Справа № 816/3293/14
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року м. ПолтаваСправа
№ 816/3293/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Дрижирук М.І.,

представника позивача - Фищука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Полтавського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2014 року Полтавське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені в розмірі 2099,00 грн

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що відповідачем в 2013 році не
виконано норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів,
установлений статтею 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" на 1 робоче місце, в
зв'язку з чим він повинен був згідно
статті 20 даного Закону до 16 квітня 2014
року самостійно сплатити
адміністративно-господарські санкції
в розмірі 6538,89 грн. Вказана сума санкцій
сплачена відповідачем частково в сумі
4538,89 грн, в результаті чого утворилась
заборгованість в розмірі 2000,00 грн.
Оскільки зазначену суму відповідачем
не сплачено, то на підставі частини 2
статті 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" на суму заборгованості було
нараховано пеню в розмірі 99,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач явку свого уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, будучи належно
повідомленим про дату, час та місце
судового розгляду справи, про причини
неявки суд не повідомив, заперечень
проти позову не направив.

Розглянувши подані позивачем
документи та заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як зазначено у статті 8 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" від 21.03.1991 № 875-XII (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) державне
управління з питань забезпечення прав
інвалідів та їх соціальної захищеності
здійснюється в межах повноважень
центральними та місцевими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування.

Відповідно до пунктів 1, 4
Положення про Фонд соціального захисту
інвалідів, затвердженого наказом
Міністерства соціальної політики
України 14.04.2011 № 129 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 28.04.2011 за
№ 528/19266, Фонд соціального захисту
інвалідів (далі - Фонд) є бюджетною
установою, діяльність якої
спрямовується, координується та
контролюється Державною службою з
питань інвалідів та ветеранів України.
Основними завданнями Фонду є: 1)
реалізація в межах своєї компетенції
заходів щодо забезпечення зайнятості
та працевлаштування інвалідів; 2)
виконання програм щодо соціального
захисту інвалідів.

Пунктом 12 цього Положення передбачено,
що для реалізації покладених на Фонд
завдань за погодженням з Міністерством
соціальної політики України та
Державною службою з питань інвалідів
та ветеранів України утворюються
територіальні відділення Фонду в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі в межах
граничної чисельності його
працівників. Положення про
територіальні відділення, їх
структуру, штатні розписи та кошториси
затверджує директор Фонду.

Згідно з частиною 7 статті 19 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
порядок реєстрації у Фонді соціального
захисту інвалідів, його відділеннях,
строки подання йому звітів про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів, зарахування кількості
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, контролю за виконанням
нормативів робочих місць та перевірки
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, щодо їх реєстрації у
Фонді соціального захисту інвалідів,
його відділеннях, подачі щорічного
звіту та сплати ними
адміністративно-господарських
санкцій, а також надання державній
службі зайнятості інформації,
необхідної для організації
працевлаштування інвалідів,
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
"Про реалізацію статей 19 і 20 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" від
31.01.2007 №70 передбачений, зокрема,
Порядок подання підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману
працю, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів та
інформації, необхідної для організації
їх працевлаштування. Вказаний Порядок
визначає процедуру подання
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, що використовують
найману працю, в яких за основним
місцем роботи працює вісім і більше
осіб (далі - роботодавці), звітів про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів (далі -
відділення Фонду) та інформації про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів - центру зайнятості.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2
даного Порядку звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають (надсилають
рекомендованим листом) щороку до 1
березня відділенням Фонду, в яких вони
зареєстровані, за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом. Датою надходження звіту
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів вважається дата подання
роботодавцем звіту до відділення
Фонду, а у разі надсилання його поштою -
дата на поштовому штемпелі.

На підставі вказаних норм,
відповідачем 27.01.2014 подано до
Полтавського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
що підтверджується вхідним штампом з
відміткою про отримання.

Згідно поданого відповідачем звіту про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 рік (форма № 10-ПІ,
реєстраційний номер 53/238/96),
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу на
підприємстві за 2013 рік становила 9 осіб,
фонд оплати праці штатних працівників -
117715,00 грн., середньорічна заробітна
плата штатного працівника - 13079,00 грн.
При цьому, у звіті зазначено, що
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність (рядок 02) - 0 осіб,
кількість інвалідів-штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог статті 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" (рядок 03) - 1 особа.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" передбачено, що
для підприємств, установ, організацій,
у тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Згідно з частинами 2, 3 вказаної статті
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно розраховують
кількість робочих місць для
працевлаштування інвалідів відповідно
до нормативу, встановленого частиною
першою цієї статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.
Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

Статтею 18 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" передбачено, що забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України "Про реалізацію
статей 19 і 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" від 31.01.2007 № 70 (далі - постанова
№70) інформацію про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад) для
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають центру зайнятості
за місцем їх реєстрації як платників
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Відповідно до пункту 4 частини третьої
статті 50 Закону України "Про зайнятість
населення" 05.07.2012 №5067-VI, чинного з 01.01.2013,
роботодавці зобов'язані своєчасно та в
повному обсязі у порядку,
затвердженому центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, за погодженням з
центральним органом виконавчої влади
із забезпечення реалізації державної
політики у галузі статистики, подавати
територіальним органам центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
інформацію про попит на робочу силу
(вакансії).

Форма звітності та інструкції щодо їх
заповнення затверджені наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 19.12.2005 №420, який
діяв до 11.07.2013 року. Відповідно до
загальних положень Інструкції щодо
заповнення форми звітності № 3-ПН "Звіт
про наявність вакансій" підприємства,
установи й організації, їх структурні
підрозділи та філії незалежно від
форми власності та господарювання
повинні за наявності вакансій у
повному обсязі подавати інформацію про
наявність вільних робочих місць
(вакансій) центрам зайнятості за місцем
їх реєстрації як платника страхових
внесків. При цьому, у графі 15 звіту
наводяться дані про можливість
працевлаштування на вільне робоче
місце (вакантну посаду) інвалідів.

З 12.07.2013 набрав чинності наказ
Міністерства соціальної політики
України від 31.05.2013 року № 316 "Про
затвердження форми звітності №3-ПН
"Інформація про попит на робочу силу
(вакансії)" та Порядку її подання",
згідно з вимогою пункту 2.1 якого така
звітність подається за наявності у
роботодавця попиту на робочу силу
(вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів
з дати відкриття вакансії(й). Датою
відкриття вакансії є наступний день
після створення робочого місця чи
припинення трудових відносин з
працівником, робоче місце якого стає
вакантним, або дата, починаючи з якої
може бути укладений трудовий договір з
найманим працівником. Підпунктом 3.1.3
пункту 3.1 даного Порядку визначено, що у
звіті № 3-ПН "Інформація про попит на
робочу силу (вакансії)" у пункті 3
вказується кількість вакансій, на які
можуть бути працевлаштовані громадяни,
що мають додаткові гарантії у сприянні
працевлаштуванню та зазначаються
категорії таких громадян, зокрема,
інваліди.

У разі якщо роботодавець планує
укомплектувати вакансію самостійно,
без допомоги служби зайнятості, він
також зобов'язаний подати форму № 3-ПН,
при цьому, згідно з пунктом 2.2.6 Порядку
подання цієї звітності, зазначивши у
ній, що не потребує укомплектування
вакансії за сприянням служби
зайнятості. У випадку якщо вакансія
передбачена штатним розписом,
роботодавець має подавати інформацію
за формою №3-ПН до внесення відповідних
змін у штатний розпис (лист
Міністерства соціальної політики
України від 21.08.2013).

З аналізу наведених положень
нормативно-правових актів суд
приходить до висновку, що на суб'єктів
господарювання покладено обов'язок
виділяти та створювати робочі місця
для працевлаштування інвалідів і
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів. Обов'язок
підприємства щодо створення робочих
місць для інвалідів не супроводжується
його обов'язком самостійно підбирати
інвалідів на створені робочі місця. А
тому законодавець зобов'язує
підприємства надавати державній
службі зайнятості відповідну
звітність щодо наявності вакантних
місць, створених для працевлаштування
осіб з обмеженими фізичними
можливостями, для організації
працевлаштування інвалідів.

Виходячи із поданого відповідачем
звіту, чотирьохвідсотковий норматив
для працевлаштування інвалідів для
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
становить 1 особу, проте фактично не
було зайнято робоче місце, що
призначалося для забезпечення
працевлаштування інваліда.

Позивач розцінив даний факт як
невиконання нормативу та нарахував
відповідачу
адміністративно-господарські санкції
в сумі 6538,89 грн.

Як слідує з наявного у матеріалах
справи листа Пирятинського районного
центру зайнятості №525 від 12.05.2014, ФОП
ОСОБА_2 у 2013 році звіти за формою №3-ПН
із зазначенням вакансій для інвалідів
до центру зайнятості не подавались.

Таким чином, суд приходить до висновку,
про відсутність доказів повідомлення
відповідачем органів працевлаштування
інвалідів про потребу в
працевлаштуванні інвалідів на
виконання нормативу, встановленого
Законом України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні".

Згідно з частинами 1, 2 статті 20 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, установи і
організації, що повністю утримуються
за рахунок коштів державного або
місцевих бюджетів. Порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій тягне за собою нарахування
пені. Пеня обчислюється виходячи з 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на момент сплати, нарахованої на повну
суму недоїмки за весь її строк.

Звітом відповідача про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
поданого до Полтавського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, підтверджується, що
середньооблікова кількість штатних
працівників в 2013 році становила 9
працівників, фонд оплати праці у
вказаному році складав 117700,00 грн, таким
чином середньорічна заробітна плата
одного штатного працівника складає
117700,00 грн : 9 = 13077,78 грн.

Враховуючи викладене, за 1 робоче місце,
призначене для працевлаштування
інвалідів і не зайняте інвалідом,
відповідач до 16 квітня 2014 року (термін
сплати встановлено частиною 4 статті 20
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" до 15
квітня року, наступним за роком, у якому
відбулося порушення нормативу) повинен
був самостійно сплатити
адміністративно-господарські санкції
у розмірі середньої річної заробітної
плати штатного працівника, а саме, (13077,78
: 2) х 1-0 = 6538,89 грн.

Судом встановлено, що зазначена сума
адміністративно господарських санкцій
відповідачем сплачена частково 14.04.2014 в
розмірі 4038,89 грн та 05.05.2014 в розмірі 500,00
грн, всього сплачено 4538,89 грн.

Таким чином, заборгованість ФОП ОСОБА_2
по сплаті адміністративно-
господарських санкцій, станом на
момент розгляду справи, становить 2000,00
грн.

У встановлений частиною 4 статті 20
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" строк
адміністративно-господарські санкції
відповідачем в повному обсязі не
сплачені, а тому в зв'язку з
простроченням сплати
адміністративно-господарських санкцій
відповідачу згідно вимог частини 2
статті 20 даного Закону належить до
сплати також пеня у загальному розмірі
99,00 грн.

Таким чином, загальна заборгованість
відповідача зі сплати
адміністративно-господарських санкцій
та пені становить 2099,00 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
Полтавського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
про стягнення з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2
адміністративно-господарських санкцій
та пені в розмірі 2099,00 грн підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Полтавського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1) на
користь Полтавського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (36014, м. Полтава, вул. Зигіна, 1,
одержувач УДКСУ у Пирятинському
районі, код 37958534, р/р 0379 в ГУДКСУ в
Полтавській області, МФО 831019)
адміністративно-господарські санкції
в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп
та пеню за порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 99 (дев'яносто дев'ять) гривень
00 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 09
вересня 2014 року.

Суддя
О.В. Гіглава