Справа № 2-а-343/11/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2013-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2013 р.Справа № 2-а-343/11/2170

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції:
Кисильова О.Й.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О.
Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Каланчацької районної державної
адміністрації Херсонської області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Каланчацької районної державної
адміністрації Херсонської області,
третя особа голова Каланчацької
районної державної адміністрації
Херсонської області, про визнання
порушення Закону України «Про
інформацію», встановлення факту
невиконання судового рішення,
стягнення втраченого середнього
заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

Каланчацька районна державна
адміністрація Херсонської області
подала апеляційну скаргу на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2011
року, в якій просить скасувати
оскаржену постанову та увалити нову,
якою відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Постановою від 18 квітня 2011 року
Херсонський окружний адміністративний
суд задовольнив позовні вимоги,
стягнув з відповідача на користь
позивача втрачений середній заробіток
за період з 05 по 10 жовтня 2006 року в
розмірі 202,26 грн., компенсацію за дні
невикористаної щорічної відпустки за
період з 02 червня по 10 жовтня 2006 року в
розмірі 373,59 грн., судові витрати в
розмірі 404,99 грн.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального і процесуального права,
оскільки представник Каланчацької
районної державної адміністрації
Херсонської області, подавши заяву про
визнання позову, діяв без узгодження з
райдержадміністрацією. Також апелянт
посилається на пропуск позивачем
строку звернення до суду за захистом
порушеного права, оскільки про
невиплату заробітної плати та
компенсації за невикористані дні
відпустки дізнався ще у 2006 році.

Позивач та третя особа письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
надали.

Ухвалюючи постанову про
задоволення адміністративного позову,
суд першої інстанції встановив, що 11
жовтня 2006 року головою Каланчацької
районної державної адміністрації
винесено розпорядження № 136-к (а.с. 7) про
поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді
начальника відділу містобудування
архітектури та житлово-комунального на
підставі постанови Каланчацького
районного суду від 04 жовтня 2006 року по
справі № 2-а-35-06 (а.с. 5-6), яка підлягала
негайному виконанню та яка залишена
без змін ухвалою ВАС України від 19
жовтня 2010 року (а.с. 9-10). Оскільки при
розгляді справи у судовому засіданні
брав участь представник Каланчацької
районної державної адміністрації, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що відповідач повинен був винести
розпорядження про поновлення позивача
на роботі 04 жовтня 2006 року.

На підставі постанови апеляційного
суду Херсонської області від 20 грудня
2006 року, яка скасована ухвалою ВАС
України від 19 жовтня 2010 року (а.с. 9-10),
головою Каланчацької районної
державної адміністрації видано
розпорядження від 11 січня 2007 року № 03-к
(а.с. 8), яким припинено державну службу
та звільнено ОСОБА_1 з посади
начальника відділу містобудування
архітектури та житлово-комунального
господарства районної державної
адміністрації з 11 січня 2007 року.

Оскільки представник відповідача
визнав адміністративний позов, суд
першої інстанції перевіривши
розрахунки позивача, з урахуванням
положень ст. 129 Конституції України, п. 1
ст. 40, ст. 235 КЗпП України, Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
06 листопада 1992 року «Про практику
розгляду судами трудових спорів»,
дійшов висновку про наявність правових
підстав для стягнення з відповідача
втраченого середнього заробітку за
період з 05 по 10 жовтня 2006 року в розмірі
202,26 грн., компенсації за дні
невикористаної щорічної відпустки за
період з 02 червня по 10 жовтня 2006 року в
розмірі 373,59 грн., судових витрат в
розмірі 404,99 грн.

Сторони, належним чином
повідомлені про час та місце
апеляційного розгляду справи, у судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив правову природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є суми невиплаченої
заробітної плати за період з 05 по 10
жовтня 2006 року в розмірі 202,26 грн. та
компенсація за дні невикористаної
щорічної відпустки за період з 02 червня
по 10 жовтня 2006 року.

Постановою від 04 жовтня 2006 року по
справі № 2-а-35-06 (а.с. 5-6) Каланчацький
районний суд Херсонської області
поновив ОСОБА_1 на посаді начальника
відділу містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства
Каланчацької районної державної
адміністрації з 02 червня 2006 р.,
стягнувши при цьому середній заробіток
за час вимушеного прогулу з 02 червня 2006
року по день постановлення судового
рішення - 04 жовтня 2006 р., допустивши
негайне виконання постанови в частині
поновлення позивача на роботі.

Постановою апеляційного суду
Херсонської області від 20 грудня 2006
року була скасована постанова
Каланчацького районного суду
Херсонської області від 04 жовтня 2006
року та у задоволені позову
відмовлено. Проте ухвалою ВАС України
від 19 жовтня 2010 року скасована
постанова апеляційного суду
Херсонської області від 20 грудня 2006
року та залишена в силі постанова
Каланчацького районного суду
Херсонської області від 04 жовтеня 2006
року (а.с. 9-10).

Отримавши 10 жовтня 2006 року повний текст
постанови Каланчацького районного
суду Херсонської області від 04 жовтня
2006 року (а.с. 126), розпорядженням голови
Каланчацької районної державної
адміністрації від 11 жовтня 2006 року №
136-к (а.с. 7) ОСОБА_1 поновлений на роботі з
02 червня 2006 року.

При цьому апеляційний суд погоджується
з висновком суду першої інстанції щодо
обов'язку відповідача ще 04 жовтня 2006
року виконати судове рішення про
поновлення ОСОБА_1 на роботі, оскільки,
відповідно до змісту постанови
Каланчацького районного суду
Херсонської області від 04 жовтня 2006
року, представник відповідача бав
участь у судовому розгляді справи та
був обізнаний про ухвалену судом
постанову.

Відповідно до наданої на вимогу
апеляційного суду копії табелю обліку
робочого часу за жовтень 2006 року,
робочий час позивачу проставлений
починаючи з 11 жовтня 2006 року, проте, як
з урахуванням негайного виконання
судового рішення позивач мав бути
поновлений саме 04 жовтня 2006 року.
Такого самого висновку дійшов і суд
першої інстанції. Апеляційна скарга не
містить заперечень щодо встановленого
факту.

Також апелянт не заперечує і проти
свого обов'язку сплатити позивачу
компенсацію за дні невикористаної
щорічної відпустки за період з 02 червня
по 10 жовтня 2006 року.

Відповідно до витребуваних
апеляційним судом доказів проведення
розрахунків з позивачем (а.с. 109),
позивачу виплачена заробітна плата з
ІІ пол. жовтня 2006 року, та заробітна
плата за час вимушеного прогулу в межах
одного місяця (а.с. 108). Доказів виплати
заробітної плати за період з 05 по 10
жовтня 2006 року та компенсації за дні
невикористаної щорічної відпустки за
період з 02 червня по 10 жовтня 2006 року,
апелянт ні при розгляді справи судом
першої інстанції, ні на вимогу ухвали
апеляційного суду, не надав.

Єдиним доводом щодо відсутності
правових підстав для задоволення
позовних вимог є пропуск позивачем
строку звернення до суду із зазначеним
позовом, але апеляційний суд не приймає
ці доводи.

Після постановлення ВАС України ухвали
від 19 жовтня 2010 року про скасування
постанови апеляційного суду
Херсонської області від 20 грудня 2006
року та залишення в силі постанови
Каланчацького районного суду
Херсонської області від 04 жовтеня 2006
року, позивач у 03 грудня 2010 року
звернувся до відповідача із заявою
щодо проведення повного розрахунку,
зазначена заява отримана працівником
відповідача, що не заперечується
апелянтом. На вимогу апеляційного суду
апелянт надав картки обліку вхідної
кореспонденції, але не за дату, якою
датована заява позивача щодо
проведення розрахунку відповідно до
ухвали ВАС України від 19 жовтня 2010 року,
а тому апеляційний суд не приймає
доводи апелянта проте, що позивач не
звертався із відповідною заявою.

Також неспроможними є доводи
апеляційної скарги щодо відсутності у
представника Каланчацької районної
державної адміністрації повноважень
на визнання адміністративного позову,
оскільки заява надійшла до суду поштою,
заява зареєстрована у відповідача за
вихідним номером 497/02,01-23 від 22.03.2011 р.,
заява підписана Гриценко В.Р. -
представником за довіреністю від 09.02.2011
року, яка відповідає вимогам ст. 58 КАС
України, та яка не містить прямої
заборони вчиняти представнику такі
дії, як визнання позову, як то
передбачено ч. 2 ст. 59 КАС України, а лише
містить застереження щодо права
представника вести переговори і
попередньо узгоджувати всі документи,
необхідні для виконання всіх
повноважень (а.с. 25-27).

Оскільки апеляційна скарга не містить
заперечень щодо встановлених судом
першої інстанції фактичних обставин
справи, щодо розміру заборгованості, та
за відсутності належних та допустимих
доказів, які б спростовували висновки
суду першої інстанції, апеляційний суд,
, з урахуванням положень ст. 129
Конституції України, п. 1 ст. 40, ст. 235
КЗпП України, погоджується з висновком
суду першої інстанції щодо наявності
правових підстав для задоволення
адміністративного позову.

Надані апелянтом при апеляційному
розгляду справи копії судових рішень
(а.с. 128-130, 131-133), апеляційний суд не
приймає до уваги оскільки предмети
розгляду по цим справам не пов'язані з
предметом спору по цій справі.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова - без змін.

Керуючись ст. 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч.
1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Каланчацької
районної державної адміністрації
Херсонської області залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 18
квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
Л.П.Шеметенко