Справа № 816/3237/14
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року м.
ПолтаваСправа № 816/3237/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Панькіної А.С.,

представника позивача - Моргуль О.О.,

представника відповідача - Чорної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Київгеопроект" до
Начальника відділу Держземагенства у
Полтавському районі Мусієць Галини
Олександрівни про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Київгеопроект" /надалі - позивач; ТОВ
"Київгеопроект"/ звернулося до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Начальника відділу Держземагенства у
Полтавському районі Мусієць Галини
Олександрівни /надалі - відповідач/ про
зобов'язання надати перелік обмежень
(обтяжень) на земельні ділянки, що
перебувають у власності громадян, а
саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6 (чотири земельні
ділянки), ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що відповідно до приписів
статті 14 Закону України "Про Державний
земельний кадастр" до Державного
земельного кадастру включаються такі
відомості про обмеження у використанні
земель: вид; опис меж; площа; зміст
обмеження; опис режимоутворюючого
об'єкта - контури, назви та
характеристики, що обумовлюють
встановлення обмежень (за наявності
такого об'єкта); інформація про
документи, на підставі яких
встановлено обмеження у використанні
земель. Тому відділ, який очолює
відповідач, володіє інформацією щодо
обмежень (обтяжень) на земельні
ділянки по Полтавському району, та
безпідставною не надав вказану
інформацію на лист ТОВ "Київгеопроект"
№ 0-14/02/034 від 20.06.2014 про надання переліку
щодо обмежень (обтяжень) на земельні
ділянки, що перебувають у власності
громадян на території Куликівської
сільської ради Полтавського району
Полтавської області. Листом № 03-11/1671
від 17.07.2014 відповідач відмовив позивачу
у наданні вищезазначеного переліку, що
стало підставою для звернення до суду з
даним позовом.

29.08.2014 до суду подано заперечення проти
адміністративного позову, у яких
відповідачем зазначено, що чинне
законодавство України не встановлює
обов'язку відділу та його посадових
осіб надавати перелік обмежень у
використанні земельної ділянки.
Натомість, законодавствам України
визначено, що відділом
Держземагенства у Полтавському районі
надається адміністративна послуга
державна реєстрація обмежень у
використанні земель, яка проводиться
державним кадастровим реєстратором
обласного рівня на підставі
документації із землеустрою. Суб'єкти
господарювання, що мають у складі
сертифікованих інженерів -
землевпорядників, розробляють
технічну документацію із землеустрою
по встановленню (відновленню) в натурі
(на місцевості) меж земельних ділянок у
відповідності до чинного
законодавства, у тому числі, складають
перелік обмежень та обтяжень на
земельну ділянку, після чого технічна
документація надається до
кадастрового реєстратора для
державної реєстрації обмеження в НКС.
Тому відділ може надавати інформацію
щодо обмежень на земельну ділянку
виключно у формі витягу з Державного
земельного кадастру, а не у формі
переліку. Пояснив, що у листі позивача
не вказана мета отримання переліків
обмежень (обтяжень) на земельні
ділянки, відділ не володіє інформацією
про договірні відносини між позивачем
та власниками земельних ділянок, для
отримання переліку обмежень на які
позивач звертався до відповідача.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ
"Київгеопроект" звернулося до
Начальника відділу Держземагенства у
Полтавському районі Мусієць Галини
Олександрівни з листом № 0-14/02/034 від
20.06.2014 з проханням надати перелік щодо
обмежень (обтяжень) на земельні
ділянки, що перебувають у власності
громадян на території Куликівської
сільської ради Полтавського району
Полтавської області згідно доданого до
листа переліку власників земельних
ділянок (паїв) у кількості 13 осіб. Крім
переліку громадян, позивачем було
додано до листа копії викопіювання
місця розташування земельних часток
(паїв), розташованих на території
Куликівської сільської ради, та копії
актів на право приватної власності.
Вказаний лист з додатками направлено
поштою та отримано відповідачем 10.07.2014
вх. № 03-11/1671 /а.с. 35-59/.

Із пояснень представника позивача
у судовому засіданні встановлено, що
лист № 0-14/02/034 від 20.06.2014 з проханням
надати переліки щодо обмежень
(обтяжень) на земельні ділянки
направлено відповідачу у зв'язку з
укладенням між позивачем Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Київгеопроект" /виконавець/ та
громадянами /замовниками/, ТОВ
"Агрофірма "Куликово" /платник/
трьохстронніх договорів на
розроблення технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) на території
Куликівської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області, на підтвердження чого до суду
надано копії договорів з додатками
/а.с. 74-109/.

Слід зазначити, що позивачем не
надавалися вказані договори
відповідачу при направленні листа №
0-14/02/034 від 20.06.2014 з проханням надати
переліки щодо обмежень (обтяжень) на
земельні ділянки. Візуальним оглядом
наданих позивачем до суду копій
договорів встановлено, що вказані
договори містять виправлення у даті їх
укладення та підписання, внаслідок
чого зі змісту договорів неможливо
становити фактичну дату укладення та
підписання - "20.06.2014" чи "26.06.2014".
Натомість, у копіях всіх технічних
завдань до вказаних договорів наявне
посилання на договори на розроблення
технічної документації від 26.06.2014 /а.с.
76, 81, 85, 89, 92, 97, 100, 105, 108/.

Представником позивача не
надано до суду оригіналів вказаних
договорів, посилаючись на те, що вони
знаходяться в місті Києві за
місцезнаходженням позивача. Також
позивачем не надано до суду оригіналів
або копій договорів, укладених з
громадянами ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Листом № 03-11/1671 від 17.07.2014 за підписом
Начальника відділу Держземагенства у
Полтавському районі Мусієць Г.О.
позивача повідомлено, що для надання
переліку обмежень у використанні
земельних ділянок необхідно надати до
відділу документи відповідно до
пункту 2.8 Інструкції про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками,
затвердженого наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
від 18.05.2010 № 376 /а.с. 7/.

Вважаючи, що відповідач на письмовий
запит протиправно не надав перелік
обмежень (обтяжень) на земельні
ділянки, позивач звернувся до суду з
даним позовом, у якому просить
зобов'язати Начальника відділу
Держземагенства у Полтавському районі
надати перелік обмежень (обтяжень) на
земельні ділянки, що перебувають у
власності громадян, а саме: ОСОБА_5,
ОСОБА_6 (чотири земельні ділянки),
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до положень пунктів 1, 3
Положення про відділ
Держкомземагенства у Полтавському
районі Полтавської області,
затвердженого наказом Державного
агентства земельних ресурсів України
від 14.06.2013 № 264, відділ
Держкомземагенства у Полтавському
районі Полтавської області є
територіальним органом Державного
агентства земельних ресурсів України,
завданням якого є реалізація
повноважень Держзмеагенства України
на території Полтавського району /а.с.
60-67/. Згідно приписів пункту 10 цього
Положення начальник відділу, зокрема,
здійснює керівництво відділом, несе
персональну відповідальність за
організацію та результати його
діяльності.

Пунктом 4.14 цього Положення
передбачено, що відділ відповідно до
покладених на нього завдань здійснює
ведення державного земельного
кадастру та отримує інформацію про
відведення земельних ділянок.

Згідно статті 14 Закону України від
07.07.2011 № 3613-VI "Про Державний земельний
кадастр" до Державного земельного
кадастру включаються такі відомості
про обмеження у використанні земель:
вид; опис меж; площа; зміст обмеження;
опис режимоутворюючого об'єкта -
контури, назви та характеристики, що
обумовлюють встановлення обмежень (за
наявності такого об'єкта); інформація
про документи, на підставі яких
встановлено обмеження у використанні
земель.

Частиною 1 статті 9 цього Закону
встановлено, що внесення відомостей до
Державного земельного кадастру і
надання таких відомостей здійснюються
державними кадастровими реєстраторами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин.

Відповідно до пункту 162 Порядку
ведення Державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2012
№ 1051 /надалі - Порядок № 1051/, відомості
Державного земельного кадастру
надаються державними кадастровими
реєстраторами у формі:1) витягу з
Державного земельного кадастру про
об'єкт Державного земельного кадастру;
2) довідки, що містить узагальнену
інформацію про землі (території), за
формою згідно з додатком 41; 3)
викопіювання з кадастрової карти
(плану) та іншої картографічної
документації Державного земельного
кадастру. Відомості про обмеження у
використанні земельної ділянки
надаються у формі витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку.

Згідно пункту 166 Порядку № 1051 для
отримання витягу з Державного
земельного кадастру, довідки, що
містить узагальнену інформацію про
землі (території), викопіювання з
кадастрової карти (плану) та іншої
картографічної документації
Державного земельного кадастру,
засвідченої копії документа
Державного земельного кадастру та
витягу з нього заявник або
уповноважена ним особа за дорученням
власника земельної ділянки, або
нотаріус відповідно до пункту 17
частини першої статті 34 Закону України
"Про нотаріат" під час вчинення
правочину щодо земельної ділянки подає
Державному кадастровому
реєстраторові: 1) заяву за формою згідно
з додатком 42; 2) документ, що підтверджує
оплату послуг з надання витягу з
Державного земельного кадастру або
довідки, що містить узагальнену
інформацію про землі (території), або
викопіювання з кадастрової карти
(плану) та іншої картографічної
документації Державного земельного
кадастру, або засвідченої копії
документа Державного земельного
кадастру та витягу з нього (крім
випадків, визначених пунктом 165 цього
Порядку); 3) документ, який підтверджує
повноваження діяти від імені заявника
(у разі подання заяви уповноваженою
заявником особою).

Таким чином, відомості про
обмеження у використанні земельної
ділянки надаються у формі витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку за поданою
Державному кадастровому реєстраторові
заявою за формою згідно з додатком 42 з
доданими до заяви документами, перелік
яких передбачений пунктом 166 Порядку №
1051, а не у формі "переліку обмежень
(обтяжень) на земельні ділянки".

Позивач не звертався із
відповідною заявою про видачу витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку.

Слід зазначити, що відповідно до
положень пункту 102 Порядку № 1051 до
Державного земельного кадастру
вносяться відомості (зміни до них) про
обмеження у використанні земель,
зазначені у пункті 23 цього Порядку,
зокрема, на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості).

Відповідно до статті 22 Закону
України від 22.05.2003 № 858-IV "Про
землеустрій" /надалі - Закон № 858-IV/
землеустрій здійснюється на підставі:
а) рішень органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
проведення робіт із землеустрою; б)
укладених договорів між юридичними чи
фізичними особами (землевласниками і
землекористувачами) та розробниками
документації із землеустрою; в) судових
рішень.

Частиною 1 статті 25 Закону № 858-IV
передбачено, що документація із
землеустрою розробляється у вигляді
програм, схем, проектів, спеціальних
тематичних карт, атласів, технічної
документації.

Механізм встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками
визначений Інструкцією про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженою наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів 18.05.2010 N 376 та
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 16 червня 2010 р. за N 391/17686 /надалі -
Інструкція N 376/.

Згідно пункту 2.1 Інструкції N 376
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснюється на
підставі розробленої та затвердженої
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), технічної документації із
землеустрою щодо поділу та об'єднання
земельних ділянок або проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції
N 376 комплекс робіт із встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) включає: підготовчі роботи,
топографо-геодезичні, картографічні
роботи та роботи із землеустрою,
камеральні роботи, складання і
оформлення матеріалів технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), а також
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та закріплення
їх межовими знаками.

Пунктом 2.8 Інструкції N 376
встановлено, що технічна документація
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) включає: пояснювальну
записку, яка містить опис місця
розташування земельної ділянки,
відомості про власника (користувача)
земельної ділянки, відомості про
виконавця (виконавців), реквізити
відповідних ліцензій, необхідних для
виконання робіт, відомості про
власників (користувачів) суміжних
земельних ділянок, стислий опис
виконаних робіт; технічне завдання на
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) (додаток 1); копію
документа, що посвідчує фізичну особу,
або копію свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи; копію
документа, що посвідчує право на
земельну ділянку (у разі його
наявності); матеріали польових
топографо-геодезичних робіт; план меж
земельної ділянки, складений за
результатами кадастрової зйомки, на
якому відображаються зовнішні межі
земельної ділянки із зазначенням
власників (користувачів) суміжних
земельних ділянок, усі поворотні точки
меж земельної ділянки, лінійні проміри
між точками по межах земельної ділянки,
межі вкраплених земельних ділянок із
зазначенням їх власників
(користувачів). На бажання замовника
замість плану меж земельної ділянки
може складатися кадастровий план
земельної ділянки; перелік обмежень у
використанні земельної ділянки і
наявні земельні сервітути; у разі
необхідності документ, що підтверджує
повноваження особи діяти від імені
власника (користувача) земельної
ділянки при встановленні меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості); акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання, який включається до
документації із землеустрою після
виконання робіт із встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та закріплення їх межовими
знаками (додаток 2).

При цьому, згідно пункту 1.3
Інструкції N 376 виконавець - це юридична
особа, що володіє необхідним технічним
і технологічним забезпеченням та у
складі якої працює не менше двох
сертифікованих
інженерів-землевпорядників або
фізична особа - підприємець, яка
володіє необхідним технічним і
технологічним забезпеченням та є
сертифікованим
інженером-землевпорядником.

Аналізуючи вказані норми, суд
дійшов висновку, що виконавець,
зокрема, юридична особа, що володіє
необхідним технічним і технологічним
забезпеченням та у складі якої працює
не менше двох сертифікованих
інженерів-землевпорядників, виконує
комплекс робіт із встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), у тому числі роботи зі
складання і оформлення матеріалів
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості), до
складу якої входить перелік обмежень у
використанні земельної ділянки і
наявні земельні сервітути.

Слід зазначити, що витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку може бути виданий
лише після внесення відомостей (змін
до них) про обмеження у використанні
земель до Державного земельного
кадастру у порядку, встановленому
Порядком № 1051.

З огляду на викладене, відповідачем
у листі-відповіді від 17.07.2014 № 03-11/1671
зазначено про необхідність надання
документів згідно пункту 2.8 Інструкції
про встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженої наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів 18.05.2010 N 376, яким
визначено склад технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), до складу якої у
свою чергу включається перелік
обмежень у використанні земельної
ділянки і наявні земельні сервітути.

Отже, відповідач надав позивачу
письмову відповідь /лист від 17.07.2014 №
03-11/1671/ на його лист № 0-14/02/034 від 20.06.2014
/а.с. 5, 6, 35/. Копія листа-відповіді додана
позивачем до позовної заяви.

Суд зазначає, що пунктом 6
Положення про Державний фонд
документації із землеустрою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.11.2004 № 1553,
встановлено, що місцевий фонд
створюється, формується і ведеться
районним (міським) відділом
(управлінням) земельних ресурсів
Держземагентства. Місцевий фонд
призначений для обліку та зберігання
документації із землеустрою,
проведеного на місцевому рівні.

Відповідно до пункту 17 цього
Положення матеріали Державного фонду
надаються у користування за письмовим
запитом. При цьому забороняється:
копіювання топографічних,
картографічних, аерознімальних та
інших матеріалів без відповідного на
те дозволу; передача вихідних
матеріалів (їх копій) іншим особам без
спеціального дозволу, якщо це не
передбачено умовами їх використання;
передача матеріалів із землеустрою,
які є носієм відомостей, що становлять
державну таємницю, підприємствам,
установам та організаціям, якими не
створено належних умов для
забезпечення її зберігання.

Згідно з пунктом 18 Положення
відомості, що містяться в документації
із землеустрою, надаються: органам
державної влади та органам місцевого
самоврядування безоплатно;
підприємствам, установам, організаціям
та громадянам за плату. Розмір оплати
цих послуг встановлюється
законодавством. Кошти, отримані від
надання відомостей, спрямовуються на
забезпечення функціонування
Державного фонду.

Однак, позивач не звертався із
запитом щодо надання відомостей, що
містяться в документації із
землеустрою.

Чинним законодавством України не
встановлено права або обов'язку
відділу Держземагенства або його
посадових осіб складати та видавати
"перелік обмежень (обтяжень) у
використанні земельної ділянки".

Отже, позивачем не доведено, а
судом не встановлено протиправної
бездіяльності відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, позовні вимоги про
зобов'язання відповідача надати
перелік обмежень (обтяжень) на земельні
ділянки, що перебувають у власності
громадян, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6 (чотири
земельні ділянки), ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, -
необґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Київгеопроект" до
Начальника відділу Держземагенства у
Полтавському районі Мусієць Галини
Олександрівни про зобов'язання вчинити
дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 19
вересня 2014 року.

Суддя
С.С. Сич