Справа № 803/1749/14
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2014 року Справа № 803/1749/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Приходай Я.О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача Турчинського
В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області про визнання протиправними та
скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області (далі - УДВС ГУЮ у
Волинській області, відповідач1), в
якому просить визнати протиправними та
скасувати постанову про стягнення
виконавчого збору від 14.10.2013 року, пункт
2 постанови про закінчення виконавчого
провадження від 27.06.2014 року щодо
виділення в окреме провадження
постанови про стягнення виконавчого
збору, постанову про відкриття
виконавчого провадження від 01.07.2014
року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
ході примусового виконання
виконавчого листа, виданого 18.07.2013 року
Рівненським міським судом Рівненської
області по справі №569/8300/13-ц про
стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4
грошових коштів в сумі 5000000,00 грн.
державним виконавцем УДВС ГУЮ у
Волинській області постановою від
02.08.2013 року відкрито виконавче
провадження та надано боржнику строк
до 09.08.2013 року для добровільного
виконання рішення суду. 14.10.2013 року
державним виконавцем УДВС ГУЮ у
Волинській області винесено постанову
про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого
збору в сумі 500000,00 грн. 27.06.2014 року
відповідно до заяви стягувача ОСОБА_4
від 03.06.2014 року державним виконавцем
УДВС ГУЮ у Волинській області винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження, а пунктом 2 даної
постанови виділено в окреме
провадження постанову про стягнення з
ОСОБА_3 виконавчого збору. Постановою
державного виконавця УДВС ГУЮ у
Волинській області від 01.07.2014 року
відкрито виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору.
Оскаржувані постанови, які отримані
ОСОБА_3 22.08.2014 року, позивач вважає
незаконними та просить їх скасувати,
оскільки борг в розмірі 5000000,00 грн. нею
сплачений в добровільному порядку
06.08.2013 року, що підтверджується
відповідною розпискою ОСОБА_4 Всупереч
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження» позивач не була
повідомлена про відкриття виконавчого
провадження та фактично була
позбавлена можливості подати заяву про
добровільне виконання судового
рішення.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених в позовній заяві,
просив позов задовольнити. Зазначив, що
про наявність відкритого виконавчого
провадження про стягнення з ОСОБА_3
5000000,00 грн. позивач не знала, оскільки
відповідну постанову державного
виконавця не отримувала. Враховуючи ту
обставину, що ОСОБА_3 сплатила борг в
межах строку, наданого для
добровільного виконання рішення суду,
відсутні правові підстави для
стягнення з неї виконавчого збору.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, вважає оскаржувані
постанови законними, такими, що
винесені у відповідності до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження».

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь в справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов до задоволення
не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця УДВС ГУЮ у
Волинській області від 02.08.2013 року
відкрито виконавче провадження №39106120
по примусовому виконанню виконавчого
листа, виданого Рівненським міським
судом Рівненської області по справі
№569/8300/13-ц від 14 червня 2013 року про
стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4
грошових коштів в сумі 5000000,00 грн. та
надано боржнику строк до 09.08.2013 року для
добровільного виконання рішення суду
(а.с.32, 49). Як вбачається з матеріалів
виконавчого провадження №157/4/14 копія
вказаної постанови була надіслана
02.08.2013 року ОСОБА_3 (а.с.31).

У зв'язку невиконанням в добровільному
порядку рішення суду у встановлений
строк, а саме до 09.08.2013 року, державним
виконавцем УДВС ГУЮ у Волинській
області 14 жовтня 2013 року винесено
постанову про стягнення з ОСОБА_3
виконавчого збору в сумі 500000,00 грн.
(а.с.38). Копія зазначеної постанови
надіслана ОСОБА_3 15.10.2013 року (а.с.37).

Як встановлено судом, 03 червня 2014 року
стягувачем ОСОБА_4 старшому державному
виконавцю ВДВС ГУ юстиції у Волинській
області Самчуку О.П. було подано заяву
про закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з досягнутим між
ним та ОСОБА_3 порозуміння щодо
розрахунків згідно договору позики від
18.06.2009 року та рішення Рівненського
міського суду від 14.06.2013 року у справі
№569/8300/13-ц (а.с.42). Відповідно до поданої
заяви ОСОБА_4 постановою заступника
начальника відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у Волинській
області від 27.06.2014 року закінчено
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
заборгованості за договором позики від
18.06.2009 року у сумі 5000000,00 грн. (а.с.48).
Пунктом 2 зазначеної постанови
постанову державного виконавця від
14.10.2013 року про стягнення з боржника
виконавчого збору виділено в окреме
виконавче провадження. Копію постанови
про закінчення виконавчого
провадження від 27.06.2014 року надіслано
ОСОБА_3 27.06.2014 року (а.с.46).

Постановою заступника начальника
відділу примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Волинській області від 01.07.2014
року відкрито виконавче провадження
№43891306 по примусовому виконанню
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору (а.с.56). Копію
зазначеної постанови надіслано
боржнику ОСОБА_3 01.07.2014 року (а.с.55).

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Частиною другою статті 2 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом України
«Про державну виконавчу службу» (далі -
державні виконавці).

Як передбачає частина друга статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець:
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки

Отже, спосіб та порядок виконання
рішення встановлюється виконавчим
документом та Законом України «Про
виконавче провадження».

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою, зокрема,
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону: за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення; за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; у разі, якщо
виконавчий лист надійшов від суду на
підставі ухвали про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; в інших
передбачених законом випадках.

Згідно із частинами першою та другою
статті 25 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відповідно до частин першої статті 28
Закону України «Про виконавче
провадження» у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Разом з тим, частиною п'ятою статті 12
Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що сторони
зобов'язані протягом трьох робочих
днів письмово повідомити державного
виконавця про повне чи часткове
самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

Таким чином, підставою для стягнення з
боржника виконавчого збору є
невиконання останнім рішення
майнового характеру в строк, наданий
для його самостійного виконання.
Водночас обов'язок повідомити
державного виконавця про повне або
часткове виконання рішення протягом
трьох днів з дня виникнення зазначених
обставин несуть обидві сторони: як
боржник, так і стягувач.

Разом з тим, як встановлено судом, ні
боржник ОСОБА_3, ні стягувач ОСОБА_4 в
наданий для самостійного виконання
рішення суду строк не повідомили
державного виконавця про досягнуті
порозуміння щодо розрахунків за
договором позики.

Більше того, як свідчать матеріали
виконавчого провадження №39106120 про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
5000000,00 грн., станом на 24.02.2014 року
зазначений борг позивачем сплачений не
був, про що зазначає сам стягувач
ОСОБА_4 у запереченнях на заяву ОСОБА_6
про встановлення способу та порядку
виконання судового рішення у справі
№161/20951/13-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3,
ОСОБА_7 про стягнення податкового
боргу, які були подані до Луцького
міськрайонного суду Волинської
області (а.с.40-41).

За таких обставин, враховуючи
відсутність у державного виконавця
станом на 14.10.2013 року доказів виконання
ОСОБА_3 рішення суду про стягнення з неї
на користь ОСОБА_4 5000000,00 грн. в строк,
наданий для самостійного виконання
постановою про відкриття виконавчого
провадження від 02.08.2013 року, постанова
про стягнення з позивача виконавчого
збору винесена правомірно та
відповідає вимогам ч.1 ст.28 Закону
України «Про виконавче провадження».

Водночас згідно частини сьомої статті
28 Закону України «Про виконавче
провадження» у разі завершення
виконавчого провадження з виконання
рішення немайнового характеру та в
разі закінчення виконавчого
провадження з підстав, передбачених
статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий
збір не стягнуто, державний виконавець
не пізніше наступного робочого дня
після завершення (закінчення) такого
виконавчого провадження відкриває
виконавче провадження за постановою
про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, оскільки виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 5000000,00 грн. закінчено
27.06.2014 року, про що винесена відповідна
постанова, тому державним виконавцем у
відповідності до вимог ч.7 ст.28 Закону
України «Про виконавче провадження»
наступного робочого дня, а саме: 01.07.2014
року винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження за постановою
про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого
збору.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що в судовому засіданні
відповідачем доведено правомірність
винесення оскаржуваних постанов, з
огляду на що в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_3 слід
відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 181, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області про визнання протиправними та
скасування постанов відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 16 вересня
2014 року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій