Справа № 823/1881/14
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
справа № 823/1881/14

17 год. 14 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Руденко А.В.,

при секретарі - Чемерин О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 (за
довіреністю);

представника третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача ТОВ
«Українські аграрні традиції» -
Волкова П.О. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до реєстраційної служби
Шполянського районного управління
юстиції Черкаської області та
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Шевченко Таїсії
Борисівни, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача ТОВ «Українські
аграрні традиції» про визнання дій
протиправними та скасування рішення
про відмову у державній реєстрації
права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року до суду звернулась
ОСОБА_3 з адміністративним позовом до
реєстраційної служби Шполянського
районного управління юстиції
Черкаської області та державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Шевченко Таїсії Борисівни, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача ТОВ
«Українські аграрні традиції», в якому
просила визнати протиправними дії
реєстратора, пов'язані з прийняттям
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №9481338
від 25.12.2013р. та скасувати вказане
рішення.

Обгрунтовуючи позовні вимоги вказала,
що 10.12.2013р. її представник ОСОБА_5
звернувся із заявою про державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку за кадастровим номером
:02:002:0175, що знаходиться в межах
Скотарівськї сільської ради
Шполянського району Черкаської
області, належну їй згідно державного
акта на право власності серії ЧР №045242,
однак рішенням №94813385 від 25.12.2013р. у
реєстрації права власності на
земельну ділянку відмовлено, оскільки
таке право вже зареєстровано. Вважає
дії державного реєстратора щодо
прийняття вказаного рішення
протиправними, так як державна
реєстрація права власності проведена
за заявою неуповноваженої особи,
можливо за підробленим документом та з
видачею такій особі витягу про
державну реєстрацію права власності
без належних на те підстав.

У судовому засіданні представник
позивача також послалась на ті
обставини, що право власності
позивачки на земельну ділянку за
кадастровим номером :02:002:0175 не
зареєстровано, оскільки державна
реєстрація права власності здійснена
на земельну ділянку за іншим
кадастровим номером :02:001:0092;
Шполянська районна державна
адміністрація не уповноважена
видавати державні акти на право
власності на земельні ділянки. Позовні
вимоги підтримала із зазначених
підстав та просила позов задовольнити.

Відповідачі проти позову заперечили. У
наданих до суду письмових запереченнях
послались на ті обставини, що
представник позивачки ОСОБА_5 дійсно
звернувся із заявою про реєстрацію
права власності на земельну ділянку за
кадастровим номером :0:002:0175,
надавши державний акт ЧР №045242 від
03.12.2003р., виданий Шполянською районною
державною адміністрацією, однак за
результатами пошуку інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно за суб'єктом та об'єктом
нерухомого майна було встановлено, що
земельна ділянка за вказаним державним
актом вже зареєстрована за кадастровим
номером :02:001:0092. Оскільки
позивачкою були подані ті самі
документи, на підставі яких заявлене
право вже зареєстроване, на підставі п.
6 ч. 1 та ч. 4 ст. 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно» позивачці було
відмовлено про повторну реєстрацію
права власності на земельну ділянку.

Представник відповідача реєстраційної
служби Шполянського районного
управління юстиції Черкаської області
у судове засідання не з'явився, при
цьому направив до суду письмове
клопотання про відкладення судового
розгляду справи у зв'язку з наявністю
на службі одного державного
реєстратора та перебуванням у
відпустці державного реєстратора
Шевченко Т.Б.

Відповідач державний реєстратор
Шевченко Т.Б. у судове засідання також
не з'явилась, заяву про розгляд справи
за її відсутності не надала. При цьому
попереджена про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
наявною в матеріалах справи розпискою.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача ТОВ
«Українські аграрні традиції» у
наданих у судовому засіданні
поясненнях підтримав позицію
представника позивача та пояснив, що
відмова у державній реєстрації права
власності на земельну ділянку за
позивачем порушує право ТОВ
«Українські аграрні традиції»
зареєструвати речове право згідно
договору оренди землі, укладеного з
позивачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час та
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних в ній
доказів.

Суд вважає, що представник відповідача
реєстраційної служби Шполянського
районного управління юстиції
Черкаської області та відповідач
державний реєстратор Шевченко Т.Б. не
з'явились у судове засідання без
поважних причин, тому розглядає справу
без їх участі за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши пояснення представників
позивачки та третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача, дослідивши
наявні в матеріалах справи письмові
докази, суд прийшов до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Судом встановлено, що рішенням про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №3176959 від 14.06.2013р. державного
реєстратора на нерухоме майно Шпиці
А.Б. Шполянського районного управління
юстиції на підставі заяви представника
позивачки ОСОБА_7 зареєстровано право
власності на земельну ділянку, що
розташована в Черкаській області,
Шполянському районі, сільська рада
Скотарівська, кадастровий номер
земельної ділянки :02:001:0092.

Згідно з витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно від
14.06.2013р. підставою виникнення права
власності на земельну ділянку є
державний акт на право власності на
земельну ділянку серія та номер
ЧР№045242, виданий 03.12.2003р. Шполянською
районною державною адміністрацією

10.12.2013р. до відповідача 1 звернувся
представник позивачки ОСОБА_5 із заявою
про державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку за
кадастровим номером :02:002:0175, що
знаходиться в с. Скотарево
Скотарівської сільської ради
Шполянського району Черкаської
області, та надав державний акт на
право власності на земельну ділянку ЧР
№045242 від 03.12.2003р.

Згідно з інформацією з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 25.12.2013р. державним реєстратором
реєстраційної служби Шполянського
районного управління юстиції
Черкаської області Шевченко Т.Б.
(відповідач 2) було встановлено, що
рішенням про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень за індексним номером
3176959 від 14.06.2013р. державного реєстратора
реєстраційної служби Шполянського
районного управління юстиції Шпиці А.Б.
було зареєстровано право власності
позивачки на земельну ділянку, належну
їй на підставі державного акта на право
власності на земельну ділянку ЧР №045242
від 03.12.2003р.

На підставі вказаної інформації
відповідачем 2 було прийнято рішення
№9481338 від 25.12.2013р., яким на підставі ст. 24
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», пунктів 16 та 23
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011р. №703
позивачці відмовлено у державній
реєстрації права власності на земельну
ділянку, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної
ділянки :02:002:0175 у зв'язку з тим, що
заявлене право вже зареєстровано.

Позивачка не погоджується з тим, що
заявлене право вже зареєстровано, тому
звернулась до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004р. №1952-1У (у подальшому - Закон №1952)
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно; нерухоме майно -
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону №1952 право
власності на нерухоме майно підлягає
обов'язковій державній реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1952 у
Державному реєстрі прав реєструються
речові права та їх обтяження на
земельні ділянки, а також на об'єкти
нерухомого майна, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких
неможливе без їх знецінення та зміни
призначення, а саме: підприємства як
єдині майнові комплекси, житлові
будинки, будівлі, споруди (їх окремі
частини), квартири, житлові та
нежитлові приміщення.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону №1952 державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 19 Закону №1952 державна
реєстрація прав проводиться на
підставі державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом.

Таким чином, документом, на підставі
якого здійснюється державна
реєстрація права власності на земельну
ділянку, є державний акт про право
власності на земельну ділянку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону №1952 у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо заявником подано ті самі
документи, на підставі яких заявлене
право та обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

За наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень (ч. 2 ст. 24).

Згідно з п. 16 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011р. № 703, за результатами
розгляду заяви про державну реєстрацію
та документів, необхідних для її
проведення, державний реєстратор
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
рішення про відмову в такій реєстрації.

Державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" пункт 23
вказаного Порядку).

Беручи до уваги, що 10.12.2013р. представник
позивачки ОСОБА_5 подав для державної
реєстрації права власності на земельну
ділянку позивача той же державний акт
на право власності на земельну ділянку
ЧР №045242 від 03.12.2003р., що був поданий
представником позивачки ОСОБА_7, і на
підставі якого право власності
позивачки на земельну ділянку вже
зареєстровано, рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №9481338 від 25.12.2013р.є законним та
обґрунтованим, тому скасуванню не
підлягає.

Суд не погоджується з доводами
позивачки з огляду на таке.

Позивачка послалась на ті обставини, що
державна реєстрація права власності на
земельну ділянку була проведена за
заявою неуповноваженої особи, можливо
за підробленим документом та з видачею
такій особі витягу про державну
реєстрацію права власності за
позивачем без належних на те підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Наведені позивачкою обставини
стосуються прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень№3176959 від 14.06.2013р., що не є
предметом розгляду, тому не підлягають
доказуванню при розгляді даної справи.
Відтак, вказані доводи позивача є
необґрунтованими.

Посилання позивачки на ту обставину, що
державна реєстрація права власності
здійснена на підставі державного акта
на право власності на земельну ділянку
серія та номер ЧР№045242 від 03.12.2003р.,
виданого Шполянською районною
державною адміністрацією, яка не
наділена компетенцією видавати
державні акти, є також необґрунтованим,
оскільки вказаний державний акт
виданий Шполянським районним відділом
земельних ресурсів, що підтверджується
підписом начальника відділу Стеценка
Б.П. та печаткою, та підписаний головою
головою Шполянської
райдержадміністрації Гребенюченко С.В.
і засвідчений печаткою Шполянської
райдержадміністрації.

Щодо невідповідності кадастрового
номера земельної ділянки суд зазначає,
що Законом України «Про Державний
земельний кадастр» від 07.07.2011р. №3613-У1
Земельний кодекс України доповнено
статтею 791, згідно з якою формування
земельної ділянки полягає у визначенні
земельної ділянки як об'єкта цивільних
прав та передбачає визначення її площі,
меж та внесення інформації про неї до
Державного земельного кадастру.
Сформовані земельні ділянки
підлягають державній реєстрації у
Державному земельному кадастрі.

Державна реєстрація речових прав на
земельні ділянки здійснюється після
державної реєстрації земельних
ділянок у Державному земельному
кадастрі (ч. 10 ст. 791).

Судом встановлено, що у державному акті
на право власності на земельну ділянку
серія та номер ЧР№045242 від 03.12.2003р.
зазначено кадастровий номер земельної
ділянки :02:002:0175. Однак державна
реєстрація права власності позивачки
на земельну ділянку площею 2,2762 га, яка
розташована на території
Скотарівської сільської ради
Шполянського району Черкаської
області, здійснена державним
реєстратором Шпицею А.Б. на підставі
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку номер
НВ-013 від 18.05.2013р. та листа відділу
Держземагенства у Шполянському районі
Черкаської області від 28.05.2013р. №1-20/1245,
згідно з якими земельній ділянці
присвоєно кадастровий номер
:02:001:0092. Тобто, після внесення до
Державного земельного кадастру
земельній ділянці було присвоєно інший
кадастровий номер, ніж зазначено у
державному акті на право власності на
земельну ділянку серія та номер ЧР№045242
від 03.12.2003р.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 Закону №1952
орган, що здійснює ведення Державного
земельного кадастру, надає органу
державної реєстрації прав інформацію
про: державну реєстрацію земельної
ділянки (дату державної реєстрації,
орган, що здійснив таку реєстрацію);
кадастровий номер, площу, місце
розташування земельної ділянки;
кадастровий план зареєстрованої
земельної ділянки в електронній
(цифровій) формі. Інформація, одержана
від органу, що здійснює ведення
Державного земельного кадастру,
вноситься державним реєстратором під
час здійснення державної реєстрації
прав на відповідний об'єкт до розділу
Державного реєстру прав, який містить
відомості про нерухоме майно.

Таким чином, державна реєстрація права
власності позивачки на земельну
ділянку за кадастровим номером
:02:001:0092 здійснена на підставі
інформації органу, що здійснює ведення
органу Державного земельного кадастру,
тому у разі незгоди з його присвоєнням
позивач має право звернутись з позовом
до відділу Держземагенства у
Шполянському районі Черкаської
області.

Згідно ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. У
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Беручи до уваги, що право позивачки на
земельну ділянку вже зареєстровано,
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №9481338
від 25.12.2013р. є таким, що прийнято на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачений ст. 24 Закону
№1952 та не порушує прав позивача, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є необґрунтованими і
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд-,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 12
вересня 2014 року.

Суддя
А.В.
Руденко