Справа № 823/213/14
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
справа № 823/213/14

м. Черкаси

17 год. 10 хв

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання
Цаплі І.Ю.,

представника позивача - ОСОБА_1 - за
довіреністю,

представника відповідача - Гадайчук
Н.С. - за довіреністю,

представника третьої особи ОСОБА_3 - за
довіреністю,

прокурора Завгороднього О.О. - за
посвідченням,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до державної
інспекції сільського господарства в
Черкаській області, за участю: третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - ОСОБА_5,
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Золотоніського міжрайонного
прокурора, про скасування приписів,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява ОСОБА_4, в якій останній
просить скасувати приписи державної
інспекції сільського господарства в
Черкаській області від 04.06.2013р. № 000496 та
від 10.06.2013р. № 000497.

В подальшому, усною ухвалою суду до
участі у справі залучено третю особу
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача -
Золотоніського міжрайонного
прокурора, з метою захисту прав та
інтересів держави, про що в журналі
судового засідання від 12.02.2014р.
зроблено відповідну відмітку.

Крім цього, ухвалою від 24.02.2014р.
залучено до участі у справі, в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - ОСОБА_5.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує,
що посадовою особою відповідача була
проведена перевірка ОСОБА_4 щодо
дотримання ним вимог земельного
законодавства під час використання
земельної ділянки площею 1,3367 га., яка
знаходиться в адміністративних межах
Чапаєвської сільської ради, внаслідок
чого прийнято оскаржувані приписи,
складено протоколи про
адміністративне правопорушення, а
також накладено адміністративні
стягнення не на ОСОБА_4, а на його сина -
ОСОБА_5, який земельну ділянку не
використовує та не має до неї ніякого
відношення. Тобто, позивач наголосив,
що вищевказані приписи були складені
відносно неналежної особи, а він як
особа, яка використовує зазначену
земельну ділянку, взагалі не був
ознайомлений з підставами проведення
перевірки та її результатами, що є
порушенням вимог Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності». Крім цього зауважив, що
земельну ділянку площею 1,3367 га. він
самовільно не займав, а використовує на
законних підставах, у відповідності до
рішення Чапаєвської сільської ради від
27.04.2007р., яким затверджено висновок
виконавчого комітету Чапаєвської
сільської ради про погодження місця
розташування земельної ділянки ОСОБА_4
під розміщення культурно-оздоровчого
комплексу.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала та
просила суд їх задовольнити.

Представник державної інспекції
сільського господарства в Черкаській
області проти задоволення позову
заперечувала повністю з підстав,
викладених в запереченні. Крім того
зазначила, що уповноважена особа
відповідача при проведенні
вищевказаної перевірки діяла на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України, в зв'язку з чим,
оскаржувані приписи були складені
правомірно, а правове обґрунтування
позивача щодо їх скасування є
безпідставним.

З огляду на вказані обставини,
представник відповідача просила
відмовити в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_4
повністю.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримав з підстав, викладених в
позовній заяві та просив задовольнити
їх в повному обсязі.

Золотоніський міжрайонний прокурор
проти задоволення позовних вимог
ОСОБА_4 заперечував зазначивши, що в
поясненнях ОСОБА_5, які останній надав
старшому прокурору Золотоніської
міжрайонної прокуратури значиться, що
договір оренди вищевказаної земельної
ділянки не укладався, а на даний час
земельна ділянка використовується
саме ним, зазначені обставини
засвідчуються підписом ОСОБА_5 під
вищевказаними поясненнями. Таким
чином, ОСОБА_5 фактично визнав
використання земельної ділянки, яка
знаходиться в адміністративних межах
Чапаєвської сільської ради. Твердження
позивача про неознайомлення його з
підставою проведення позапланової
перевірки прокурор вважає хибним та
зазнає, що вказана земельна ділянка
розміщена в адміністративних межах
Чапаєвської сільської ради за межами
населеного пункту, правовстановлюючих
документів на останню у позивача
відсутні, в зв'язку з чим, повноваження
щодо розпорядження ділянкою належить
саме до сфери відання Золотоніської
РДА, голова якої був завчасно
повідомлений про проведення перевірки.
Крім того, прокурор наголосив, що
ОСОБА_5 був присутній під час складання
акту перевірки від 04.06.2013р. та підписав
його без зауважень, не скориставшись
правом для надання пояснень, доказів та
заперечень, тим самим фактично
визнавши виявлене правопорушення.

З огляду на вищевказані обставини,
Золотоніський міжрайонний прокурор
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третіх осіб, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 15.05.2013р.
Чапаєвська сільська рада звернулась до
Золотоніської міжрайонної
прокуратури з проханням вжити заходів
до осіб, які займаються
підприємницькою діяльністю на
території Чапаєвської сільської ради
за межами населеного пункту, шляхом
справляння плати з відпочиваючих в
прибережній захистній смузі
Кременчуцького водосховища.

За результатами розгляду звернення
Чапаєвської сільської ради від 15.05.2013р.,
Золотоніським міжрайонним прокурором
28.05.2013р. прийнято постанову № 69 про
проведення перевірки в порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
(а.с.27), зокрема щодо додержання вимог
земельного законодавства під час
використання земельних ділянок
поблизу Кременчуцького водосховища, в
адміністративних межах Чапаєвської
сільської ради за межами населеного
пункту.

Для проведення вищевказаної перевірки
були залучені службові особи державної
інспекції сільського господарства у
Черкаській області, а також Черкаської
регіональної філії Державного
підприємства «Центр ДЗК».

04.06.2013р. державним інспектором
сільського господарства відділу
оперативного контролю за дотриманням
вимог земельного законодавства
Супруном М.О. на підставі листа
Золотоніської міжрайонної прокуратури
від 17.05.2013р. № (25-04) 2724 була проведена
позапланова перевірка дотримання
вимог земельного законодавства при
використанні земель Чапаєвської
сільської ради (земель водного фонду),
за результатами якої складено
відповідний акт (а.с.25). Зазначеним
актом встановлено, що ОСОБА_5
самовільно зайняв земельну ділянку
площею 1,3367 га., в адміністративних
межах Чапаєвської сільської ради за
межами населеного пункту, шляхом
встановлення 17 дерев'яних споруд
(бесідок).

Акт перевірки був підписаний державним
інспектором, а також ОСОБА_5

В поясненнях ОСОБА_5, які останній надав
старшому прокурору Золотоніської
міжрайонної прокуратури, значиться, що
його батько ОСОБА_4 відповідно до
розпорядження Черкаської ОДА розпочав
розробку проекту відводу земельної
ділянки загальною площею 2,5 га., яка
знаходиться в адміністративних межах
Чапаєвської сільської ради за межами
населеного пункту. Зазначений проект
Черкаською ОДА погоджено не було. Крім
того вказано, що договір оренди
вищевказаної земельної ділянки не
укладався, а на даний час земельна
ділянка використовується саме ним
(ОСОБА_5), на ній розміщені тимчасові
споруди (бесідки), територія огорожена
дерев'яною огорожею та надається для
послуг громадянам. Зазначені обставини
засвідчуються підписом ОСОБА_5 під
вищевказаними поясненнями. (а.с.88).

04.06.2013р. особою, яка проводила
перевірку, відносно ОСОБА_5, складено
припис № 000496, яким останнього
зобов'язано в триденний термін
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 1, 3367 га. від 17 тимчасових
споруд, в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів.
Зазначений припис ОСОБА_5 отримав
особисто (а.с.29).

Крім цього, за фактом самовільного
зайняття ОСОБА_5 земельної ділянки
також складено протокол № 000221 за
порушення вимог ст.ст. 125, 126 Земельного
кодексу України. (а.с.30). Другий
примірник протоколу ОСОБА_5 отримав
особисто 04.06.2013р.

На підставі проведеної перевірки та
встановленого правопорушення 04.06.2013р.
державним інспектором відносно ОСОБА_5
винесено постанову № 000221 (а.с.31) про
накладення адміністративного
стягнення за порушення вимог ст.ст. 125,
126 Земельного кодексу України. На
підставі ст. 211 Земельного кодексу
України, а також ст. 53-1 КУпАП до ОСОБА_5
застосовано штрафну санкцію в розмірі
170,00 грн. Зазначена постанова отримана
ОСОБА_5 особисто 04.06.2013р. та сплачено
штраф відповідно до квитанції №41 від
06.06.2013р. (а.с.76).

В подальшому, 10.06.2013р. державним
інспектором було проведено повторну
перевірку виконання ОСОБА_5 вимог
припису від 04.06.2013р. № 000496. За
наслідками проведення зазначеної
перевірки складено акт дотримання
вимог земельного законодавства
останнім (встановлено невиконання
вимог вищевказаного припису), (а.с.32) та,
як наслідок, прийнято повторний припис
№ 000497 про звільнення земельної ділянки
(а.с.33). Зазначений припис був
надісланий 10.06.2013р. ОСОБА_5 засобами
поштового зв'язку.

Оскільки припис державного інспектора
від 10.06.2013р. № 000497 ОСОБА_5 у встановлені
законом строки не виконав, а шкоду
заподіяну самовільним зайняттям
земельної ділянки, в розмірі 1651,00грн.
(згідно розрахунку розміру шкоди, (а.с.36)
не сплатив, то 17.06.2013р. державним
інспектором відносно ОСОБА_5 складено
повторну постанову про накладення
адміністративного стягнення за
порушення вимог ст.ст. 125, 126 Земельного
кодексу України (а.с.35).

Вважаючи приписи відповідача від
04.06.2013р. № 000496 та від 10.06.2013р. № 000497
протиправними та такими, що були
складені з порушенням вимог чинного
законодавства, яке регулює земельні
відносини, позивач звернувся до суду за
захистом порушених прав зі сторони
суб'єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
наступного.

Законом, який визначає правові,
економічні та соціальні основи
організації здійснення державного
контролю за використанням та охороною
земель, спрямований на забезпечення
раціонального використання і
відтворення природних ресурсів та
охорону довкілля, є Закон України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» від 19.06.2003р. №963-IV
(надалі - Закон України № 963).

Частиною 1 ст. 5 Закон України № 963
визначено, що державний контроль за
використанням та охороною земель усіх
категорій та форм власності здійснює
центральний орган виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі.

Таким центральним органом виконавчої
влади відповідно до указу Президента
України від 13.04.2011р. № 459/2011 «Про
державну інспекцію сільського
господарства України» є
Держсільгоспінспекція України.

До повноважень центрального органу
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, належить здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель, зокрема в частині
додержання органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
юридичними та фізичними особами вимог
земельного законодавства України та
встановленого порядку набуття і
реалізації права на землю (п. «а» абзац 1
ст.6 Закону України № 963).

Стаття 10 Закону України № 963 визначає
повноваження державних інспекторів у
сфері державного контролю за
використанням та охороною земель та
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель.

У відповідності до зазначеної статті,
державні інспектори у сфері державного
контролю за використанням та охороною
земель і дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель мають право: - безперешкодно
обстежувати в установленому
законодавством порядку земельні
ділянки, що перебувають у власності та
користуванні юридичних і фізичних
осіб, перевіряти документи щодо
використання та охорони земель; -
складати акти перевірок чи протоколи
про адміністративні правопорушення у
сфері використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства про
охорону земель та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення, а
також подавати в установленому
законодавством України порядку до
відповідних органів матеріали
перевірок щодо притягнення винних осіб
до відповідальності; - давати
обов'язкові для виконання вказівки
(приписи) з питань використання та
охорони земель і дотримання вимог
законодавства України про охорону
земель відповідно до їх повноважень.

Тобто, державна інспекція сільського
господарства в Черкаській області є
територіальним органом
Держсільгоспінспекції України, а отже
вправі складати обов'язкові для
виконання приписи про усунення
порушень земельного законодавства.

Обґрунтовуючи вимоги позивач, зокрема,
наголошує, що висновки оскаржуваних
приписів, якими встановлено самовільне
зайняття земельної ділянки площею 1,3367
га., яка знаходиться в адміністративних
межах Чапаєвської сільської ради не
відповідають дійсності, оскільки,
зазначена земельна ділянка виділена
йому рішенням Чапаєвської сільської
ради від 27.04.2007р. № УІІІ-19/У. Такі доводи
позивача суд вважає помилковими та
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки, що прямо визначено
ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України.

Згідно із ст. 125 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

За приписами ст. 126 Земельного кодексу
України, право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється на
підставі документів перелік яких
визначений ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Суд зазначає, що ст. 1 Закону України №
963, в свою чергу, визначено поняття
самовільне зайняття земельної ділянки,
що трактується, як - будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Тобто, суд зазначає, що використання
земельної ділянки до встановлення її
меж в натурі, а також до одержання
документів, які посвідчують право
власності на неї та її державну
реєстрацію, згідно зі ст. 125 Земельного
кодексу України кваліфікується, як
самовільне зайняття земельної ділянки
та передбачає притягнення осіб, які
вчинили відповідні правопорушення до
адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що правовстановлюючі
документи на вищевказану земельну
ділянку у позивача відсутні, оскільки,
рішенням Чапаєвської сільської ради
від 27.04.2007р. № УІІІ-19/У (а.с.19) ОСОБА_4
погоджено лише місце розташування
земельної ділянки під розміщення
культурно-оздоровчого комплексу, то
суд дійшов висновку, що земельна
ділянка площею 1,3367 га., яка знаходиться
в адміністративних межах Чапаєвської
сільської ради, є такою, що була
самовільно зайнята.

В зв'язку з цим, безпідставними є
твердження ОСОБА_4, що він, як суб'єкт
господарювання, не був ознайомлений з
підставою проведення перевірки, а
також з її результатами. Суд наголошує,
що вказана земельна ділянка
розташована в адміністративних межах
Чапаєвської сільської ради за межами
населеного пункту, правовстановлюючі
документи на останню у позивача
відсутні, в зв'язку з чим повноваження
щодо розпорядження зазначеною
ділянкою належить саме до сфери
відання Золотоніської РДА, голова якої
був завчасно повідомлений про
проведення перевірки, що
підтверджується відміткою в постанові
Золотоніського міжрайонного прокурора
від 28.05.2013р. № 69 «Про проведення
перевірки в порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів».

В позовній заяві ОСОБА_4 також вказує,
що оскаржувані приписи складені
відносно його сина - ОСОБА_5, який
земельну ділянку не використовує та не
має до неї ніякого відношення. Тобто
вважає, вищевказані приписи були
складені відносно неналежної особи,
оскільки земельну ділянку
використовує лише він. Зазначена
обставина, на думку ОСОБА_4, є підставою
для скасування приписів відповідача
від 04.06.2013р. № 000496 та від 10.06.2013р. № 000497.

Вказані доводи суд оцінює критично та
зазначає, що в поясненнях, які надав
ОСОБА_5 старшому прокурору
Золотоніської міжрайонної прокуратури
значиться, що договір оренди земельної
ділянки площею 1,3367 га., яка знаходиться
в адміністративних межах Чапаєвської
сільської ради, не укладався. Крім того
вказав, що на даний час ділянка
використовується ним, на ній розміщені
тимчасові споруди (бесідки), територія
огорожена дерев'яною огорожею та
надається громадянам. Кошти, які
збираються з відвідувачів
використовуються для сплати
заробітної плати охоронцям, а також для
прибирання та належного утримання
території. Вказані пояснення були
підписані ОСОБА_5 без зауважень, з
зазначенням відмітки - «з моїх слів
надруковано вірно та мною прочитано».

З огляду на вищевказане, погоджуючись з
думкою прокурора суд зазначає, що в
даному випадку ОСОБА_5 не тільки
повідомив, що використовує земельну
ділянку самостійно, а ще й надав
інформацію, що і з якою метою на ній
розташовано та зазначив на які потреби
використовуються кошти зібрані з
відпочиваючих.

Більш того, при дослідженні матеріалів
справи, зокрема, акту перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 04.06.2013р. суд
встановив, що ОСОБА_5 . був присутнім
під час проведення перевірки та
складанні зазначеного акту. Акт
перевірки був підписаний ОСОБА_5 без
зауважень, не скористався останній
також правом для надання пояснень
доказів та заперечень. Аналогічно були
підписані ОСОБА_5 також припис від
04.06.2013р. № 000469, а також протокол про
адміністративне правопорушення від
04.06.2013р. № 000221 та прийнята на підставі
нього постанова про накладення
адміністративного стягнення.

Таким чином, будучи присутнім під час
проведення перевірки та не надаючи
жодних заперечень з приводу виявленого
правопорушення, ОСОБА_5 тим самим
визнав виявлене правопорушення -
самовільне зайняття ним земельної
ділянки.

Проаналізувавши норми чинного
законодавства, які регулюють земельні
відносини, а також дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що земельна ділянка площею 1,3367 га., яка
знаходиться в адміністративних межах
Чапаєвської сільської ради
використовується без
правовстановлюючих документів саме
ОСОБА_5, в зв'язку з чим, оскаржувані
приписи прийняті державним
інспектором сільського господарства є
правомірними та не підлягають
скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач довів, що під
час вчинення дій з приводу яких подано
позов, він діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України, а тому вимоги позивача є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Керуючись статтями 56, 58, 60, 86, 94, 159, 162, 163,
254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до вимог статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд у строки та
порядку, передбачені статтями 185-187
цього Кодексу.

Суддя
В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлений 14
березня 2014 року