Справа № 820/15177/14
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
вул. Мар'їнська, 18-Б-3 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" вересня 2014 р.
Харківський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Бадюкова Ю.В.,
розглянувши в приміщенні суду в м.
Харкові в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
позовом Чугуївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до Кочетоцького
виробничого комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства про надання дозволу на
погашення податкового боргу за рахунок
Чугуївська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Харківській
області (далі по тексту - позивач,
Чугуївська ОДПІ) звернулася до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Кочетоцького виробничого комунального
водопровідно-каналізаційного
господарства (далі по тексту -
відповідач, Кочетоцьке ВКПВКГ) в якому
просить суд, надати дозвіл Чугуївській
ОДПІ на погашення податкового боргу
Кочетоцького виробничого комунального
водопровідно-каналізаційного
господарства у розмірі 218233,39 грн. за
рахунок майна, що перебуває у
В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено наступне. На
виконання вимог чинного законодавства
Кочетоцьким ВКПВКГ до Чугуївської ОДПІ
подано податкові декларації з податку
на додану вартість, сума податкових
зобов'язань за якими не була сплачена
платником самостійно.
Крім того, контролюючим органом щодо
відповідача виносились податкові
виносилась та направлялася
відповідачу податкова вимога від 02.02.2011
р. № 27 на суму 5591,60 грн.
Обставини виникнення податкового
боргу на суму відповідача також
досліджувалися та були встановлені при
розгляді судових справ Харківським
окружним адміністративним судом №
2а-7631/12/2070 (суддя Зінченко А.В., постанова
від 04.07.2012 року), № 2а-8949/12/2070 (суддя
Єгупенко В.В., постанова від 17.08.2012 року),
постанова від 08.01.2013 р.).

Податковим органом до установ банків, в
яких відкрито розрахункові рахунки
відповідача, надсилалися інкасові
доручення (розпорядження) щодо
примусового списання коштів з
банківських рахунків, які поверталися
такими установами банків без
виконання.

Чугуївською ОДПІ складалися акти
опису майна № 4 від 10.06.2011 р., № 38 від
25.11.2011 р. та № 5 від 26.03.2012 р.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення, до
суду надав заяву про розгляд справи без
його участі.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, письмових заперечень
проти позову до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд вважає, що перешкод для розгляду
справи немає, а саме: відсутня потреба
заслухати свідка чи експерта; особи,
які беруть участь у справі, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, а тому
справу слід розглянути за наявними в
ній матеріалами в порядку письмового
провадження з огляду на ч. 6 ст. 128 КАС
України.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом із матеріалів справи
встановлено, що відповідач, Кочетоцьке
ВКПВКГ, зареєстрований як юридична
особа 04.05.2005 року виконавчим комітетом
Чугуївської міської ради Харківської
області та перебуває на податковому
обліку у ХОДПІ з 30.05.2005 року.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.138
Кодексу адміністративного судочинства
України, предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та зважаючи на те,
що вимогами заявленого позову є
надання дозволу на погашення
податкового боргу, предметом
доказування у даній справі є обставини,
які свідчать про наявність підстав, з
якими закон пов'язує можливість
надання дозволу на погашення
податкового боргу у судовому порядку,
встановлення факту сплати податкового
боргу у добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту,
тощо.

При цьому, питання правомірності
нарахування податкового зобов'язання
та виникнення податкового боргу не
може бути предметом доказування у
межах даного позову.

У відповідності до ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно з п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Положеннями п.п. 36.1. ст. 36 Податкового
кодексу України передбачено
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податків обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.

Пунктом 49.1 статті 49 ПК України
визначено, що податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п. 54.1 статті 54
Податкового кодексу України, крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Підпунктом 57.1. статті 57 Податкового
кодексу України визначено, що платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів
справи, податковий борг Кочетоцького
ВКПВКГ виник на підставі поданих до
ХОДПІ декларацій з податку на додану
вартість: № 13950 від 17.08.2012; № 14364 від
18.09.2012; № 16757 від 19.10.2012; № 19576 від 19.11.2012;
№ від 18.12.2012; № від 16.01.2013; №
від 19.02.2013; № від 19.03.2013; №
від 22.04.2014; № від 18.05.2013; №
від 19.06.2013; № від 17.07.2013; №
від 16.08.2013; № від 17.09.2013; №
від 17.10.2013; № від 18.11.2013; №
від 20.12.2013; № від 16.01.2014;
№ від 14.02.2014; № від 17.03.2014; №
від 14.04.2014; № від 16.05.2014; №
від 16.06.2014;№ від 15.07.2014.

Відповідно до п.п. 56.11. ст. 56 Податкового
кодексу України не підлягає оскарженню
грошове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.

Отже, внаслідок несплати узгодженого
податкового зобов'язання згідно
вищевказаних податкових декларацій у
відповідача виник податковий борг.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем на підставі акта
камеральної перевірки № 131/20-29-15-01/32858894
від 03.09.2013 р., яким встановлено
порушення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання з ПДВ, було
винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Ш» №
від 12.09.2013р. на суму 5058,9 грн., яке було
отримано головним бухгалтером
підприємства Руденко Н.В. 12.09.2013 р., про
що свідчить особистий підпис.

На підставі акта камеральної перевірки
№ 139/1522/32858894 від 26.02.2013 р., яким
встановлено порушення термінів сплати
грошових зобов'язань, було винесено
податкові повідомлення-рішення форми
«Ш» № від 26.02.2013 р. на суму 11227,91
грн., яке було отримано головним
бухгалтером підприємства Руденко Н В .
26.02.2013 р., про що свідчить особистий
підпис.

Як встановлено судом, у строк,
встановлений законодавством,
вищезазначені податкові
повідомлення-рішення відповідачем у
адміністративному та судовому порядку
оскаржені не були.

Таким чином, доказів здійснення
платежу по сплаті податкових
зобов'язань або доказів оскарження
вищезазначених податкових
повідомлень-рішень у порядку,
передбаченому законодавством України,
сторонами до суду не надано, а судом
самостійно при виконанні приписів ст.11
КАС України не встановлено.

Таким чином, сума податкового боргу з
податку на додану вартість становить
202984, 53 грн.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Суд зазначає, що відповідно п.14.1.162 ПК
України пеня - сума коштів у вигляді
відсотків, нарахованих на суми
грошових зобов'язань, не сплачених у
встановлені законодавством строки.

Правила нарахування пені встановлені
п.129.1 ст.129 ПК України, згідно якого пеня
нараховується після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу.

Відповідно до п. 129.1.2 ст. 129 ПК України у
день настання строку погашення
податкового зобов'язання, нарахованого
контролюючим органом або платником
податків у разі виявлення його
заниження на суму такого заниження та
за весь період заниження (в тому числі
за період адміністративного та/або
судового оскарження).

Згідно п.129.3 ст.129 ПК України
нарахування пені закінчується:

- у день зарахування коштів на
відповідний рахунок Державного
казначейства України та /або в інших
випадках погашення податкового боргу
та/або грошових зобов'язань.

- у день проведення взаєморозрахунків
непогашених зустрічних грошових
зобов'язань відповідного бюджету перед
таким платником податків;

- у день запровадження мораторію на
задоволення вимог кредиторів (при
винесенні відповідної ухвали суду у
справі про банкрутство або прийнятті
відповідного рішення НБУ);

- при прийнятті рішення щодо скасування
або списання суми податкового боргу
(його частини).

У разі часткового погашення
податкового боргу сума такої частки
визнається з урахуванням пені,
нарахованої на таку частку.

Згідно п.129.4. ст. 129 ПК України пеня,
визначена п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 цієї
статті, нараховується на суму
податкового боргу із розрахунку 120
відсотків річних облікової картки НБУ,
діючої на день виникнення такого
податкового боргу або на день його
(його частини) погашення, залежно від
того, яка з величин таких ставок є
більшою, за кожний календарний день
прострочення у його сплаті.

Згідно п.131.1 ст.131 ПК України нараховані
контролюючим органом суми пені
самостійно сплачуються платником
податків.

Як вбачається з розрахунку сум
податкового боргу залишок несплаченої
пені по ПДВ складає 15248, 86 грн.

Отже, доказів здійснення платежу по
сплаті пені у порядку, передбаченому
законодавством України, сторонами до
суду не надано, а судом самостійно при
виконанні приписів ст. 11 КАС України не
встановлено.

Підпунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України зазначено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що податковим
органом відповідачу було надіслано
податкову вимогу від 02.02.2011 р. № 27 на
суму 5591,60 грн., яка у судовому чи
адміністративному порядку не
оскаржена.

Відповідно до п.87.2. ст.87 ПК України
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно з п.88.1. ст.87 ПК України з метою
забезпечення виконання платником
податків своїх обов'язків, визначених
цим Кодексом, майно платника податків,
який має податковий борг, передається у
податкову заставу.

Приписами пункту 89.1 статті 89
Податкового кодексу України визначено,
що право податкової застави виникає у
разі: несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
платником податків у податковій
декларації, - з дня, що настає за
останнім днем зазначеного строку;
несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної контролюючим
органом, - з дня виникнення податкового
боргу.

З урахуванням положень п.89.2 цієї статті
право податкової застави поширюється
на будь-яке майно платника податків,
яке перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому (п.89.2 статті 89
Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 89.3 статті 89
Податкового кодексу України майно, на
яке поширюється право податкової
застави, оформлюється актом опису.

Судом встановлено, що позивачем
було здійснено опис майна у податкову
заставу платника податків -
відповідача про що свідчать копії
актів опису майна № 4 від 10.06.2011 р., № 38
від 25.11.2011 р. та № 5 від 26.03.2012 р.

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Судом встановлено, що позивачем було
проведено заходи щодо стягнення суми
податкового боргу з рахунків платника
податків у банках, які обслуговують
такого платника податків за рішеннями
суду на підставі статті 95 Податкового
кодексу України.

Так, рішеннями Харківського окружного
адміністративного суду по справах №
2а-7631/12/2070 (суддя Зінченко А.В., постанова
від 04.07.2012 року), № 2а-8949/12/2070 (суддя
Єгупенко В.В., постанова від 17.08.2012 року),
№ 2а-13782/12/2070 (суддя Біленський О.О.,
постанова від 08.01.2013 р.) були задоволені
вимоги податкового органу про
стягнення з Кочетоцького ВКПВКГ
відповідних сум податкового боргу.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, на підставі вищевказаних
постанов Харківського окружного
адміністративного суду податковим
органом направлялися інкасові
доручення (розпорядження) щодо
примусового стягнення грошових коштів
з рахунків боржника до банків, які
обслуговують відповідача, але платіжні
вимоги були повернуті без виконання, у
зв'язку із відсутністю грошових коштів
на рахунках підприємства, про що
свідчать копії інкасових доручень від:
19.07.2012 р., 24.07.2012 р., 10.09.2012 р., 12.09.2012 р.,
29.01.2013 р. та 30.01.2013 р. разом з відповідями
банківських установ.

Відповідно до підпункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Орган державної податкової служби
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
органом державної податкової служби
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу. Рішення органу
державної податкової служби
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою органу
державної податкової служби. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
фінансової політики.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги (пункт 95.3
статті 95 Податкового кодексу України).

Зі змісту наведених норм слідує, що
достатньою умовою для звернення до
суду, за яких можливе надання дозволу
на погашення усієї суми податкового
боргу за рахунок майна платника
податків, що перебуває у податковій
заставі, - є відсутність на
розрахункових рахунках такого
платника грошових коштів.

На підставі вищевикладеного, у зв'язку
із несплатою відповідачем суми
податкового боргу, наявністю активів
платника податків, що перебувають у
податковій заставі, а також з огляду на
те, що на банківських рахунках платника
податків відсутні грошові кошти на
погашення суми податкового боргу, що
нівелює наступне вжиття податковим
органом заходів стягнення коштів з
рахунків платника податків, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Чугуївської ОДПІ до
Кочетоцького ВКПВКГ про надання
дозволу на погашення податкового боргу
у розмірі 218233, 39 грн. за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі, є обґрунтованими.

Враховуючи викладене вище, беручи до
уваги той факт, що відповідно до ч. 1 ст.
71 КАС України, кожна сторона належними
і достатніми доказами повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, суд вбачає
достатньо підстав для задоволення
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідач правом участі в судовому
засіданні не скористався, заперечень
проти позову до суду не надав.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги Чугуївської ОДПІ
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно ст. 94 КАС України у справах,
в яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа судові витрати з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 94, 160, 161, 162, 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Чугуївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до Кочетоцького виробничого
комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства про надання дозволу на
погашення податкового боргу за рахунок
майна - задовольнити в повному обсязі.

Надати Чугуївській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (вул. Щорса, 1 «а»,
м. Чугуїв, Харківська область, 63503, код
38630488) дозвіл на погашення суми
податкового боргу Кочетоцького
виробничого комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства (вул. Літвінова, 55, смт.
Кочеток, Чугуївський район, Харківська
область, 63513, код 32858894) у розмірі 218233, 39
грн. (двісті вісімнадцять тисяч двісті
тридцять три гривні 39 копійок) за
рахунок його майна, що перебуває у
податковій заставі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Бадюков Ю.В.