Справа № 810/3597/14
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/3597/14
інстанції: Леонтович А. М.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Губської О. А., Грибан І. О.

за участю секретаря:
Тур В. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу приватного підприємства
"Тетіївський Райсількомунгосп" на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2014
р. у справі за адміністративним позовом
прокуратури Тетіївського району
Київської області в інтересах держави
в особі Тетіївської міської ради
Київської області до Реєстраційної
служби Тетіївського районного
управління юстиції Київської області,
третя особа: приватне підприємство
"Тетіївський Райсількомунгосп" про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Прокуратура Тетіївського району
Київської області в інтересах держави
в особі Тетіївської міської ради
Київської області звернулась до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Реєстраційної служби Тетіївського
районного управління юстиції
Київської області про визнання
протиправним та скасування рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, індексний номер 11672273 від 17
березня 2014 року 13:40:19, яким за ПП
«Тетіївський Райсількомунгосп»
зареєстровано право постійного
користування земельною ділянкою
площею 1,231 га, розташованою за адресою:
Київська область, Тетіївський район, м.
Тетіїв, вул. Будьонного, 88, кадастровий
номер 0:01:180:0007, нормативно-грошова
оцінка якої станом на 01 січня 2014 року
становить 721116,81 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2014
р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову, якою позовні
вимоги залишити без задоволення,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, 12 березня 2014 року Кравець
В.П. звернувся до Реєстраційної служби
Тетіївського районного управління
юстиції Київської області із заявою
(реєстраційний номер №5789354) щодо
проведення державної реєстрації за
приватним підприємством «Тетіївський
Райсількомунгосп» права постійного
користування на земельну ділянку
кадастровий номер :01:180:0007, площею
1.2310 га, що знаходиться за адресою вул.
Будьонного, 88, м. Тетіїв, Київська
область (а.с. 69).

Згідно картки прийому заяви №11568535 (а.с.
81), як підставу виникнення речового
права, третьою особо зазначено та
додано до заяви рішення виконавчого
комітету Тетіївської міської ради від
30 жовтня 2001 року №86 (а.с. 73) та державний
акт на право постійного користування
землею ІІ-КВ №000168 (а.с. 74-77)

Розглянувши заяву та додані до неї
документи, 17 березня 2014 року державним
реєстратором Реєстраційної служби
Тетіївського районного управління
юстиції Київської області прийнято
рішення №11672273, яким за приватним
підприємством «Тетіївський
Райсількомунгосп» зареєстроване право
постійного користування земельною
ділянкою кадастровий номер
:01:180:0007 (а.с. 84).

У травні 2014 року прокуратурою
Тетіївського району Київської області,
на підставі постанови від 06 травня 2014
року № 43, проведено перевірку
правильності застосування законів
Реєстраційною службою Тетіївського
районного управління юстиції, у тому
числі Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно».

У ході перевірки, прокуратурою
виявлено порушення вимог статті 9
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно» та з'ясовано, що державна
реєстрація права постійного
користування земельною ділянкою
здійснена без встановлення
відповідності заявлених прав поданим
документам.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, а також їх обтяжень,
врегульовано Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 р. №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) та
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим постановою Кабінету
міністрів України від 17.10.2013 р. № 868.

Статтею 3 Закону №1952-IV встановлено, що
державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав. Держава гарантує
достовірність зареєстрованих прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Частинами 3 та 5 цієї статті
передбачено, що права на нерухоме майно
та їх обтяження, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації. Державна реєстрація прав є
публічною, проводиться органом
державної реєстрації прав, який
зобов'язаний надавати інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 8
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено, що
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень проводить орган державної
реєстрації прав.

Державний реєстратор, зокрема, приймає
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав;
відкриває і закриває розділи
державного реєстру прав, вносить до них
відповідні записи (пункти 2, 3 частинами
2статті 9 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»).

Порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень
визначено статтею 15 Закону №1952-IV,
відповідно до якої, державна
реєстрація прав та їх обтяжень включає
такі етапи:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до статті 16 Закону №1952-IV
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно здійснюється на
підставі заяви. Разом із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень у паперовій формі подаються
оригінали документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, їх копії, засвідчені в
установленому порядку.

Згідно статті 19 Закону №1952-IV
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: договорів, укладених у
порядку, встановленому законом;
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; свідоцтв про право
власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; рішень
судів, що набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

У силу положень частин 1 статті 24 Закону
№1952-IV у державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у тому
числі, якщо: заявлене право, обтяження
не підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; із заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа;
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;
заявником подано ті самі документи, на
підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Пунктом 15 Порядку № 868 визначено, що
під час розгляду заяви і документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявності
факту виконання умов правочину, з якими
закон та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Згідно пункту 12 Порядку, у разі подання
заяви від імені юридичної особи
державний реєстратор, який є
користувачем Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, одержує інформацію
із зазначеного Реєстру щодо такої
особи.

Згідно пункту 8-1 частини 1 статті 9
Закону №1952-IV під час проведення
державної реєстрації прав, які виникли
та зареєстровані в установленому
порядку до 1 січня 2013 року, державний
реєстратор запитує від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно.

Органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування,
підприємства, установи та організації,
до яких надійшов запит, зобов'язані
безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки.

Відповідно до пункту 20 Порядку, за
результатами розгляду заяви та
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, державний
реєстратор приймає рішення про
державну реєстрацію прав або рішення
про відмову в такій реєстрації.

Так директором третьої особи в якості
правовстановлюючого документу подано
відповідачу державний акт на право
постійного користування землею,
виданого на підставі рішення
Тетіївської міської ради народних
депутатів Київської області від 30
жовтня 2001 року № 86 із змісту якого
вбачається, що виконавчим комітетом
органу місцевого самоврядування
надано земельну ділянку по вул.
Будьонного, площею 1,231 га підприємству
«Тетіївський Райсількомунгосп» та
зобов'язано останнє отримати у
встановленому порядку акт на право
постійного користування землею (а.с. 49).

З матеріалів справи судом встановлено,
що підприємство «Тетіївський
Райсількомунгосп», повна назва якого
згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців - Тетіївський
комбінат по наданню комунальних послуг
сільському населенню,
«Райсількомунгосп» зареєстроване як
юридична особа 19 лютого 1998 року,
підприємству присвоєно
(а.с. 13-15), підприємство засноване
трудовим колективом у кількості 36 осіб.

Відповідно до даних Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, Тетіївський комбінат
по наданню комунальних послуг
сільському населенню припинено за
рішенням Господарського суду
Київської області від 16.10.2004 р. №138/11-04,
про що 29.04.2011 р. до реєстру внесено запис
за номером 4000044 (а.с. 14).

19 лютого 2014 року Реєстраційною службою
Тетіївського міськрайонного
управління юстиції зареєстровано
приватне підприємство «Тетіївський
Райсількомуносп» (), що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб
фізичних осіб-підприємців Серії АД
№257376.

Керівником ПП «Тетіївський
Райсількомунгосп» є Кравець В.П. (а.с. 17).

Згідно статуту ПП «Тетіївський
Райсількомунгосп», підприємство є
юридичною особою, що створена та діє
відповідного до чинного законодавства
України, має відокремлене майно,
самостійний баланс. Згідно підпункту 6.1
пункту 6 статуту, до земель ПП
«Тетіївський Райсількомунгосп»
належать землі, що є у приватній
власності та користуванні власника
підприємства, які засвідчені
відповідно Державним актом на право
приватної власності або Державним
актом на право постійного користування
землею (а.с. 20-32).

Натомість, колегія суддів зауважує, що
в статуті новоствореного підприємства
не міститься запису про те, що воно є
правонаступником Тетіївського
комбінату по наданню комунальних
послуг сільському населенню, з огляду
на що, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
того, що реєстрація права постійного
користування проведена відповідачем
без наявності відповідних
правовстановлюючих документів.

Крім того, як вірно зазначив позивач в
адміністративному позові, відповідно
до ч. 2 ст. 92 ЗК України права постійного
користування земельною ділянкою із
земель державної та комунальної
власності набувають:

а) підприємства, установи та
організації, що належать до державної
та комунальної власності;

б) громадські організації інвалідів
України, їх підприємства (об'єднання),
установи та організації;

в) релігійні організації України,
статути (положення) яких зареєстровано
у встановленому законом порядку,
виключно для будівництва і
обслуговування культових та інших
будівель, необхідних для забезпечення
їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство
залізничного транспорту загального
користування, утворене відповідно до
Закону України "Про особливості
утворення публічного акціонерного
товариства залізничного транспорту
загального користування";

ґ) вищі навчальні заклади незалежно від
форми власності.

Зважаючи на те, що вказаний
перелік є вичерпним, а ПП «Тетіївський
Райсількомунгосп» не відноситься до
жодної з перелічених категорій,
колегія суддів приходить до висновку
про протиправність прийняття
оскаржуваного рішення відповідачем.

З огляду на це, колегія суддів вважає
доводи апеляційної скарги відповідача
безпідставними, а рішення суду першої
інстанції таким, що прийнято з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства "Тетіївський
Райсількомунгосп" на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2014
р. у справі за адміністративним позовом
прокуратури Тетіївського району
Київської області в інтересах держави
в особі Тетіївської міської ради
Київської області до Реєстраційної
служби Тетіївського районного
управління юстиції Київської області,
третя особа: приватне підприємство
"Тетіївський Райсількомунгосп" про
визнання протиправним та скасування
рішення залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2014
р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І. О.
ГрибанСуддя О. А. Губська (Повний
текст ухвали виготовлено 16.09.2014 року)

.

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.