Справа № 379/1529/14-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 379/1529/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Василенко
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя Грибан
І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Таращанському районі Київської
області на постанову Таращанського
районного суду Київської області від 12
серпня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України у
Таращанському районі Київської
області про визнання дій протиправними
та вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Таращанського районного
суду Київської області від 12 серпня 2014
року позов задоволено частково:
визнано протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Таращанському районі Київської
області щодо перерахунку пенсії ;
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Таращанському районі
Київської області здійснити
перерахунок пенсії, як державному
службовцю, з врахуванням премії,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
індексації, починаючи з 16.06.2014 року.
Стягнуто з Управління Пенсійного фонду
України в Таращанському районі
Київської області на користь позивача
судовий збір в розмірі 73,08 грн. та
витрати на надання правової допомоги в
розмірі 350 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу з
підстав порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та постановити нову,
якою відмовити в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не
з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах
справи достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, колегія суддів у відповідності
до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи за відсутності
представників сторін. Згідно ст. 41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення частково з таких
підстав.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що Управління
Пенсійного фонду України в
Таращанському районі Київської
області безпідставно відмовило
позивачу в проведенні перерахунку та
виплат пенсії у відповідності до
Закону України «Про державну службу»
із врахуванням матеріальної допомоги
на оздоровлення, премії, індексації.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що з
24.04.2012 року позивач є пенсіонером та
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Позивач звернувся з заявою до
Управління Пенсійного фонду України в
Таращанському районі Київської
області про перерахунок раніше
призначеної пенсії, оскільки при
призначенні пенсії не було враховано
отримана матеріальна допомога на
оздоровлення, премія та індексація. До
заяви додав довідку «Про складові
заробітної плати та премії за останні 24
календарних місяців».

Листом від 27.06.2014 року № 5291/03 Управління
Пенсійного фонду України в
Таращанському районі Київської
області повідомило, що відсутні
підстави для перерахунку пенсії.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Відповідно до ч. 2 ст. 37-1 цього Закону,
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Таким чином, призначення державному
службовцю пенсії та її перерахунок
здійснюється з сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно положень ч.2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Враховуючи викладене, висновок суду
першої інстанції про те, що матеріальна
допомога, премія, індексація на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються при обчисленні розміру
пенсії державного службовця, є
правомірним.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в Таращанському районі
Київської області на користь позивача
судових витрат, колегія суддів звертає
увагу на наступне.

Відповідно до вимог статті 87 КАС
України судові витрати складаються
із судового збору та витрат, пов'язаних
з розглядом справи до яких віднесено і
витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 90 КАС України витрати,
пов'язані з оплатою допомоги адвоката
або іншого фахівця в галузі права, які
надають правову допомогу за договором,
несуть сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги,
передбачених законом. У разі
звільнення сторони від оплати надання
їй правової допомоги витрати на
правову допомогу здійснюються за
рахунок Державного бюджету України.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Разом з тим, всупереч ч.1 ст.94 КАС
України, суд першої інстанції стягнув
сплачений судовий збір з відповідача .

Крім того, відповідно до ст.1 Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» від 20.12.2011 року № 4191-VІ, розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, підчас вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

У разі якщо сторона у цивільній чи
адміністративній справі звільнена від
оплати витрат на правову допомогу,
компенсація таких витрат виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення і яка не є суб'єктом
владних повноважень, у розмірі, що не
перевищує 2,5 відсотка встановленої
законом мінімальної заробітної плати в
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні ( ст.2 Закону).

Оскільки, позивачем надано квитанцію
про оплату витрат за надання правової
допомоги (підготування позову) до
відкриття провадження у справі та
розгляду справи по суті, що не є
підставою для компенсації витрат на
правову допомогу згідно ст.90 КАС
України, Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах», то колегія
суддів приходить до висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог у
цій частині.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Таращанському районі Київської
області - задовольнити частково.

Постанову Таращанського районного
суду Київської області від 12 серпня 2014
року - скасувати в частині стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Таращанському районі Київської
області на користь ОСОБА_3 судового
збору в розмірі 73,08 грн. та витрат на
правову допомогу у розмірі 350 гривень.

Ухвалити в цій частині нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог в
частині стягнення витрат на правову
допомогу у розмірі 350 гривень -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті
судового збору в розмірі 73,08 грн.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 19.09.2014 р.

Головуючий суддя

Грибан І.О.

Судді:

Беспалов О.О.

Парінов А.Б.