Справа № 815/836/14
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/836/14

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції:
Харченко Ю. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
Відділу Держземагентства у
Тарутинському районі Одеської області
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Державного кадастрового реєстратора
Відділу Держземагентства у
Тарутинському районі Матвєєва Михайла
Степановича, 3-тя особа: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Азимут"
про визнання неправомірними дій,
скасування рішення, зобов'язання
внести до Державного земельного
кадастру відомості та присвоїти
кадастровий номер земельної ділянці, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Державного
кадастрового реєстратора Відділу
Держземагентства у Тарутинському
районі Матвєєва Михайла Степановича,
3-тя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Азимут" про визнання
неправомірними дій, скасування
рішення, зобов'язання внести до
Державного земельного кадастру
відомості та присвоїти кадастровий
номер земельної ділянці.

В обґрунтування позову зазначалося, що
18.06.2013року позивач звернулася до
Відділу Держземагенства у
Тарутинському районі Одеської області
з заявою про внесення відомостей до
Державного земельного кадастру та
присвоєння земельній ділянці
кадастрового номеру, однак 18.06.2013року
Державним кадастровим реєстратором
Відділу Держземагенства у
Тарутинському районі Одеської області
Матвєєвим Михайлом Степановичем було
прийнято рішення
№РВ-013 про відмову у внесені
відомостей (змін до них) до державного
земельного кадастру, обґрунтовуючи
його тим, що Державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку, видано після смерті його
власника - ОСОБА_4. Позивач не
погоджується з оскаржуваним рішенням,
оскільки вважає, що її батьком до
компетентних органів свого часу були
подані усі необхідні документи та
сплачена відповідна плата за
виготовлення державного акту, але у
зв'язку із досить тривалим
виготовленням державного акту, він був
виготовлений вже після його смерті.
Позивач вважав, що державний акт є
чинним, його не оскаржено, та не
скасовано, а тому дії відповідача є
неправомірними та такими, що порушують
право власності позивача на спадкове
майно.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014 року
позов задоволено. Визнано
неправомірними дії Державного
кадастрового реєстратора Відділу
Держземагенства у Тарутинському
районі Одеської області Матвєєва
Михайла Степановича щодо відмови у
внесенні відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру.
Скасовано рішення Державного
кадастрового реєстратора Відділу
Держземагенства у Тарутинському
районі Одеської області Матвєєва
Михайла Степановича від 18.06.2013р.
№РВ-013 про відмову у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру. Зобов'язано
Державного кадастрового реєстратора
Відділу Держземагенства у
Тарутинському районі Одеської області
Матвєєва Михайла Степановича внести до
Державного земельного кадастру
відомості та присвоїти кадастровий
номер земельній ділянці.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Відділ
Держземагентства у Тарутинському
районі Одеської області в апеляційній
скарзі зазначає про невідповідність
висновків суду обставинам справи. При
цьому апелянт вважає, що судом допущено
порушення матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті. У зв'язку з чим в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для її
задоволення.

Земельні відносини регулюються
Конституцією України, Земельним
кодексом України, Державним земельним
кадастром, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Право на земельну частку (пай) мають
члени колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства, в тому числі пенсіонери,
які раніше працювали в ньому і
залишаються членами зазначеного
підприємства, кооперативу, товариства,
відповідно до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)",
право на земельну частку (пай) мають,
зокрема, колишні члени колективних
сільськогосподарських підприємств,
сільськогосподарських кооперативів,
сільськогосподарських акціонерних
товариств, у тому числі створених на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств, а
також пенсіонери з їх числа, які
отримали сертифікати на право на
земельну частку (пай) у встановленому
законодавством порядку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України
"Про порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)",
підставами для виділення земельних
ділянок у натурі (на місцевості)
власникам земельних часток (паїв) є
рішення відповідної сільської,
селищної, міської ради чи районної
державної адміністрації.

Згідно з ч.1 ст.2 та ч.2 ст.2 Закону України
"Про порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)",
основним документом, що посвідчує
право на земельну частку (пай), є
сертифікат на право на земельну частку
(пай), виданий районною (міською)
державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на
земельну частку (пай), крім інших, також
є свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п.5 Указу Президента
України "Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" видача громадянам
сертифікатів на право на земельну
частку (пай) єдиного в Україні зразка та
їх реєстрація провадяться відповідною
районною державною адміністрацією.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України "Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)",
особи, власники сертифікатів на право
на земельну частку (пай), які виявили
бажання одержати належну їм земельну
частку (пай) в натурі (на місцевості),
подають до відповідної сільської,
селищної, міської ради чи районної
державної адміністрації заяву про
виділення їм земельної частки (паю) в
натурі (на місцевості).

Сільські, селищні, міські ради та
районні державні адміністрації,
відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України
"Про порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)", в
межах їх повноважень щодо виділення
земельних часток (паїв) у натурі (на
місцевості), у тому числі, розглядають
заяви власників земельних часток (паїв)
щодо виділення їм в натурі (на
місцевості) земельних ділянок і видачі
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку;
приймають рішення щодо виділення
земельних часток (паїв) у натурі (на
місцевості); уточняють списки осіб, які
мають право на земельну частку (пай);
надають землевпорядним організаціям
уточнені списки осіб, які мають право
на земельну частку (пай); приймають
рішення про видачу документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку, власникам земельних
часток (паїв).

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 18.06.2013 року звернулась до
Відділу Держземагенства у
Тарутинському районі Одеської області
із заявою №ЗВ-013, у якій,
відповідно до Земельного кодексу
України, та Закону України «Про
Державний земельний кадастр», просила
зареєструвати земельну ділянку площею
2,355га., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

До вказаної заяви від 18.06.2012р.
№ЗВ-013 ОСОБА_2 був доданий
відповідний документ, що підтверджує
оплату послуг з Державної реєстрації
земельної ділянки, документацію із
землеустрою, електронний документ,
копію документа про присвоєння
податкового номера, копію документа, що
посвідчує особу.

За результатами розгляду означеного
звернення ОСОБА_2 щодо реєстрації
земельної ділянки площею 2,355га., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
Державним кадастровим реєстратором
Відділу Держземагенства у
Тарутинському районі Одеської області
Матвєєвим Михайлом Степановичем,
відповідно до Порядку ведення
Державного земельного кадастру, було
винесено Рішення про відмову у
внесенні відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру
№РВ-013 від 18.06.2013р., у зв'язку з
невідповідністю поданих документів
вимогам встановленим Законом України
«Про державний земельний кадастр» та
Порядком ведення Державного
земельного кадастру, а саме подана
технічна документація не відповідає
вимогам чинного законодавства (а саме
державний акт видавався у 2004р. після
смерті його власника); у свідоцтві про
право на спадщину невірно вказано
назву сільської ради; електронний
документ не відповідає встановленим
вимогам, а саме з ділянкою :01:002:0693,
площа співпадає на 100%; заявником
подано документи не в повному обсязі.

Так, ОСОБА_4 належало право на земельну
частку (пай) із земель колективної
власності КСП «Родина», розміром 3.47
умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі (на
місцевості), що підтверджується
сертифікатом на право на земельну
частку (пай) серія ОД № 0313730, виданим
головою Тарутинської районної
державної адміністрації 03.10.1997 року.

Секретарем виконкому Євгенівської
сільської ради Тарутинського району
Одеської області 28.01.2002 року, за № 18 був
зареєстрований заповіт гр. ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь його
дочки гр. ОСОБА_2.

При вивчені технічної документації по
передачі земельних часток (паїв) в
натурі з виготовленням державних актів
на право приватної власності на землю
громадянам на території Євгенівської
сільської ради Тарутинського району
Одеської області встановлено, що
протоколом загальних зборів пайщиків
земельних паїв ЗАТ «Родина» від 05
грудня 2003 року, на виконання Закону
України «Про порядок виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)», було прийнято рішення про
виділення земельної ділянки, в тому
числі (ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1),
та на підставі цього та наявної
технічної документації, Тарутинською
районною державною адміністрацією
04.03.2004 року було видано ОСОБА_4
державний акт на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ОД № 053517
загальною площею 2,96 га, з них ріллі - 2,36
га, багаторічних насаджень - 0,60
га, яка розташована на території
Євгенівської сільської ради
Тарутинського району Одеської області.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а в технічній
документації по передачі земельних
часток (паїв) в натурі з виготовленням
державних актів на право приватної
власності на землю громадянам на
території Євгенівської сільської ради
Тарутинського району Одеської області
є найближча дата 09.10.2003 року, вказана в
довідці Євгенівської сільської ради
Тарутинського району Одеської області,
яка надавалась директору ПП «Аспазія»
Джиганському П.Х., про кількість
пайщиків, які мають право на земельну
частку пай ЗАТ «Родина» для укладення
договорів на складання технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку. Протокол
загальних зборів пайщиків земельних
паїв ЗАТ «Родина» був
складений 05 грудня 2003 року та
затверджена технічна документація
розпорядженням Тарутинською районною
державною адміністрацією Одеської
області від 10.12.2003 р. № 471/А-2003.

Позивачка посилалась на те, що її дід
ОСОБА_4 ще при житті подав до
компетентних органів відповідні
документи та сплатив необхідну плату
за виготовлення державного акту, однак
до матеріалів справи не було надано
жодних доказів в підтвердження даного
факту.

Проте представник позивача під час
судового засідання в суді першої
інтснації повідомив, що її мати ОСОБА_2
подала документи для переоформлення
спадщини практично через рік після
смерті її батька ОСОБА_4 у зв'язку з тим,
що їй порекомендували трохи почекати,
тому що в той час виготовлялась
Технічна документація по передачі
земельних часток (паїв) в натурі з
виготовленням державних актів на право
приватної власності на землю
громадянам на території Євгенівської
сільської ради Тарутинського району
Одеської області, відповідно до якої
ОСОБА_4 став власником земельної
ділянки. Тому і в Свідоцтві про право на
спадщину за законом значиться
Державний акт на право приватної
власності на землю, а не Сертифікат на
право на земельну частку (пай), який
надавався у спадщину згідно заповіту
від 28.01.2002 року. При переоформлені
спадщини ОСОБА_2 подала до державного
нотаріуса Тарутинської районної
державної нотаріальної контори
Одеської області заповіт та отриманий
Державний акт на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ОД № 053517
від 04.03.2004 року виданого на ім'я ОСОБА_4.

ОСОБА_2, згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 29.12.2004 року,
стала власником спадкового майна, а
саме: вказаної земельної ділянки
загальною площею 2,96 га, з них ріллі -2,36
га, багаторічних насаджень - 0,60 га, що
належало померлому на підставі
державного акту серії ІІІ-ОД № 053517 на
право приватної власності на землю від
04.03.2004 року, виданий після смерті
власника.

18.06.2013 року ОСОБА_2 звернулась до
Відділу Держземагентства у
Тарутинському районі Одеської області
з заявами про внесення відомостей (змін
до них) до Державного земельного
кадастру з доданими до них документами:
свідоцтва про право власності на
спадщину, державного акту на право
приватної власності на землю та
технічної документації.

Цього ж дня, державним реєстратором
Відділу Держземагентства у
Тарутинському районі Одеської області
було розглянуто заяву ОСОБА_2 та
прийняті рішення № РВ-
013 від 18.06.2013 року, № РВ-013 від
18.06.2013 року, про відмову у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру з підстав
невідповідності поданих документів
вимогам, установленим Законом України
«Про Державний земельний кадастр» та
Порядку ведення Державного земельного
кадастру, а саме: 1) подана технічна
документація не відповідає вимогам
чинного законодавства (а саме
державний акт на право приватної
власності на землю видавався в 2004 році
після смерті його власника), 2)
свідоцтво про право на спадщину не
вірно вказано назву сільської ради,
подання заявником документів не в
повному обсязі.

В технічній документації по передачі
земельних часток (паїв) в натурі з
виготовленням державних актів на право
приватної власності на землю
громадянам на території Євгенівської
сільської ради Тарутинського району
Одеської області передбачується
наступна послідовність:

1) 03.10.1997 року ОСОБА_4, як пайщик ЗАТ
«Родина» отримав Сертифікат на право
на земельну частку (пай);

2) 28.01.2002 року склав заповіт на користь
своєї дочки ОСОБА_2, який був
зареєстрований Євгенівською сільською
радою Тарутинського району Одеської
області за № 18.

3) ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (згідно ч. 4
ст. 25 ЦК України правоздатність
фізичної особи припиняється у момент
його смерті);

4) 09.10.2003 року Євгенівська сільська рада
Тарутинського району Одеської області
надала довідку директору ПП «Аспазія»
про кількість пайщиків, які мають право
на земельні частки (паї),включивши до
списку пайщиків вже померлого на той
час ОСОБА_4;

5) 05.12.2003 року пройшло загальне зібрання
пайщиків земельних (паїв) ЗАТ «Родина»
та складений протокол в якому вказано,
що було проведено жеребкування де
згідно списку пайщиків ЗАТ «Родина»
померлий ОСОБА_4 приймав участь у
жеребкуванні та були визначені
земельні ділянки АДРЕСА_2 ріллі - 2,36 га,
АДРЕСА_3 багаторічних насаджень - 0,60 га,
згідно списку ОСОБА_4 значиться за № 5;

6) Тарутинська районна державна
адміністрація Одеської області видала
розпорядження від 10.12.2003 р. № 471/А-2003
«Про передачу громадянам у приватну
власність земельні ділянки», чим
надана згода на виготовлення
державного акта померлому;

7) 04.03.2004 року на ім'я ОСОБА_4 був виданий
Державний акт на право приватної
власності на землю серії І-ОД № 053517
(згідно розпорядження Тарутинська
районна державна адміністрація
Одеської області від 10.12.2003 р. № 471/А-2003
«Про передачу громадянам у приватну
власність земельні ділянки»), що
суперечить ч. 4 ст. 25 ЦК України та п. п.
9.1.1, 9.1.3 Тимчасовому порядку ведення
державної реєстрації земель,
затверджений наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 02.07.2003 р. № 174;

8) 21.04.2004 року Державний акт на право
приватної власності на землю серії І-ОД
№ 053517 від 04.03.2003 року був отриманий
іншою особою після смерті власника про,
що свідчить відмітка у графі 17 та 18 в
Книзі записів Державних актів на право
власності на землю.

Відповідно до п. п. 109, 110 постанови
Кабінету Міністрів України від 17.10.1012 №
1051 «Про затвердження Порядку ведення
Державного земельного кадастру»
державна реєстрація земельної ділянки
здійснюється за заявою, для державної
реєстрації земельної ділянки
подаються наступні документи: 1) заява
про державну реєстрацію земельної
ділянки, 2) оригінал погодженої
відповідно до законодавства
документації із землеустрою, яка є
підставою для формування земельної
ділянки, 3) електронний документ, 4)
документ, що посвідчує оплату послуг з
державної реєстрації земельної
ділянки. При цьому цей перелік є
вичерпаним.

Таким чином, враховуючи, що судом
першої інстанції при вирішенні справи
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202
КАС України вважає необхідним
скасовуючи постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову,
якою в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Державного
кадастрового реєстратора Відділу
Держземагентства у Тарутинському
районі Матвєєва Михайла Степановича,
3-тя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Азимут" про визнання
неправомірними дій, скасування
рішення, зобов'язання внести до
Державного земельного кадастру
відомості та присвоїти кадастровий
номер земельної ділянці, відмовити.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу
Держземагентства у Тарутинському
районі Одеської області - задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 до Державного кадастрового
реєстратора Відділу Держземагентства
у Тарутинському районі Матвєєва
Михайла Степановича, 3-тя особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Азимут" про визнання
неправомірними дій, скасування
рішення, зобов'язання внести до
Державного земельного кадастру
відомості та присвоїти кадастровий
номер земельної ділянці, відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після складання
повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано 16.09.2014 р.

Головуючий: суддя
Зуєва Л.Є.

суддя
Шевчук О.А.

суддя
Федусик А.Г.