Справа № 804/15829/13-а
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"14" березня 2014 р. справа № 804/15829/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А.
Туркіної Л.П.

розглянувши у письмовому
провадженні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Кривому Розі
Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
грудня 2013 року

у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Кривому Розі
Дніпропетровської області про
стягнення витрат понесених у зв'язку з
виплатою пенсій по інвалідності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Управління ПФУ в
Жовтневому районі м. Кривого Рогу
звернувся до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Кривому Розі
Дніпропетровської області (далі по
тексту - відповідач), в якому просив
стягнути з відповідача витрати, у
зв'язку з виплатою пенсій по
інвалідності ОСОБА_2 за серпень -
жовтень 2013 року включно в розмірі 450,00
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що положення ст. 24 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» встановлюють, що після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
Соціального страхування і
страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Тобто витрати, понесені ПФУ у зв'язку з
виплатою пенсій, передбачених ст. 26 ЗУ
«Про пенсійне забезпечення»
підлягають відшкодуванню Фондом
соціального страхування. Таким чином,
на Фонд соціального страхування
покладено обов'язок відшкодувати
органам ПФУ пенсії, сплачені особам,
яким призначено пенсії внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Відповідач не
відшкодував всі витрати, понесені ПФУ у
зв'яжу з виплатою пенсій особам, яким
призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за серпень - жовтень 2013
року включно в розмірі 450,00 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
грудня 2013 року адміністративний позов
було задоволено в повному обсязі. Свою
позицію суд першої інстанції
обґрунтував тим, що витрати, понесені
органом УПФ у зв'язку з виплатою і
доставкою пенсій по інвалідності по
трудовому каліцтву (у тому числі і
пенсії особам, які стали інвалідами від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР),
підлягають відшкодуванню за рахунок
фонду як належного страховика від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання.
Посилається також на такий висновок,
який міститься у постановах ВСУ від
20.03.2007 року у справі №21-1087во06 та від
12.06.2012 року у справі № 21-165а12, від 21.05.2013
(№21-129а13) та від 04.06.2013 року (21-150а13).

Не погодившись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову, та в задоволені позовних
вимог відмовити в повному обсязі.
Посилається на те, що вимога позивача
стосовно відшкодування витрат на
виплату пенсії за втратою годувальника
суперечить чинному законодавству,
оскільки в матеріалах справи відсутні
акти обласного МСЕК про встановлення
причинного зв'язку (встановлення, що
смерть наступила по причині
виробничої травми або професійного
захворювання п. 8.9 ст. 34 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності»). Вважає, що позивач не
зміг довести, що смерть годувальника
пов'язана саме з нещасним випадком на
виробництві або професійним
захворюванням, а не з загальним
захворюванням.)

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивачем (УПФ)
понесені витрати, у зв'язку з виплатою
пенсій по інвалідності ОСОБА_2 за
серпень - жовтень 2013 року включно в
розмірі 450,00 грн.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що нещасний випадок з
ОСОБА_2 (згідно матеріалів справи)
стався 17.08.2012 року. Згідно Акту
проведення розслідування нещасного
випадку, що стався 17 серпня 2012 року
(Форма Н-5) Комісія, дійшла висновку, що
нещасний випадок з потерпілим ОСОБА_2
визнано таким, що пов'язаний з
виробництвом (а.с. 36-40) і на нього
складається акт за формою Н-1 (а.с. 41- 44).

Статтею 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від 14
січня 1998 року № 16/98-ВР встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку,
відповідно до статті 4 Основ, є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування:

- пенсійне страхування;

- страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;

- медичне страхування;

- страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності;

- страхування на випадок
безробіття.

Відносини, що виникають за
зазначеними у частині першій цієї
статті видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
регулюються окремими законами,
прийнятими відповідно до Основ.

Відповідно до пункту 4 ст. 25 Основ
за страхуванням від нещасного випадку
на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення:

- профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням;

- відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого;

- допомога про тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання;

- відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків;

- пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

- пенсія у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

- допомога на поховання осіб, які
померли внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Ураховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд соціального
страхування, що також передбачено
статтею 21 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» №
1105-XIV, яка визначає перелік соціальних
послуг та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування.

Згідно з ч. 4 ст. 26 Основ якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене
частиною 2 статті 24 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-XIV, відповідно до
пункту 5 якої якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Статтею 16 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності»№ 1105-XIV визначено, що
безпосереднє управління Фондом
здійснюють його правління та виконавча
дирекція. За змістом статті 18
зазначеного Закону виконавча дирекція
Фонду соціального страхування є
постійно діючим виконавчим органом
правління Фонду соціального
страхування, проводить свою діяльність
від імені Фонду соціального
страхування у межах та в порядку, що
визначаються його Статутом і
Положенням про виконавчу дирекцію
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
затвердженим постановою правління
Фонду від 20 квітня 2001 року № 15 (далі -
Положення про виконавчу дирекцію
Фонду), організовує та забезпечує
виконання рішень правління Фонду,
робочими органами виконавчої дирекції
Фонду є, зокрема, її відділення в
районах і містах обласного значення.
Робочі органи виконавчої дирекції
Фонду є юридичними особами, мають
самостійні кошториси, печатку із
зображенням Державного Герба України
та своїм найменуванням.

Згідно з пунктом 15 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 1 березня
2001 року № 121/2001 (чинного на час
виникнення спірних відносин) ПФУ
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку головні
управління ПФУ в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві,
Севастополі та управління ПФУ в
районах, містах і районах у містах.

З огляду на викладене вимоги
управління ПФУ про відшкодування
відділенням Фонду соціального
страхування витрат, пов'язаних із
виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, відповідають
змісту його прав як робочого органу ПФУ
щодо відшкодування понесених ним
витрат та узгоджуються із компетенцією
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування, основними завданнями якої
згідно з Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду, крім іншого, визначено
виконання завдань та основних
принципів страхування від нещасного
випадку, фінансування страхових
виплат, а до повноважень у сфері
здійснення процедури страхування та
координації страхової діяльності
віднесено, зокрема, співпрацю з фондами
з інших видів соціального страхування
щодо відшкодування витрат, понесених
ними у зв'язку з матеріальним
забезпеченням потерпілих внаслідок
нещасного випадку на виробництві, та
представництво інтересів страховика в
органах державної виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування і
судах.

Таким чином, витрати, понесені
органами ПФУ у зв'язку із виплатою та
доставкою пенсій по інвалідності від
трудового каліцтва (у тому числі й
пенсій особам, які стали інвалідами від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР)
підлягають відшкодуванню за рахунок
Фонду соціального страхування як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання. Такий висновок щодо
застосування норм матеріального права
міститься у постановах Верховного Суду
України від 20 березня 2007 року, 12 червня
2012 року та 21 травня 2013 року (справи №№
21-1087во06, 21-165а12 та 21-129а13 відповідно).

Виходячи з наведеного постанова
суду першої інстанції про задоволення
позовних вимог управління ПФУ про
відшкодування витрат, пов'язаних із
виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального права, а тому у
задоволенні апеляційної скарги
відділення Фонду соціального
страхування слід відмовити.

Колегія суддів апеляційної
інстанції бере до уваги, що апелянтом
зазначено, що випадок з ОСОБА_2 є не
страховим і не підпадає під дію ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-XIV, т. я ОСОБА_2 є
фізичною особою-підприємцем (суб'єктом
підприємницької діяльності), а тому
відповідно до статті 8 вказаного закону
не підлягають обов'язковому
страхуванню, та у порядку ст. 11 цього ж
закону можуть добровільно
застрахуватися від нещасного випадку
на виробництві.

Натомість, з такими доводами
апеляційної скарги також не можливо
погодитися.

Зокрема, в силу ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», дія цього Закону
поширюється на осіб, які працюють на
умовах трудового договору (контракту)
на підприємствах, в установах,
організаціях, незалежно від їх форм
власності та господарювання (далі -
підприємства), у фізичних осіб, на осіб,
які забезпечують себе роботою
самостійно, та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності.

У зв'язку з викладеним, колегія
суддів апеляційної інстанції прийшла
до висновку, що суд першої інстанції не
допустив порушення норм матеріального
права, а повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав їм відповідну
правову оцінку, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права. Правова
оцінка обставин у справі дана вірно, а
тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а оскаржуване судове
рішення - залишити без змін.

Керуючись п.1 ст.198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Кривому Розі
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
грудня 2013 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Кривого Рогу до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Кривому Розі
Дніпропетровської області про
стягнення витрат понесених у зв'язку з
виплатою пенсій по інвалідності -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна