Справа № 804/13244/14
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "АЛЛО" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Кіровоградській області
про скасування постанови, -
29 серпня 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «АЛЛО» звернулося до
суду з позовом до Державної інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Кіровоградській області, в якому
просить визнати протиправною та
скасувати Постанову про накладення
штрафних санкцій від 30 травня 2014 року
№395 у розмірі 2 379,9 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до акту перевірки
Інспекцією було виявлено та
зафіксовано, що в реалізації
знаходилася продукція, на яку в
експлуатаційних документах не
зазначені найменування та адреси
підприємства, щодо виконання вимог
споживача, яке проводитиме гарантійний
ремонт (обслуговування) або гарантійну
заміну та на яку відсутня необхідна,
доступна, достовірна та своєчасна
інформація, а саме - найменування та
місцезнаходження виробника товару на
доступній мові, що є порушенням ст.15
Закону України «Про захист прав
споживачів». В зведених даних про
результати перевірки продукції
зазначено одинадцять одиниць товару, в
яких Інспекцією було виявлено
вищезазначене порушення.
Постановою від 30 травня 2014 р.
відповідачем на ТОВ «АЛЛО» накладено
штраф у розмірі 2 379,9 грн.
З прийнятою Постановою та штрафом
позивач не згоден, у зв'язку з тим, що
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Кіровоградській області
порушено періодичність проведення
планових перевірок, що передбачена для
даної категорії ступеня ризику
Крім того, що стосується самої суті
порушення, позивач стверджує, що
інформація про найменування та
місцезнаходження виробника наявна на
товарі на такій самій мові, що й у
супровідній документації до товару.
Також, в обґрунтування позивач
зазначив, що інформація про
найменування та місцезнаходження
продавця або підприємства, яке
здійснює його функції щодо прийняття
претензій від споживача розміщена в
доступному для споживача місці. До ТОВ
«АЛЛО» протягом часу господарської
діяльності не надходило жодної скарги
щодо неможливості пред'явлення
претензій до продавця або до виробника.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
адміністративний позов просив
Відповідач в судове засідання не
прибув, про дату, час і місце судового
засідання був повідомлений належним
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив
розглянути справу в порядку письмового
Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд доходить висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
Судом встановлено, що 06 березня 2014 р.
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Кіровоградській області
була проведена планова виїзна
перевірка з питань дотримання вимог
законодавства про захист прав
споживачів, якості продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, також додержання
правил торгівлі та надання послуг в
магазині «АЛЛО» № 51 ТОВ «АЛЛО», що
знаходиться за адресою: м. Кіровоград,
вул. Леніна, 33/38 «Мобілочка», за
результатами якої був складений Акт
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів №27 від
Відповідно до Акту Інспекцією було
виявлено та зафіксовано факт
реалізації продукції без зазначення
назви та місцезнаходження виробника
В зведених даних про результати
перевірки продукції зазначено
одинадцять одиниць товару, в яких
Інспекцією було виявлено
вищезазначене порушення.
Постановою від 30 травня 2014 р. № 395
відповідачем на підставі Акту №27 на
позивача накладено штраф за порушення
ст. 15 Закону України «Про захист прав
споживачів» у розмірі 2 379,90 грн.
Відповідно до Закону України «Про
основні засади державного контролю
(нагляду) у сфері господарської
діяльності» № 877-V, від 05.04.2007 р. планові
заходи здійснюються відповідно до
річних або квартальних планів, які
затверджуються органом державного
нагляду (контролю) до 1 грудня року, що
передує плановому, або до 25 числа
останнього місяця кварталу, що передує
Протягом одного року проведення більш
як одного планового заходу державного
нагляду (контролю) щодо одного суб'єкта
господарювання не допускається.
План здійснення заходів державного
нагляду (контролю) на наступний
плановий період повинен містити
конкретні календарні дати початку
кожного планового заходу державного
нагляду (контролю) та строки їх
Залежно від ступеня ризику органом
державного нагляду (контролю)
визначається періодичність проведення
планових заходів державного нагляду
(контролю). Критерії за якими
оцінюється ступінь ризику від
здійснення господарської діяльності і
періодичність проведення планових
заходів затверджується Кабінетом
Міністрів України за поданням органу
державного нагляду (контролю).
Пунктом 8 Постанови КМУ від 27 грудня 2008
р. № 1164 встановлено, що планові заходи
державного нагляду (контролю) за
господарською діяльністю, пов'язаною з
виробництвом, випуском і реалізацією
продукції (виконанням робіт, наданням
послуг), суб'єктів господарювання
здійснюються в установленому порядку з
такою періодичністю:
- з високим ступенем ризику - не
частіше ніж один раз на рік;
- з середнім ступенем ризику - не
частіше ніж один раз на два роки;
- з незначним ступенем ризику - не
частіше ніж один раз на три роки.
Суд не може прийняти твердження
позивача, що відповідачем порушено
періодичність проведення планових
перевірок, оскільки у Законі України
«Про основні засади державного
контролю (нагляду) у сфері
господарської діяльності» мова йде
саме про суб'єкта господарювання -
конкретний окремий магазин, а не про
все товариство, як вважає позивач.
У зв'язку з цим процесуально-правові
норми щодо проведення перевірки
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Кіровоградській області
Відносини між споживачами товарів,
робіт і послуг та виробниками і
продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг різних форм
власності, механізм їх захисту та
основи реалізації державної політики у
сфері захисту прав споживачів
регулюються Законом України «Про
захист прав споживачів» № 1023-XII, 12.05.1991
р. (далі Закон № 1023-XII).
Згідно п.1 ст. 5 Закону № 1023-XII держава
забезпечує споживачам захист їх прав,
надає можливість вільного вибору
продукції, здобуття знань і
кваліфікації, необхідних для прийняття
самостійних рішень під час придбання
та використання продукції відповідно
до їх потреб, і гарантує придбання або
одержання продукції іншими законними
способами в обсязі, що забезпечує
рівень споживання, достатній для
підтримання здоров'я і
Згідно ст. 6 Закону № 1023-XII продавець
(виробник, виконавець) зобов'язаний
передати споживачеві продукцію
належної якості, а також надати
інформацію про цю продукцію.
Продавець (виробник, виконавець) на
вимогу споживача зобов'язаний надати
йому документи, які підтверджують
належну якість продукції.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 1023-XII
споживач має право на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
що забезпечує можливість її свідомого
і компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.
Інформація про продукцію повинна
1) назву товару, найменування або
відтворення знака для товарів і послуг,
за якими вони реалізуються;
2) найменування нормативних документів,
вимогам яких повинна відповідати
вітчизняна продукція;
3) дані про основні властивості
продукції, а щодо продуктів харчування
- про склад (включаючи перелік
використаної у процесі їх виготовлення
сировини, в тому числі харчових
добавок), номінальну кількість (масу,
об'єм тощо), харчову та енергетичну
цінність, умови використання та
застереження щодо вживання їх окремими
категоріями споживачів, а також іншу
інформацію, що поширюється на
4) відомості про вміст шкідливих для
здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами;
5) позначку про наявність або
відсутність у складі продуктів
харчування генетично модифікованих
6) дані про ціну (тариф), умови та правила
придбання продукції;
6-1) виробник (продавець) у разі
виявлення недостовірної інформації
про продукцію (якщо вона не шкодить
життю, здоров'ю або майну споживача)
протягом тижня вилучає цю продукцію з
продажу та приводить інформацію про
неї до відповідності;
7) дату виготовлення;
8) відомості про умови зберігання;
9) гарантійні зобов'язання виробника
10) правила та умови ефективного і
безпечного використання продукції;
11) строк придатності (строк служби)
товару (наслідків роботи), відомості
про необхідні дії споживача після їх
закінчення, а також про можливі
наслідки в разі невиконання цих дій;
12) найменування та місцезнаходження
виробника (виконавця, продавця) і
підприємства, яке здійснює його
функції щодо прийняття претензій від
споживача, а також проводить ремонт і
технічне обслуговування.
Інформація про послуги, пов'язані з
концертною, гастрольно-концертною,
конкурсною, фестивальною діяльністю,
повинна містити дані про використання
чи невикористання виконавцями
музичних творів фонограм власного
вокального, інструментального,
вокально-інструментального виконання
музичного твору з музичним супроводом
або без нього чи фонограм музичного
супроводу до власного вокального,
вокально-інструментального виконання
Стосовно продукції, яка підлягає
обов'язковій сертифікації, споживачеві
повинна надаватись інформація про її
Стосовно продукції, яка за певних умов
може бути небезпечною для життя,
здоров'я споживача та його майна,
навколишнього природного середовища,
виробник (виконавець, продавець)
зобов'язаний довести до відома
споживача інформацію про таку
продукцію і можливі наслідки її
споживання (використання).
Інформація споживачеві повинна
надаватися згідно із законодавством
Відповідно до ст. 10 Конституції
України, державною мовою в Україні є
Частиною 2 ст. 15 Закону № 1023-XII
передбачено, що інформація,
передбачена частиною першою цієї
статті, доводиться до відома
споживачів виробником (виконавцем,
продавцем) у супровідній документації,
що додається до продукції, на етикетці,
а також у маркуванні чи іншим способом
(у доступній наочній формі), прийнятим
для окремих видів продукції або в
окремих сферах обслуговування.
Інформація про продукцію може бути
розміщена у місцях, де вона
реалізується, а також за згодою
споживача доводитися до нього за
допомогою засобів дистанційного
Продукти харчування, упаковані або
розфасовані в Україні, повинні
супроводжуватись інформацією про їх
Згідно ч. 3 ст. 15 Закону № 1023-XII продавець
(виконавець), який реалізує продукцію,
повинен обов'язково зазначати ціну
кожної одиниці такої продукції або
однієї категорії продукції та ціну
однієї стандартної одиниці цієї
Написи щодо ціни реалізації продукції
мають бути чіткими і простими для
Ціна продукції повинна включати в себе
всі податки та неподаткові обов'язкові
платежі, які відповідно до
законодавства сплачуються споживачем
під час придбання відповідної
На аукціонних торгах споживачам
повинна повідомлятися стартова ціна
продажу відповідного товару.
Ціна товару зазначається за одну
упаковку такого товару, а якщо товар
поставляється без упаковки - за одиницю
вимірювання, яка звичайно
застосовується до такого товару.
У разі коли за одну ціну пропонується
кілька товарів, робіт або послуг чи їх
поєднання або якщо продавець
(виконавець) надає споживачеві при
реалізації однієї продукції право
одержати іншу продукцію за зниженою
ціною, до споживача доводиться
1) змісту та вартості пропозиції та у
разі пропонування товарів, робіт або
послуг за одну ціну - ціни таких
товарів, робіт або послуг, взятих
2) умови прийняття пропозиції, зокрема
строку її дії та будь-яких обмежень,
включаючи обмеження щодо кількості.
Відповідно до ч. 7 ст. 15 Закону № 1023-XII у
разі коли надання недоступної,
недостовірної, неповної або
несвоєчасної інформації про продукцію
та про виробника (виконавця, продавця)
1) придбання продукції, яка не має
потрібних споживачеві властивостей, -
споживач має право розірвати договір і
вимагати відшкодування завданих йому
2) неможливість використання придбаної
продукції за призначенням - споживач
має право вимагати надання у прийнятно
короткий, але не більше місяця, строк
належної інформації. Якщо інформацію в
обумовлений строк не буде надано,
споживач має право розірвати договір і
вимагати відшкодування збитків;
3) заподіяння шкоди життю, здоров'ю або
майну споживача - споживач має право
пред'явити продавцю (виробнику,
виконавцю) вимоги, передбачені законом,
а також вимагати відшкодування
збитків, завданих природним об'єктам,
що перебувають у його володінні на
праві власності або на інших підставах,
передбачених законом чи договором.
Згідно ч. 8 ст. 15 Закону № 1023-XII збитки,
завдані споживачеві недобросовісною
рекламою, підлягають відшкодуванню
винною особою у повному обсязі.
Продавець не звільняється від
відповідальності у разі неодержання
ним від виробника (імпортера)
відповідної інформації про товар.
Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону № 1023-XII
під час розгляду вимог споживача про
відшкодування збитків, завданих
недостовірною або неповною
інформацією про продукцію чи
недобросовісною рекламою, необхідно
виходити з припущення, що у споживача
немає спеціальних знань про
властивості та характеристики
продукції, яку він придбаває.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону № 1023-XII
за відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію суб'єкти господарювання
сфери торговельного та інших видів
обслуговування, у тому числі
ресторанного господарства несуть
відповідальність - у розмірі тридцяти
відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 5 Постанови КМУ № 1177
від 17.08.2002 р. Про затвердження
Положення про порядок накладення та
стягнення штрафів за порушення
законодавства про захист прав
споживачів (далі - Положення №1177),
постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший і другий примірники залишаються
у Держспоживінспекції або її
територіальному органі, який прийняв
постанову про накладення штрафу,
третій примірник у 3-денний термін
після її прийняття надсилається
суб'єкту господарської діяльності або
видається його представнику під
розписку.

Згідно п. 6 Положення № 1177 суб'єкт
господарської діяльності перераховує
суму штрафу до державного бюджету у
15-денний термін після отримання
постанови, про що протягом трьох днів
письмово повідомляє
Держспоживінспекцію або її
територіальний орган, який наклав
штраф, із зазначенням номера і дати
платіжного доручення. У разі
оскарження постанови штраф повинен
бути сплачений не пізніш як через 15
днів після повідомлення про залишення
скарги без задоволення.

Відповідно до п. 7 Положення №1177
постанова про накладення штрафу
обов'язкова для виконання суб'єктом
господарської діяльності.

У зв'язку з вищевикладеним суд
приходить до висновку, що порушення,
які були виявлені Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у
Кіровоградській області в ході
проведення перевірки ТОВ "АЛЛО", дійсно
мали місце, тому відповідачем
Постановою №395 правомірно було
застосовано до позивача фінансову
санкцію у вигляді штрафу.

У зв'язку з викладеним суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 122, 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили 16 вересня 2014
року. Суддя З оригіналом згідно.
Помічник судді В.М. Олійник
В.М. Олійник Е.Г. Лоба