем проведено ряд
документальних перевірок, за
результатами яких ДПІ прийняті
повідомлення-рішення про зменшення
суми бюджетного відшкодування із
податку на додану вартість: №/0
від 08.12. 2008, №/0 від 15.01.2009, №/0
від 26.05.2009, №/0 23.06.2009, №/0 від
21.07.2009, №/0 від 10.08.2009, №/0 від
11.09.2009, №/0 від 13.10.2009, №/0 від
11.11.2009, №/0 від 15.01.2010.

Згідно перерахованих податкових
повідомлень-рішень позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування (у тому
числі заявленого в рахунок податкових
зобов'язань наступних податкових
періодів) з податку на додану вартість
у загальному розмірі 812 176, 00 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 01.02.2010 у
справі №2а-421/10/1070 позов ТОВ фірма
«Відродження Полісся» задоволено: дії
Державної податкової інспекції у м.
Славутичі Київської області щодо
встановлення суми завищення
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість товариством - фірмою
«Відродження Полісся» визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення від 15.01.2009
№/0, від 26.05.2009 №/0, від 23.06.2009
№/0, від 21.07.2009 №/0, від 10.08.2009
№/0, від 11.09.2009 №/0, від 13.10.2009
№/0, від 11.11.2009 №/0, від 15.01.2010
№/0 (а.с.19-21).

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.12.2010 у
справі №2а-421/10/1070 рішення суду першої
інстанції скасовано, а у задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 01.07.2013 у справі К-43024/10
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.12.2010 у
справі №2а-421/10/1070 скасовано, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 01.02.2010 у
справі №2а-421/10/1070 - залишено в силі (а.с.
26-28).

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що відповідачем не
доведено правомірність дій у
відповідності до вимог, встановлених
частиною 2 статті 19 Конституції України
та частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, однак, виходячи з формулювання
позовних вимог та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов підлягає частковому задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що дії
Державної податкової інспекції у м.
Славутичі Головного управління
Міндоходів у Київській області є
правомірними та такими, що
відповідають нормам податкового
законодавства, а тому позивачу в
задоволенні позовних вимог необхідно
відмовити повністю.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
рішенням суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
податок на додану вартість» (чинного на
час виникнення спірних відносин)
бюджетне відшкодування - це сума, що
підлягає поверненню платнику податку з
бюджету у зв'язку з надмірною сплатою
податку у випадках, визначених цим
Законом.

За приписами підпункту 7.7.1 пункту 7.7
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені законом
для відповідного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно з п.п. 7.7.2 та п.п. 7.7.4 пункту 7.7
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
має від'ємне значення, то бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг).
Платник податку, який має право на
одержання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення повної
суми бюджетного відшкодування, подає
відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації. До декларації додаються
розрахунок суми бюджетного
відшкодування, копії погашених
податкових векселів (податкових
розписок), у разі їх наявності, та
оригіналів п'ятих основних аркушів
(примірників декларанта) вантажних
митних декларацій, у разі наявності
експортних операцій.

Відповідно до підпункт 7.7.5 - 7.7.6 пункту
7.7 статті 7 Закону України «Про податок
на додану вартість») протягом 30 днів,
наступних за днем отримання податкової
декларації, податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
(камеральну) заявлених у ній даних. За
наявності достатніх підстав вважати,
що розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.
Податковий орган зобов'язаний у
п'ятиденний термін після закінчення
перевірки надати органу державного
казначейства висновок із зазначенням
суми, що підлягає відшкодуванню з
бюджету. На підставі отриманого
висновку відповідного податкового
органу орган державного казначейства
надає платнику податку зазначену у
ньому суму бюджетного відшкодування
шляхом перерахування коштів з
бюджетного рахунку на поточний
банківський рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку податкового органу.

Підпунктами 7.7.7 пункту 7.7 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» передбачено, що якщо за
наслідками документальної невиїзної
(камеральної) або позапланової виїзної
перевірки (документальної) податковий
орган виявляє невідповідність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, то
такий податковий орган: у разі
заниження заявленої платником податку
суми бюджетного відшкодування щодо
суми, визначеної податковим органом
унаслідок таких перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту
у зменшення податкових зобов'язань з
цього податку наступних податкових
періодів; у разі перевищення заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування над сумою, визначеною
податковим органом внаслідок
проведення таких перевірок, податковий
орган надсилає платнику податку
податкове повідомлення, в якому
зазначаються сума такого перевищення
та підстави для її вирахування; у разі
з'ясування внаслідок проведення таких
перевірок факту, за яким платник
податку не має права на отримання
бюджетного відшкодування, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
підстави відмови у наданні бюджетного
відшкодування.

Аналогічні положення містяться у
статті 200 Податкового кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу, що
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 01.07.2013 у справі К-43024/10
підтверджено протиправність
повідомлень-рішень податкового органу
та право ТОВ фірма «Відродження
Полісся» на бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість у розмірі 812
176, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що в матеріалах справи відсутні докази
повернення відповідної суми
бюджетного відшкодування, колегія
суддів вважає, що позовні вимоги про
стягнення з Державного бюджету України
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у сумі 812 176 грн. на
користь позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню, що вірно
встановлено судом першої інстанції.

Також, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що позовна вимога про визнання
протиправною бездіяльності Державної
податкової інспекції у м. Славутичі ГУ
Міндоходів у Київській області
стосовно не повернення відповідної
суми бюджетного відшкодування
задоволенню не підлягає, оскільки така
вимога не є належним способом захисту у
випадку, який розглядається.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належні
докази, що підтверджують факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Славутичі
Головного управління Міндоходів у
Київській області залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від
13.01.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.