Справа № 814/156/13-а
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2013-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миколаївський окружний
адміністративний суд вул. Заводська,
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 814/156/13-а
Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Мельника О. М. за
участю секретаря судового засідання
Зощака В.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомФермерського господарства
"Колос", вул. Будівельників, 18, кв. 66, м.
доЖовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції Миколаївської
області Державної податкової служби,
проскасування податкового
повідомлення - рішення від 17.07.2012 №
Фермерське господарство «Колос» (далі:
Позивач) звернулось з позовними
вимогами про скасування податкового
р. відповідно до якого збільшено суму
податкового зобов'язання для позивача
з податку на додану вартість (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) у розмірі 727 807 грн. 50 коп. (582230
грн. - за основним зобов'язанням, 145557,5
грн. - за штрафними (фінансовими)
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
підставою для прийняття оскаржуваного
повідомлення-рішення став суб'єктивний
висновок перевіряючих осіб від
Жовтневої МДПІ у Миколаївській області
про недійсний характер угод, які були
укладені позивачем із
контрагентами-постачальниками за
перевіряє мий період - ТОВ «Промінтекс»
та ТОВ «Рембуд Групп», а також
припущення щодо наявності порушення в
ході реалізації в 2010 р. двох
зернозбиральних комбайнів Дон-1500Б 2006
р.в. за ціною нижчою, ніж вони були
придбані у попередньому перевіряємому
періоді. Інспекторами безпідставно, з
посиланням на попередній акт перевірки
від 12.06.2008 року № 624/23-30405651, та без
врахування первинних документів, при
власному трактуванні норм чинного
законодавства України, донараховано
Відповідач заперечив проти
задоволення позову, вважає, висновки
акту перевірки обґрунтованими
належними доказами, за допомогою яких
встановлено факти порушень
податкового законодавства з боку
позивача, а саме п.4.1, п.4.9., статті 4, п.п.
7.3.1, п.7.3.статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.97 №
168/97-ВР зі змінами та доповненнями,
п..198.1, п.198.6. статті 198, а.209.2, статті 209
Податкового кодексу України від 02.12.10
№2755-VI, із змінами та доповненнями, в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість на суму 582 230 грн.
Тому прийняте на підставі висновків
акту перевірки податкове
р.-не підлягає скасуванню.
Суд заслухав доводи сторін, допитав
свідка, дослідив наявні в справі
письмові докази, оцінив їх за власним
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді справи, та дійшов
висновку про необхідність задоволення
позову з огляду на таке.
В період з 31 травня 2012 року по 21 червня
2012 року співробітниками Жовтневої
МДГТІ Миколаївської області було
проведено планову виїзну
документальну перевірку Фермерського
господарства «Колос» - надалі ФГ
перевірки було складено акт перевірки
від 02 липня 2012 року №441/22-30405651 «Про
результати виїзної планової
документальної перевірки Фермерського
господарства «Колос» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2009р. по
31.03.2012р. валютного та іншого
законодавства за період з 01,04.2009р. по
31,03.2012р., та встановлено порушення вимог
п. 4.1, п. 4.9, ст. 4, п.п. 7.З.1.. п. 7.3. ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість від 03.04.1997р., п. 198.2, п. 198.6. ст. 198,
п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу
За результатами зазначеної перевірки
відповідачем було прийнято податкове
17.07.2012р. відповідно до якого збільшено
суму податкового зобов'язання для
позивача з податку на додану вартість
(з урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) у розмірі 727 807 грн. 50 коп. (582230
грн. - за основним зобов'язанням, 145557,5
грн. - за штрафними (фінансовими)
Як вбачається з матеріалів справи, а
саме акту перевірки від 2 липня 2012 року
№441/22-30405651 підставою для прийняття
оскаржуваного повідомлення-рішення
став висновок Жовтневої МДПІ у
Миколаївській області про недійсний
характер угод, які були укладені
контрагентами-постачальниками за
перевіряємий період - ТОВ «Промінтекс»
та ТОВ «Рембуд Групп», а також
наявність порушення в ході реалізації
в 2010 р. двох зернозбиральних комбайнів
Дон-1500Б 2006 р.в. за ціною нижчою, ніж вони
були придбані у попередньому
перевіряємому періоді.
Зазначені висновки не знайшли свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи з огляду на таке.
Матеріалами справи підтверджується, що
ФГ «Колос» в 2006 році придбало два
зернозбиральні комбайни «Дон- 1500Б» на
В 2010 році дані комбайни, згідно
договору купівлі-продажу № 0906/10/ТК-Ник-
Имп від 09.06.2010р. були відчужені на
користь ТОВ «Торгівельний Дім
але вже із врахуванням амортизаційного
Даний факт не був прийнятий до уваги не
зважаючи на відомості нарахування
амортизації основних засобів в т.ч. за
податковим методом розрахунку зносу за
перевіряємий період та стосовно
зазначених одиниць техніки тощо
(додається). Натомість ревізорами в
Акті перевірки зазначено реалізація
даних товарів здійснена за договірною
ціною, що, в свою чергу, не суперечить
приписам ст. 632 ЦК України.
Згідно з пп.7.3.1 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість" ( 168/97-ВР )
датою виникнення податкових
зобов'язань з продажу товарів (робіт,
послуг) вважається дата, яка припадає
на податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають продажу, а в разі продажу
товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти - дата їх
оприбуткування в касі платника
податку, а у разі відсутності такої -
дата інкасації готівкових коштів у
банківській установі, що обслуговує
платника податку; або дата
відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата оформлення документа, що
засвідчує факт виконання робіт (послуг)
Так, Позивач відповідно до норм Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР зі
змінами та доповненнями , по зазначеній
вище операції включило до складу
податкових зобов'язань по загальній
декларації з ПДВ за липень 2010 року суму
нормам визначення бази оподаткування.
Однак не зважаючи на зазначене,
відповідач, посилаючись на попередній
акт перевірки від 12.06.2008 року №
624/23-30405651, без врахування первинних
документів, до нарахував суму ПДВ в
Щодо недійсності порушень податкового
законодавства позивачем при
господарських відносинах з Приватним
підприємством «Рембуд Групп» ( код
позицію відповідача хибною, та
непідтвердженою жодними належними
Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 р. N 996-XIV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена підпунктом 1.2
пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.95 р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704,
первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.
Крім того, нормами п. 198.3 ст. 198 ПК
України визначено, що податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, … та
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.
Відповідно до ст. 198 ПК України: «право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у
тому числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг,
що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
Податкового Кодексу, та складається
з сум податків, нарахованих
(сплачених) платником податку за
ставкою, встановленою пунктом 193.1
статті 193 Податкового кодексу, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг
з метою їх подальшого використання
в оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльності
платника податку; придбанням
(будівництвом, спорудженням)
основних фондів (основних засобів, у
тому числі інших необоротних
матеріальних активів та незавершених
капітальних інвестицій у необоротні
капітальні активи), у тому числі при
їх імпорті, з метою подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку. Право на
нарахування податкового кредиту
виникає незалежно від того, чи такі
товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного
податкового періоду, а також від
того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
Податкового Кодексу. …»
Судом встановлено, що ФГ «Колос» був
підписаний договір №27-07/11 від 27.07.2011
року з ПП «Рембуд Групп» ( ) на поставку мінеральних добрив.
На дату складення договору згідно
даних Єдиного держреєстру юридичних
осіб та фізичних осіб- підприємців, а
також офіційно оприлюднених
відомостей про анульовані свідоцтва
платників ПДВ - ПП «Рембуд Групп» ( код
припинення та було зареєстровано
платником ПДВ. 27.06.2012 року згідно даних
Єдиного держреєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців - ПП «Рембуд
в процесі припинення. Згідно даних
офіційно оприлюднених відомостей про
анульовані свідоцтва платників ПДВ на
сайті ДПС України значиться інформація
про те,що ПП «Рембуд Групп» () зареєстровано платником ПДВ
02.12.2010 року, індивідуальний податковий
Реальність та підтвердження
господарських операцій із ПП «Рембуд
Групп» підтверджується необхідною в
таких випадках первинною
бухгалтерською документацією, а саме:
Договір поставки №27-07/11 від 27.07.2011 року
предметом якого є постачання
мінеральних добрив. Рахунок - фактура №
ЄФ-01-08/12 від 01.08.2011р., видаткова накладна
№ РН-05-08/04 від 05.08.2011р., видаткова
накладна № РН-01-08/02 від 01.08.2011р.,
податкова накладна № 10 від 08.08.2011р.,
податкова накладна № 8 від 05.08.2011р.,
товаро-транспортна накладна від
01.08.2011р., товаро транспортна накладна
від 05.08.2011р., платіжне доручення № 300 від
16.11.2011р. та витяг з особового рахунку ФГ
«Колос» в ПАТ «МЕГАБАНК» від 16.11.2011р.
Рахунок - фактура № ЄФ-16-08/18 від 16.08.2011р.,
видаткова накладна № РН-30-08/07 від
30.08.2011р., податкова накладна № 52 від
30.08.2011р., товаро-транспортна накладна
від 30.08.2011р., платіжне доручення № 302 від
21.11.2011р. та витяг з особового рахунку ФГ
«Колос» в ПАТ «МЕГАБАНК» від 21.11.2011р.;
Рахунок - фактура № ЄФ-15-08/18 від 15.08.2011р.,
видаткова накладна № РН-28-08/07 від
28.08.2011р., видаткова накладна № РН-29-08/03
від 29.08.2012р., видаткова накладна №
РН-25-08/01 від 25.08.2011р., видаткова накладна
№ РН-24-08/01 від 24.08.2011р., податкова
накладна № 48 від 29.08.2011р., податкова
накладна № 45 від 28.08.2011р., податкова
накладна № 40 від 25.08.2011р., податкова
накладна № 37 від 24.08.2012р., товаро
транспортна накладна від 24.08.2011р., ТТН
від 25.08.2011р., ТТН від 28.08.2011р., ТТН від
29.08.2011р. платіжне доручення № 306 від
22.11.2011р., платіжне доручення № 308 від
24.11.2011р. та витяг з особового рахунку ФГ
«Колос» в ПАТ «МЕГАБАНК» від 24.11.2011р.;
Рахунок - фактура № СФ-03-08/09 від 03.08.2011р.,
видаткова накладна № РН-15-08/08 від
15.08.2011р., видаткова накладна № РН-14-08/02
від 14.08.2011р., видаткова накладна №
РН-08-08/01 від 08.08.2011р., податкова накладна
№ 3 від 01.08.2011р., податкова накладна № 19
від 14.08.2011р., податкова накладна № 24 від
15.08.2011р., товаро-транспортна накладна
від 15.08.2011р., ТТН від 08.08.2011р., ТТН 14.08.2011р.,
платіжне доручення № 300 від 17.11.2011р. та
витяг з особового рахунку ФГ «Колос» в
ПАТ «МЕГАБАНК» від 17.11.2011р.; Рахунок -
фактура № ЄФ-04-08/07 від 04.08.2011р.,
видаткова накладна № РН-21-08/07 від
21.08.2011р., видаткова накладна № РН-22-08/02
від 22.08.2011р., податкова накладна № 32 від
22.08.2011р., податкова накладна № 30 від
21.08.2011р., товаро-транспортна накладна
від 22.08.2011р., ТТН від 21.08.2011р., платіжне
доручення № 301 від 18.11.2011р. та витяг з
особового рахунку ФГ «Колос» в Г1АТ
«МЕГАБАНК» від 21.11.2011р.; Рахунок -
фактура № СФ-12-08/11 від 12.08.2011р.,
видаткова накладна № РН-23-08/01 від
23.08.2011р., податкова накладна № 54 від
23.08.2011р., товаро-транспортна накладна
від 23.08.2011р., платіжне доручення № 304 від
23.08.2011р. та витяг з особового рахунку ФГ
«Колос» в ПАТ «МЕГАБАНК» від 23.08.2011р.
Як вбачається із перелічених
документів, товаром в даній
господарській операції було
мінеральне добриво - амофос.
З матеріалів справи вбачається, що
01.11.2011 року ФГ «Колос» був підписаний
договір купівлі - продажу з ТОВ
поставку товару (амофосу).
На дату складення договору згідно
даних Єдиного держреєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, а
також офіційно оприлюднених
відомостей про анульовані свідоцтва
платників ПДВ - ТОВ «Промінтекс» ( код
припинення та було зареєстровано
платником ПДВ. 27.06.2012 року згідно даних
Єдиного держреєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців - ТОВ
перебуває в процесі припинення . Згідно
даних офіційно оприлюднених
відомостей про анульовані свідоцтва
платників ПДВ на сайті ДПС України
значиться інформація про те, що ТОВ
зареєстровано платником ГІДВ 09.04,2010
року, індивідуальний податковий номер
100278748. В розділі «Дізнайся більше про
свого бізнес-партнера» на сайті ДПС
України за даним запитом по ТОВ
надходила інформація про: перебування
юридичної особи в процесі припинення;
набрання законної сили судовим
рішенням про припинення юридичної
особи, що не пов'язане з банкрутством;
про порушення провадження у справі про
банкрутство, про визнання юридичної
особи банкрутом; державну реєстрацію
припинення юридичної особи;
відсутність за місцезнаходженням (для
платників, щодо яких до Єдиного
державного реєстру внесено запис про
відсутність за місцезнаходженням); не
підтвердження відомостей (для
платників, щодо яких до Єдиного
державного реєстру внесено запис про
відсутність підтвердження відомостей).

Крім того, в грудні 2011 року ТОВ
«Промінтекс» надало копію податкової
декларації з податку на додану
вартість за листопад 2011 року (вх. б/н від
21.12.2011 року), згідно якої операції з
постачання товару ФГ «Колос» в сумі 817116
грн., включено до податкових
зобов'язань звітного періоду.

До того ж товарність господарських
операцій із ТОВ «Промінтекс»
підтверджується необхідною в таких
випадках первинною бухгалтерською
документацією, а саме: Договір
купівлі-продажу від 01.11.2011 р.; Рахунок -
фактура № СФ-27/10-3 від 27.10.2011р., видаткова
накладна № РН-0000271 від 10.11.2011р.,
податкова накладна № 272 від 10.11.2011р.,
товаро-транспортна накладна від
10.11.2011р., платіжне доручення № 288 від
10.11.2011р. та витяг з особового рахунку ФГ
«Колос» в ПАТ «МЕГАБАНК» від 23.08.2011р.;
Рахунок - фактура № ЄФ-11/11-1 від 11.11.2011р.,
видаткова накладна № РН-0000286 від
11.11.2011р., податкова накладна № 284 від
11.11.2011р., товаро-транспортна накладна
від 11.11.2011р., платіжне доручення № 289 від
11.11.2011р. та витяг з особового рахунку ФГ
«Колос» в ПАТ «МЕГАБАНК» від 11.11.2011р.;
Рахунок - фактура № СФ-16/11-3 від 16.11.2011р.,
видаткова накладна № РН-0000312 від
16.11.2011р., податкова накладна № 315 від
16.11.2011р., товаро-транспортна накладна
від 16.11.2011р., платіжне доручення № 299 від
16.11.2011р. та витяг з особового рахунку ФГ
«Колос» в ПАТ «МЕГАБАНК» від 16.11.2011р.;
Рахунок - фактура № СФ-29/11-1 від 29.11.2011р.,
видаткова накладна № РН-0000400 від
29.11.2011р., податкова накладна № 400 від
29.11.2011р., товаро-транспортна накладна
від 29. і 1.2011р.. платіжне доручення № 320
від 30.11.2011р. та витяг з особового
рахунку ФГ «Колос» в ПАТ «МЕГАБАНК» від
30.11.2011р.

Фактом підтвердження товарності
операцій по ФГ «Колос» є наявність
первинних документів, що підтверджують
факт отримання та перевезення вантажів
(рахунків, видаткових накладних, ТТН,
тощо), а також документи які
підтверджують зберігання запасів,
видаткові документи на списання
запасів на виробництво
сільгосппродукції (додаються). Також,
Підприємство в перевіряємий період не
отримувало дохід за рахунок
відшкодування ПДВ з бюджету та
здійснювало реальну
фінансову-господарську діяльність -
вирощування зернових та технічних
культур .

Крім того в ході судового розгляду
справи судом було допитано в якості
свідка ОСОБА_1, який працював на той
момент комірником ФГ «Колос» і був
матеріально відповідальною особою.
Свідок пояснив, що в 2011 році від ПП
«Рембуд Групп» та ТОВ «Промінтекс» на
склад ФГ «Колос» здійснювались
поставки мінеральних добрив «амофос»,
які були фасовані в мішках по 50 кг.,
згідно журналу, який вівся свідком,
було використано в межах
сільскогосподарської діяльності 376
тон.

Отже, як йдеться в Акті перевірки (а. 34)
підставами для визначення порушення
п..198.1,п.198.6 статті 198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI,
із змінами та доповненнями за період
жовтень,листопад 2011 року, стало
включення до складу податкового
кредиту суми ПДВ по взаємовідносинам з
контрагентами-покупцями у розмірі 503936
грн., використання якої у межах
господарської діяльності
підприємством не доведено.

Крім того суд зазначає, посилання в
Акті перевірки на те, що контрагентами
позивача, за об'єктивних чи
суб'єктивних обставин, не підтверджені
податкові зобов'язання, як на порушення
податкового законодавства з боку
позивача є безпідставними, оскільки
жодна норма податкового законодавства
не вимагає від платника податків
контролювати сплату до бюджету
податків та ведення бухгалтерського та
податкового обліку своїх контрагентів.
Контроль за дотриманням платниками
податків податкового законодавства та
своєчасну сплату ними податків
здійснює податкова служба. Дана
правова позиція також ґрунтується на
практиці Європейського суду (Справа
«Інтерсплав» проти України»), де
зазначено, що негативні наслідки щодо
порушення законодавства з нарахування
ПДВ повинні застосовуватися саме до
того суб'єкта, який порушив це
законодавство.

Визнання відповідачем угод, укладених
ФГ «Колос» із контрагентами ПП «Рембуд
Групп» та ТОВ «Промінтекс», такими, що
мають ознаки недійсності,
безтоварності та фіктивності є
порушенням норм законодавства та
перевищенням владних повноважень.

Згідно частин 2, 3 статті 215 ЦК України,
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин). Визнання
правочину недійсним судом не
вимагається лише у тому випадку, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

Згідно статті 228 ЦК України правочин,
який порушує публічний порядок, є
нікчемним. Правочин вважається таким,
що порушує публічний порядок, якщо він
був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Інших підстав для визнання правочину
нікчемним чинним законодавством
України не передбачено.

Судом встановлено, що зазначені
договори не були ані удаваними, ані
фіктивними, мають економічний ефект, що
підтверджується первинними
документами податкового та
бухгалтерського обліку. В матеріалах
справи відсутні і відповідачем не
надані докази та факти, які свідчили б
про те, що зміст договорів з додатками
не відповідає дійсним намірам сторін,
та що ці наміри спрямовані на ухилення
від сплати податків за
фінансово-господарськими результатами
виконання зазначених договорів.
Зазначені договори спрямовані на
реальне настання наслідків,
обумовлених ними, виконані сторонами в
повному обсязі та відповідають
положенням цивільного, господарського
і податкового законодавства.

Як вбачається із змісту Акту перевірки
такий висновок відповідача пр.
нікчемність правомчинів з посиланням
на частини 1, 5 статтю 203, статтю 215,
частину 1 статті 216 ЦК України є
безпідставним, так як зазначені норми
можуть використовуватися лише при
визнанні правочинів недійсними в
судовому порядку.

Зазначена позиція підтверджується
матеріалами постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», - «Судам
відповідно до статті 215 ЦК необхідно
розмежовувати види недійсності
правочинів: нікчемні правочини - якщо
їх недійсність встановлена законом
(частина перша статті 219, частина перша
статті 220, частина перша статті 224 тощо),
та оспорювані - якщо їх недійсність
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує їх дійсність на
підставах, встановлених законом
(частина друга статті 222, частина друга
статті 223, частина перша статті 225 ЦК
тощо). Нікчемний правочин є недійсним
через невідповідність його вимогам
закону та не потребує визнання його
таким судом. Оспорюваний правочин може
бути визнаний недійсним лише за
рішенням суду.».

Відповідачем на час розгляду справи не
надано судових рішень стосовно
визнання угод, укладених ФГ «Колос» із
контрагентами-постачальниками
недійсними, а припущення не може
слугувати підставою для визнання угод
нікчемними та, відповідно, накладення
штрафних санкцій.

У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою ці
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію суду не доказав та її не
обґрунтував.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню, а податкове
повідомлення-рішення № від 17.07.2012
р.-скасуванню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
17.07.2012 № .

Стягнути з Державного бюджету України
шляхом безспірного списання із
рахунків Жовтневої міжрайонної
державної податкової інспекції
Миколаївської області Державної
податкової служби (ідентифікаційний
код 38086131) на користь фермерського
господарства "Колос" (ідентифікаційний
код 30405651) судовий збір в сумі 2294,00 грн.
сплачений за квитанцією від 10.01.2013 №
П434/1301998/1.

Постанова набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення встановлених строків
залишається без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Суддя
О.М. Мельник