Справа № 2-а/441/23/14
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 р.
Справа № 876/7600/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Макарика В.Я., Шинкар Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області на постанову Городоцького
районного суду Львівської області від
03.07.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області про визнання неправомірним
рішення та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

17.04.2014 року позивач - ОСОБА_1 звернувся
до суду із позовом до відповідача -
управління пенсійного фонду України у
Городоцькому районі Львівської
області про визнання неправомірним
рішення та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він
з 01.12.1976р. по 18.11.1978 р. працював на посаді
тракториста у колгоспі "Прогрес"
Городоцького району Львівської
області, з 18.11.1978 р. по 25.11.1980р. - проходив
строкову військову службу у Радянській
Армії, з 01.12.1980 р. по 16.01.1983р. - працював в
колгоспі "Прогрес" на посаді
тракториста, з 05.02.1983 р. по 08.07.1985р. -
працював в колгоспі "Росія"
Старосамбірського району Львівської
області на посаді тракториста, з
16.07.1985р. по 01.09.2000р. - трактористом
колгоспу "Прогрес" Городоцького району
Львівської області, був зайнятий
протягом повного сезону на
сільськогосподарських роботах у
рослинництві та тваринництві. Позивач,
10.02.2014 року звернувся до управління
Пенсійного фонду у Городоцькому районі
Львівської області за призначенням
йому пільгової пенсії відповідно до п.
"в" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення". Однак, рішенням
комісії управління пенсійного фонду у
Городоцькому районі Львівської
області від 28.03.2014 року йому відмовлено
у призначенні пенсії, з покликанням на
те, що періоди роботи за 1976-2000 роки на
посаді тракториста, зайнятого у
виробництві сільськогосподарської
продукції, не підтверджено. Вказану
відмову та дії Управління пенсійного
фонду України у Городоцькому районі
Львівської області позивач вважає
незаконними.

Відтак, просить суд задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Постановою Городоцького районного
суду Львівської області від 03.07.2014 р.
адміністративний позов задоволено.

Рішення Комісії по призначенню пенсії
Управління Пенсійного фонду України у
Городоцькому районі Львівської
області від 28.03.2014 року про відмову у
призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на
пільгових умовах визнано
неправомірним.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Городоцькому районі
Львівської області зарахувати ОСОБА_1
до пільгового стажу період роботи з
01.12.1976р. по 18.11.1978р. - на посаді
тракториста у колгоспі «Прогрес»
Городоцького району Львівської
області, з 01.12.1980р. по 16.01.1983р. - в
колгоспі «Прогрес» на посаді
тракториста, з 05.02.1983р. по 08.07.1985р. - в
колгоспі «Росія» Старосамбірського
району Львівської області на посаді
тракториста, з 16.07.1985р. по 01.09.2000р. -
трактористом колгоспу «Прогрес», ССГ
«Нива», ПА «Нива» протягом повного
сезону сільськогосподарських робіт у
рослинництві та тваринництві.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Городоцькому районі
Львівської області призначити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на
пільгових умовах з моменту звернення
до Управління ПФУ в Городоцькому
районі Львівської області, а саме - з
10.02.2014р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з того, що позивач дійсно
працював з 01.12.1976 р. по 01.09.2000 р. на посаді
тракториста, загальний його стаж
складає 32 роки, з них понад 20 років на
посаді тракториста (що підтверджується
записами у трудовій книжці), а отже
позовні вимоги є обгрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
наведених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, відповідач зокрема зазначає, що
управлінням Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області проведено перевірку
документів по ПА ,,Нива"(колишній
колгосп „Прогрес") за 1976-2000 роки. Даною
перевіркою встановлено, що згідно книг
обліку трудового стажу колгоспників та
розрахунків по оплаті праці ОСОБА_1 на
титульних сторінках в книгах зазначена
тракторна бригада, посада не вказана,
надбавка за цукристість і вислугу
років не вказана, наряди на виконані
роботи не збереглися.

Згідно листа управління Пенсійного
фонду України в Старосамбірському
районі Львівської області № 873 від
03.03.2014 року ПА „Колос" фінансовою
діяльністю не займається, за юридичною
адресою не знаходиться.

З огляду на це, зарахувати ОСОБА_1 до
пільгового стажу періоди роботи з 1976 -
2000 роки на посаді
тракториста-машиніста, немає підстав.
Отже, позивач немає права на
призначення пенсії відповідно до п. „в"
ст.13 Закону України „Про пенсійне
забезпечення".

Крім вище викладеного апелянт вважає,
що при винесенні рішення про
задоволення адміністративного позову
ОСОБА_1, судом першої інстанції
безпідставно враховано показання
свідків.

В судове засідання сторони, будучи
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи у суді, не
з'явились, про причини неявки не
повідомили, а тому суд ухвалив у
відповідності до ст. 41 КАС України
розгляд справи здійснити у відсутність
осіб, які беруть участь у справі та
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Згідно п. «в» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
незалежно від місця останньої роботи,
мають трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції у
колгоспах, інших
сільгосппідприємствах - чоловіки -
після досягнення 55 років і при
загальному трудовому стажі не менше 25
років, з них не менше 20 років на
вказаній роботі.

Відповідно до частини 1 листа
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року № 7 «Про
порядок призначення пенсій на
пільгових умовах
трактористам-машиністам, які
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах і на інших
підприємствах сільського
господарства» до
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, належать
працівники, які оформлені на роботу
трактористами-машиністами, мають
відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільгоспробіт в рослинництві та
тваринництві. Трактористам-машиністам,
які відпрацювали повний польовий
період на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах, весь рік роботи зараховується
до стажу, який дає право на пільгове
пенсійне забезпечення, і в тому
випадку, якщо в між польовий або
міжсезонний період вони виконували
інші роботи на стаціонарних і
причіпних установках та агрегатах, з
ремонту сільськогосподарської
техніки, на тваринницьких фермах тощо.

Віднесення господарства до
сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства.

До сільськогосподарських належать
підприємства, які виробляють продукцію
рослинництва і тваринництва. Єдина
назва професії «тракторист-машиніст»,
запроваджена в 1961 році, охоплює такі
професії: бульдозерист,
бульдозерист-скреперист, грейдерист;
комбайнер; машиніст дощувальної
установки, змонтованої на базі
трактора; машиніст скрепера,
скреперист; машиніст чаєзбиральної
машини; машиніст екскаватора;
машиніст-водій льонозбиральної машини,
самохідної широкозахватної
сінокосарки; механік-комбайнер,
тракторист, тракторист-бульдозерист.

До числа трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, віднесено
працівників, прийнятих на роботу
трактористами-машиністами, які мають
про це відповідні посвідчення. Для
призначення пенсії на пільгових умовах
марка трактора, на якому працює
тракторист-машиніст, значення не має.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Положеннями пункту 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993
року, визначено, що у тих випадках, коли
в трудовій книжці відсутні відомості,
що визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Так, судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, зокрема записами у
трудовій книжці, що ОСОБА_1 з 01.12.1976р. по
18.11.1978р. працював на посаді тракториста
у колгоспі "Прогрес" Городоцького
району Львівської області, з 18.11.1978 р. по
25.11.1980 р. - проходив строкову військову
службу у Радянській Армії, з 01.12.1980 р. по
16.01.1983 р. - працював трактористом в
колгоспі "Прогрес", з 05.02.1983 р. по 08.07.1985 р.
- в колгоспі "Росія" Старосамбірського
району Львівської області, з 16.07.1985р. по
01.09.2000 р. - в колгоспі "Прогрес".

Періоди роботи на посаді тракториста в
сільському господарстві та
проходження військової служби в
Радянській армії підтверджуються
записами у трудовій книжці, заповненої
на ім'я ОСОБА_1 від 01.12.1976р. (а.с. - 5-8),
довідками ПА "Нива" № 20 від 24.10.2013р. та №
44 від 16.12.2013р. (а.с. 12, 18), свідоцтвом
тракториста-машиніста першого класу №
591911 від 20.09.1982р (а.с. - 24), військовим
квитком серії НОМЕР_1 від 09.04.1984р. (а.с.
22-23).

Згідно Відомостей про кількість
вироблених трудоднів в колгоспному
виробництві позивач постійно був
задіяний в колгоспному виробництві
(а.с. 16) та отримував заробітну плату, що
видно із довідок № 21, 22 від 24.10.2013р. (а.с.
13-14).

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

В контексті наведеної правової норми,
колегія суддів також враховує наявні у
матеріалах справи пояснення свідків
ОСОБА_2., ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, які
вказали, що працювали разом з позивачем
в колгоспі "Прогрес", позивач був
зайнятий у сільськогосподарському
виробництві, працював на тракторі,
комбайні, мав заохочення, був
передовиком, крім цього, позивач
неодноразово нагороджувався грамотами
за заслуги на роботі (а.с. 31-33).

Таким чином факт роботи позивача з
01.12.1976р. по 18.11.1978р. та з 01.12.1980р. по
16.01.1983р. в колгоспі "Прогрес", з 05.02.1983р.
по 08.07.1985р. в колгоспі "Росія"
Старосамбірського району Львівської
області, з 16.07.1985р. по 01.09.2000 р. в
приватному агропромисловому
підприємстві "Нива" (колишній колгосп
"Прогрес") на посаді тракториста
підтверджується наявними у матеріалах
справи належними та допустимими
письмовими доказами.

Згідно ст. 81 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", призначення
пенсій і оформлення документів для їх
виплати здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», пенсії
призначаються з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсії призначаються з більш раннього
строку:

а) пенсії за віком та по інвалідності
призначаються з дня досягнення
пенсійного віку або відповідно
встановлення інвалідності органами
медико-соціальної експертизи, якщо
звернення за пенсією надійшло не
пізніше 3 місяців з дня досягнення
пенсійного віку або встановлення
інвалідності;

б) пенсії у разі втрати годувальника
призначаються з дня виникнення права
на пенсію, але не більш як за 12 місяців
перед зверненням за пенсією.

Переведення з одного виду пенсії на
інший провадиться з дня подання
відповідної заяви з усіма необхідними
документами.

Із копії заяви ОСОБА_1 про призначення
пенсії від (а.с. 51) вбачається, що
позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області із такою заявою 10.02.2014 р., відтак
суд першої інстанції дійшов до вірного
висновку, що з 10.02.2014 р. ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1.) необхідно призначити
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно пункту «в» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог і що позов підлягає до
задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення законного рішення, яке
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області залишити без задоволення, а
постанову Городоцького районного суду
Львівської області від 03.07.2014 р. по
справі № 2-а/441/23/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
В.Я. Макарик

Т.І. Шинкар