Справа № 9101/190298/2012
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2014 рокусправа № 2а/0470/10018/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова
С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
вересня 2012 року у справі № 2а/0470/10018/12 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення, винесене
Державною податковою інспекцією у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби,
від 27.06.2012 року № . В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що спірним
рішенням згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54
розділу II та п. 286.5 ст. 286 розділу XIII
Податкового кодексу України позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем "земельний
податок з фіз.осіб" код платежу " "
в розмірі 1003,90 грн. З розрахунків
податкових зобов'язань вбачається, що
податок на землю нарахований позивачу
за чотири роки. Позивач вважає, що
відповідач не мав права нараховувати
земельний податок за чотири роки,
оскільки базовий період для
нарахування податку - календарний рік,
нарахування земельного податку
проводиться щорічно до 1 травня
поточного року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
вересня 2012 року у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1
відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням,
ОСОБА_1 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
оскаржену постанову та прийняти нове
рішення, яким адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі. Апелянт
зазначає, що відповідачем при
винесенні спірного рішення порушено
вимоги статті 285, пункту 286.5. статті 286,
п.287.2. статті 287 Податкового кодексу
України, оскільки нарахування
земельного податку проводиться
щорічно до 01 травня та податкове
повідомлення-рішення видається до 01
липня поточного року.

У судове засідання позивач та
відповідач, належним чином повідомлені
про дату, місце і час розгляду
апеляційної скарги, доказом чого є
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, не прибули, про причини
неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Справа розглянута у відповідності до
приписів частини 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за якими у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
надано свідоцтва про право на спадщину
нежилого приміщення від 19.09.2006р. за
адресою: вул. Героїв Громадянської
війни, буд. 17 приміщення 37, м.
Дніпропетровська. 27.06.2012 року
податковим органом винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу нараховано земельний податок
у сумі 1003,90 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку про правомірність
податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Підстави набуття права на землю
визначені ст. 116 Земельного Кодексу
України. Громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону. Набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Згідно абз. 5 ст.120 Земельного кодексу
при переході права власності, на
будівлю або споруду до громадян або
юридичних осіб, які не можуть мати у
власності земельні ділянки, до них
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій
розташована будівля чи споруда.

Статтями 125 - 126 Земельного кодексу
встановлено, що право власності на
земельну ділянку та право постійного
користування нею виникає після
одержання її власником або
користувачем документа (державного
акта), що посвідчує право власності чи
право постійного користування
земельною ділянкою та його державної
реєстрації.

Відповідно до статті 270 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
є земельні ділянки, які перебувають у
власності або користуванні, земельні
частки (паї), які перебувають у
власності. Підставою для нарахування
земельного податку є дані державного
земельного кадастру. Зокрема,
відповідно до ст. 269 Податкового
кодексу України платниками земельного
податку є власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв) та
землекористувачі.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 Податкового
кодексу України, власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою. Відтак, обов'язок сплачувати
земельний податок виникає з дня
виникнення права користування
земельною ділянкою.

Згідно п. 102.1 ст.102 Податкового кодексу
України контролюючий орган має право
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань платника податків у
випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання.

Як вбачається з матеріалів справи,
податок на землю нараховано за три
останніх роки (749,38 грн.) та поточний рік
( 254,52 грн.).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо правомірності
спірного податкового
повідомлення-рішення; доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, вірно застосований
матеріальний закон та не допущено
порушень процесуального права,
оскаржене судове рішення має бути
залишено без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 24
вересня 2012 року у справі № 2а/0470/10018/12 -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
її тексту у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай