Справа № 872/17518/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2014 рокусправа № 2а-272/10

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова
С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя

на постанову Комунарського районного
суду Запорізької області від 12 квітня
2010 р. у справі № 2а-272/10

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі м.
Запоріжжя

про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2009 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя в
якому, з урахуванням уточнень від 14.04.2010
року, просив:

- визнати неправомірними дії
відповідача щодо обчислення розміру
пенсії ОСОБА_1;

- зобов'язати відповідача провести
перерахунок державної пенсії ОСОБА_1,
як інваліда ІІ групи щодо захворювання
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність з
грудня 2009 року;

- зобов'язати відповідача провести
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії ОСОБА_1 за шкоду заподіяну
здоров'ю, як інваліду ІІ групи в розмірі
75% мінімальної пенсії за віком з 01.12.2009
року;

- зобов'язати відповідача провести
перерахунок надбавки до пенсії ОСОБА_1
як інваліду ІІ групи в розмірі 40%
мінімальної пенсії за віком з 01.12.2009
року;

- зобов'язати відповідача провести
перерахунок надбавки до пенсії ОСОБА_1
як непрацюючому пенсіонеру, який має на
своєму утриманні дитину до 18 років у
розмірі її підвищення на 150 грн.
відповідно до пп.3 п.4 Постанови КМУ від
16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян»;

- зобов'язати відповідача провести
перерахунок виплаченої ОСОБА_1 з 01.12.2208
року по 01.11.2009 року державної пенсії як
інваліда ІІ групи щодо захворювання
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність;
щомісячної додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, як інваліду ІІ
групи в розмірі 75% мінімальної пенсії
за віком; надбавки до пенсії як
інваліду ІІ групи в розмірі 40%
мінімальної пенсії за віком; надбавки
до пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який має на своєму утриманні дитину до
18 років у розмірі її підвищення на 150
грн. відповідно до пп.3 п.4 Постанови КМУ
від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян» та виплатити заборгованість
за зазначений період у розмірі 36 500,50
грн.;

- зобов'язати відповідача провести
перерахунок виплаченої ОСОБА_1 пенсії з
моменту встановлення інвалідності по
01.12.2008 року;

- зобов'язати відповідача з 01.12.2009 року
проводити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у
разі підвищення мінімальної пенсії за
віком.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач є непрацюючим пенсіонером,
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС та інвалідом ІІ групи, також має
на утриманні неповнолітню дитину, а
отже має право на отримання
передбаченого законодавством
соціального забезпечення у розмірі
визначеному законом.

Постановою Комунарського районного
суду Запорізької області від 12 квітня
2010 р. у справі № 2а-272/10 адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання протиправними дій -
задоволено частково.

Визнано неправомірними дії
відповідача щодо обчислення та розміру
пенсії ОСОБА_1; зобов'язано відповідача
провести перерахунок державної пенсії
ОСОБА_1, як інваліда ІІ групи щодо
захворювання якого встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність з грудня 2009 року;
зобов'язано відповідача провести
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії ОСОБА_1 за шкоду заподіяну
здоров'ю, як інваліду ІІ групи в розмірі
75% мінімальної пенсії за віком з 01.12.2009
року; зобов'язано відповідача провести
перерахунок надбавки до пенсії ОСОБА_1
як інваліду ІІ групи в розмірі 40%
мінімальної пенсії за віком з 01.12.2009
року; зобов'язано відповідача провести
перерахунок надбавки до пенсії ОСОБА_1
як непрацюючому пенсіонеру, який має на
своєму утриманні дитину до 18 років у
розмірі її підвищення на 150 грн.
відповідно до пп.3 п.4 Постанови КМУ від
16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян»;
зобов'язано відповідача провести
перерахунок виплаченої ОСОБА_1 з 01.12.2208
року по 01.11.2009 року державної пенсії як
інваліда ІІ групи щодо захворювання
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність;
щомісячної додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, як інваліду ІІ
групи в розмірі 75% мінімальної пенсії
за віком; надбавки до пенсії як
інваліду ІІ групи в розмірі 40%
мінімальної пенсії за віком; надбавки
до пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який має на своєму утриманні дитину до
18 років у розмірі її підвищення на 150
грн. відповідно до пп.3 п.4 Постанови КМУ
від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян» та виплатити заборгованість
за зазначений період з урахуванням
раніше виплачених сум. В задоволенні
решти позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
Управлінням Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
подано апеляційну скаргу, згідно якої
просить скасувати постанову
Комунарського районного суду
Запорізької області від 12 квітня 2010 р. у
справі № 2а-272/10, як таку що винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Сторони, про час і місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення, в судове засідання не
з'явились.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України,
нез'явлення в судове засідання
представників сторін апеляційної
скарги не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та
інвалідом ІІ групи, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_2 та довідкою
МСЕК серії АВ №004679. Позивач є інвалідом
війни ІІ групи, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 та будучі
непрацюючим пенсіонером має на
утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_2,
що підтверджується пенсійним
посвідченням та відповідним
свідоцтвом про народження доньки.

Дослідивши обставини по справі колегія
суддів дійшла наступних висновків.

Щодо державної та додаткової пенсії за
шкоду. заподіяну здоров'ю відповідно до
ст..ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», позивач має право на
отримання державної та додаткової
пенсії на підставі ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Ст.49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), якою визнано
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1, та у зв'язку із втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів II групи, щодо яких
установлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими
восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 зазначеного закону
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам II групи - у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком. Як
передбачено ст.53 Закону виплата
додаткової пенсії здійснюється
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Позивач знаходиться на обліку
Управління та отримує пенсію згідно
ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», що не оспорюється
відповідачем.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач звернувся до Управління із
заявою про перерахунок пенсії згідно
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян», які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», однак, одержав відмову
Управління.

Управління нараховувало та
виплачувало позивачу основну та
додаткову пенсію у різні періоди
відповідно до постанов Кабінету
Міністрів України від 03.01.2002 року №1
«Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремих
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету», від 27.12.2005 року
№1293 «Про збільшення розмірів пенсії
деяким категоріям громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», від 28.05.2008 року №530 «Про
питання соціального захисту окремих
категорій громадян», від 26.07.1996 року №831
«Про підвищення розмірів пенсій,
призначених до 1 серпня 1996 р., та порядок
обчислення пенсій, що призначаються
після 1 серпня 1996 року» та від 16.07.2008
року №654 «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що основна та додаткова пенсії
позивачу згідно ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян», які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
повинна розраховуватися виходячи з
мінімальної пенсії за віком, яка
визначається в порядку, встановленому
ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, розмір якого
встановлюється законами про Державний
бюджет на відповідні роки.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст., ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до ст.54 цього Закону, а також
розмір додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії встановлюється з
дня встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Отже, мінімальний розмір пенсії за
віком залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року №10-рп/2008 було визнано
неконституційним підпункт 12 пункту 28
Розділу ІІ закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», яким обмежувалися
розміри як державної, так і додаткової
пенсій і з цього періоду державну та
додаткову пенсію згідно ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
необхідно було виплачувати учасникам
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1
категорії, інвалідам ІІ групи у
розмірах восьми мінімальних пенсій за
віком та 75% мінімальної пенсії за віком
відповідно. Судом першої інстанції
встановлено, що з цього періоду
відповідач виплачував державну та
додаткову пенсії позивачу невірно.

Щодо підвищення до пенсії як інваліду
війни та особі, що має на своєму
утриманні неповнолітню дитину, суд
зазначає, що згідно ч.4 ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
інвалідам війни II групи пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 40 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідно до пп.3 п.4 Постанови КМУ від
16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян»
непрацюючим пенсіонерам, які мають на
своєму утриманні дітей до 18 років,
надбавка до пенсії за віком, по
інвалідності виплачується у розмірі 150
грн. на кожну дитину.

З огляду на те, що відповідачем дані
підвищення виплачувались в
неналежному порядку та розмірі,
колегія суддів вважає обґрунтованим
висновок суду першої інстанції щодо
задоволення позову в даній частині
вимог.

З урахуванням приведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судовому засідання усіх
обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правового обґрунтування,
покладеного в основу судового рішення,
тому не можуть бути підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя на
постанову Комунарського районного
суду Запорізької області від 12 квітня
2010 р. у справі № 2а-272/10 - залишити без
задоволення.

Постанову Комунарського районного
суду Запорізької області від 12 квітня
2010 р. у справі № 2а-272/10 - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай