Справа № 2а-2708/12/2070
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/67724/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Приходько І.В. Бухтіярової І.О.
Вербицької О.В. розглянувши в порядку
письмового провадження

касаційну скаргу Харківської обласної
митниці Державної митної служби
України

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 03.10.2012 р.

у справі № 2а-2708/12/2070

за позовом приватного підприємства
«Юнісофт»

до Харківської обласної митниці

за участю прокуратури
Комінтернівського району м. Харкова

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2012 року приватне
підприємство «Юнісофт» (далі - позивач,
ПП «Юнісофт») звернулось до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Харківської обласної митниці (далі -
відповідач), в якому просило суд
скасувати у повному обсязі податкові
повідомлення-рішення форми «Р» від
13.01.2012 р. № 6 та № 7.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 28.05.2012 р. у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03.10.2012 р.
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.05.2012 р.
скасовано та прийнято нову постанову,
якою позов задоволено: скасовано
податкові повідомлення-рішення форми
«Р» Харківської обласної митниці від
13.01.2012 р. № 6 та № 7.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду апеляційної інстанції, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, з посиланням на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03.10.2012 р. та
залишити в силі постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
28.05.2012 р.

Також, відповідач подав до суду
клопотання про заміну Харківської
обласної митниці Державної митної
служби України на її правонаступника,
Харківську митницю Міндоходів.

Розглянувши заявлене клопотання,
колегія суддів вважає, що воно підлягає
задоволенню в порядку визначеному
статтею 55 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідач заперечень на касаційну
скаргу не надав, що не перешкоджає її
розгляду по суті.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на виконання наказу
Харківської обласної митниці від 29.09.2011
р. № 1134 комісією Харківської обласної
митниці була проведена невиїзна
документальна перевірка фактів
митного оформлення ПП «Юнісофт» товару
«Офсетні алюмінієві пластини…» за
кодом з УКТЗЕД, за період з 01.01.2009 р. по
23.09.2011 р., за результатами якої складено
акт від 14.12.2011 р. № 0059/11/807000000/ та
зроблено висновок про порушення
позивачем вимог Закону України «Про
Єдиний митний тариф», Податкового
кодексу України в частині
неправомірного застосування пільг при
ввезенні товарів, в результаті чого до
Державного бюджету України підлягають
сплаті належні платежі та податки на
суму 286 214,99 грн., в тому числі: 66 920,77 грн. -
ввізне мито, 219 294,22 грн. - податок на
додану вартість.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем 13.01.2012 р. були прийняті
податкові повідомлення-рішення форми
«Р»: № 6, яким позивачу було визначено
суму податкового зобов'язання за
платежем: мито на товари, які ввозяться
на територію України суб'єктами
підприємницької діяльності у розмірі 66
922,77 грн., у тому числі 66 920,77 грн. - за
основним платежем та 2 грн. - за
штрафними санкціями; № 7, яким позивачу
було визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість з товарів, які ввозяться на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності в
загальному розмірі 219 296,22 грн., у тому
числі 219 294,22 грн. - за основним платежем
та 2 грн. - за штрафними санкціями.

Судом першої інстанції у задоволенні
позову було відмовлено з тих мотивів,
що висновки митного органу викладені в
акті перевірки є правомірними та
обґрунтованими, а тому оскаржувані
податкові повідомлення-рішення не
підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції постанову
окружного адміністративного суду
скасував та прийняв нову постанову про
задоволення позову, з чим погоджується
суд касаційної інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до пункту «о» частини
першої статті 19 Закону України «Про
Єдиний митний тариф» та пункту 11.37
статті 11 Закону України «Про податок на
додану вартість», - звільняються від
оподаткування митом та податком на
додану вартість операції з ввезення на
митну територію України товарів,
визначених пунктом «о» частини першої
статті 19 Закону України «Про Єдиний
митний тариф», які не виробляються в
Україні, і ввозяться на митну територію
України для використання у видавничій
діяльності та діяльності з
виготовлення книжкової продукції, яка
виробляється в Україні, та мають певні
коди згідно з УКТЗЕД, а також операції з
поставки цих товарів видавництвам і
підприємствам поліграфії на території
України.

Як слідує з акту перевірки, позивач
протягом перевіряємого періоду
здійснював імпорт друкарського
обладнання із застосування 014
преференції по сплаті мита та податку
на додану вартість, яке відповідачем
було пропущено на митну територію
України і в подальшому було
реалізовано позивачем.

Відповідно до пункту 35 статті 1 Митного
кодексу України, пропуск товарів через
митний кордон України це дозвіл
митного органу на переміщення товарів
через митний кордон України з
урахуванням заявленої мети такого
переміщення після проведення митних
процедур, пов'язаних відповідно до
пункту 19 цієї статті зі здійсненням
митного контролю за переміщенням
товарів через митний кордон України,
митного оформлення цих товарів, а також
із справлянням передбачених законом
податків і зборів.

Згідно пункту 10.3 статті 10 Закону
України «Про податок на додану
вартість», платники податку, які
імпортують товари на митну територію
України для їх використання або
споживання на митній території
України, відповідають за дотримання
правил надання інформації для
розрахунку бази оподаткування (суми
податку, належного до сплати) митним
органам.

З матеріалів справи вбачається що, у
даному випадку, контролюючим митним
органом було перевірено код товару при
розмитненні товарів, які позивач
ввозив на територію України і жодних
претензій до позивача з даного приводу
не було. Відповідачем у прийнятті
документів та вантажно-митних
декларацій з заявленою в них
класифікацією товару за товарною
підкатегорією згідно з УКТЗЕД та у
митному оформленні вказаних товарів ПП
«Юнісофт» не відмовлялось, що у свою
чергу свідчить про відсутність
порушень з боку позивача вимог
законодавства України з питань митної
справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
обґрунтовано дійшов висновку, що
відповідач не правомірно визначив
інший код товару УКТЗЕД вже після
проведення митного оформлення та
ввезення товару на територію України.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», якщо згідно з
нормами цього пункту сума податкового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність та повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на оскарження
цієї суми у порядку, встановленому цим
Законом.

Так, згідно з цим підпунктом
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі,
якщо внаслідок проведення камеральної
перевірки виявляє арифметичні або
методологічні помилки у поданій
платником податків податковій
декларації, які призвели до заниження
або завищення суми податкового
зобов'язання.

Спірні податкові повідомлення-рішення
не є наслідком згаданих помилок.

При вирішенні спору судом першої
інстанції зазначене не було враховане.

За таких обставин, беручи до уваги
вищезазначені правові норми та
встановлені фактичні обставини справи,
суд апеляційної інстанції дійшов
вірного висновку щодо наявності
підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не знайшли
свого підтвердження та спростовуються
матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, постанова
суду апеляційної інстанції підлягає
залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 55, 160, 167, 220, 222, 223, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Здійснити заміну Харківської обласної
митниці Державної митної служби
України на її правонаступника,
Харківську митницю Міндоходів.

Касаційну скаргу Харківської митниці
Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 03.10.2012 р. у справі № 2а-2708/12/2070
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.
Заява про перегляд судового рішення в
адміністративній справі Верховним
Судом України може бути подана з
підстав, в порядку та у строки, що
встановлені статтями 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис) І.В.
Приходько Судді: (підпис) І.О.
Бухтіярова (підпис) О.В. Вербицька