Справа № 872/5959/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"17" грудня 2013 р. справа № 2а-59/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Департаменту
соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації

на постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14.11.2012 р. у справі № 2а-59/11

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління праці та
соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації (далі - відповідач-1),

Головного управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області (далі -
відповідач-2),

Центру по нарахуванню і виплати
допомоги та здійснення контролю за
правильністю призначення та виплати
пенсій, цільових допомог (далі -
відповідач-3),

Управління праці та соціального
захисту населення Новомосковської
районної державної адміністрації (далі
- відповідач-4),

Міністерства соціальної політики
України (далі - відповідач-5),

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У грудні 2009 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просив:

- визнати незаконними дії і
бездіяльність відповідача-1
(відповідача-3) та відповідача-2 в
частині недоплати щорічної разової
допомоги учасникам бойових дій до дня 5
травня позивачу;

- зобов'язати відповідача-1
(відповідача-3) та відповідача-2 зробити
перерахунок та виплатити позивачу
недоплачену щорічну разову грошову
допомогу як учаснику бойових дій
відповідно до вимог ч.5 ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за 1999
- 2009 роки у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком, а саме: за 1999 у розмірі
п'яти величин межі малозабезпеченості,
за 2000-2005 роки - у розмірі п'яти величин
прожиткового мінімуму за кожний рік
для осіб, які втратили працездатність,
встановленого відповідно законами
України «Про затвердження
прожиткового мінімуму» - 7923,60 гривень;
за 2006-2009 роки - у розмірі п'яти величин
прожиткового мінімуму за кожний рік
для осіб, які втратили працездатність,
встановленого відповідно законами
України «Про державний бюджет України»
- 7540,00 гривень.

- разом нарахувати та виплатити
недоплачену позивачу відповідачами
одноразову допомогу в сумі 15 463,60
гривень.

Ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15.04.2010 року залучено як
співвідповідачів відповідача-3 та
відповідача-4.

Ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 25.05.2011 року залучено як
співвідповідача відповідача-5.

Ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14.11.2012 року позов в частині
вимог за період з 1999 року по 2008 рік
залишено без розгляду.

Постановою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14.11.2012 р. позов задоволено
частково, а саме:

- дії та бездіяльність відповідача-1 в
частині недоплати позивачу, як
учаснику бойових дій разової допомоги
до дня 5 травня в 2009 році - визнано
протиправними;

- зобов'язано відпоівдача-1 зробити
перерахунок, нарахувати та виплатити
позивачу недоплачену щорічну разову
грошову допомогу як особі, яка має
статус учасника бойових дій відповідно
до вимог ч.5 ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» за 2009 рік в
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, у відповідності до частини 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, правонаступник
відповідача-1 оскаржив її в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі заявник,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції в частині задоволених
вимог та відмовити позивачу в цій
частині.

Позивач та відповідачі, належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач має право на пільги,
встановлені законодавством України
для ветеранів війни - учасників бойових
дій, що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією посвідчення.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
гарантії їх соціального захисту"
щорічно до 5 травня учасникам бойових
дій виплачується разова грошова
допомога у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
необхідно обраховувати відповідно до
ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті, мінімального розміру
пенсії за віком.

Позивачу здійснено нарахування та
виплату разової грошової допомоги до 5
травня за 2009 рік в сумі 340 гривень в
квітні 2009 року відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 18
березня 2009 року № 211 «Про розміри
разової грошової допомоги, що
виплачується в 2009 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань».

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

У 2009 році дія ст. 12 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
гарантії їх соціального захисту" не
призупинялася, а зміст цієї статті не
змінювався, тому застосування положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 18 березня 2009 року № 211 щодо
визначення розміру разової грошової
допомоги до 5 травня є безпідставним,
оскільки закон має вищу юридичну силу
ніж постанова Кабінету Міністрів
України.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
право позивача на щорічну допомогу до 5
травня за 2009 рік у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком було
порушено.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, яким
обставини в справі встановлені
правильно та порушень норм
матеріального і процесуального права
не допущено, тому підстав для
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Департаменту
соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації залишити без
задоволення.

Постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14.11.2012 р. у справі № 2а-59/11
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун