Справа № 810/2747/14
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/2747/14
1-й інстанції: Скрипка І.М.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

15 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мєзєнцева Є.І.,
суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при
секретарі - Войтковській Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Київської
митниці Міндоходів на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" до
Київської митниці Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товару, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ"
звернулось до суду із адміністративним
позовом до Київської митниці
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування рішення про коригування
митної вартості від 26 листопада 2013 року
№125000004/2013/111175/2.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2014
року вимоги адміністративного позову
було задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказане судове
рішення і прийняти нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
дійшла наступного.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України, Податковим кодексом
України та іншими законами України з
питань оподаткування.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України
митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 Митного кодексу України
передбачено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Відповідно до приписів ч.ч. 2-8 ст. 57
Митного кодексу України, основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу. У
разі якщо неможливо застосувати жоден
із зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, встановлених
статтею 64 цього Кодексу.

Згідно ст.58 Митного кодексу України
метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні; б) обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або
їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу
України документами, які підтверджують
митну вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України
в разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Крім того, у разі якщо орган доходів і
зборів має обґрунтовані підстави
вважати, що існуючий взаємозв'язок між
продавцем і покупцем вплинув на
заявлену декларантом митну вартість,
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу органу доходів і
зборів, крім документів, зазначених у
частинах другій та третій цієї статті,
подає (за наявності) такі документи: 1)
виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію) (частина
четверта статті 53 Митного кодексу
України).

Відповідно до частини шостої статті 54
Митного кодексу України орган доходів
і зборів може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: невірно проведеного декларантом
або уповноваженою ним особою
розрахунку митної вартості; неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Згідно вимог частини другої статті 55
Митного кодексу України прийняте
органом доходів і зборів письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити:
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано; наявну в митного
органу інформацію (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом;
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана органом
доходів і зборів; обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, скоригованої органом доходів
і зборів, та фактів, які вплинули на
таке коригування; інформацію про: а)
право декларанта або уповноваженої ним
особи на випуск у вільний обіг товарів,
що декларуються: у разі згоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів; у разі незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
цієї статті; б) право декларанта або
уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості до органу вищого рівня
відповідно до глави 4 цього Кодексу або
до суду.

За нормами статті 255 Митного кодексу
України митне оформлення завершується
протягом чотирьох робочих годин з
моменту пред'явлення органу доходів і
зборів товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, що
підлягають митному оформленню (якщо
згідно з цим Кодексом товари,
транспортні засоби комерційного
призначення підлягають пред'явленню),
подання митної декларації або
документа, який відповідно до
законодавства її замінює, та всіх
необхідних документів і відомостей,
передбачених статтями 257 і 335 цього
Кодексу.

Строк, зазначений у частині першій цієї
статті, може бути перевищений на час
виконання відповідних формальностей
виключно у разі: 1) виконання митних
формальностей поза місцем
розташування органу доходів і зборів
відповідно до статті 247 цього Кодексу; 2)
підтвердженого письмово бажання
декларанта або уповноваженої ним особи
подати відповідно до цього Кодексу
додаткові документи чи відомості про
зовнішньоекономічну операцію або
характеристики товару; 3) проведення
досліджень (аналізу, експертизи) проб і
зразків товарів, якщо товари не
випускаються відповідно до частини
двадцять першої статті 356 цього
Кодексу; 4) виявлення порушень митних
правил, якщо товари не випускаються
відповідно до частини п'ятої цієї
статті; 5) зупинення митного оформлення
відповідно до Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції"; подання
додаткових документів відповідно до
частини третьої статті 53 цього Кодексу
в межах передбаченого нею строку,
перебіг якого припиняється з моменту
отримання митницею (митним постом)
таких документів чи письмової відмови
декларанта або уповноваженої ним особи
у їх наданні;7) призупинення митного
оформлення відповідно до статей 399 і 400
цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що
1 лютого 2013 року позивачем укладено
договір купівлі-продажу обладнання
№ZIAG-ZUK-2013 із компанією "Zeppelin International AG",
за яким продавець ("Zeppelin International AG")
зобов'язується продавати та
поставляти, а покупець ("Цеппелін
Україна ТОВ") - приймати та оплачувати
обладнання, таке як екскаватори,
бульдозери, грейдери та інша техніка
виробництва КАТЕРПІЛЛАР та
Катерпіллар груп (HYSTER, BITELLI, ZEPPELIN, WEBER,
HATZ), а також обладнання виробництва AGCO,
BERTHOUD Agricole SAS, BOURGAULT, CLAAS, Cosben, Floetzinger, Lameter,
M3, MAN, Meccanica Breganzese, Metso, OLYMPIAN, REMU, Reschke, Romea,
SHWING, SEM, SYMEX TECHOTER S.R.L., TEDOM, TEREX, TRIMBLE, Verco, VTN
та частини дорожньої техніки цих
торгових марок згідно з кількістю та
цінами, зазначеними в інвойсах, які є
додатком до цього контракту, на умовах
СІР Київ, або EXW Брюссель (Incoterms-2010).

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Цеппелін Україна
ТОВ" і компанія "Zeppelin International AG" є
пов'язаними особами, цей факт не
заперечувався сторонами.

18 листопада 2013 року товариство
"Цеппелін Україна ТОВ" пред'явило до
митного оформлення обладнання,
придбане за договором №ZIAG-ZUK-2013, а саме:
колісний екскаватор-навантажувач
торгівельної марки "Caterpillar" (країна
виробництва - Великобританія) модель
428F, в комплекті з двома ковшами з
фронтальним об'ємом 1,03 м3 та
екскаваційним ковшем об'ємом 0,233 м3, рік
виробництва 2013.

З метою митного оформлення такого
імпортованого обладнання позивач
подав до митниці засобами електронного
зв'язку митну декларацію №125130000/2013/867999
від 18 листопада 2013 року, а також
наступні документи: картку обліку
особи, яка здійснює операції з
товарами; міжнародну автомобільну
накладну; рахунок-фактуру; пакувальний
лист; зовнішньоекономічний договір
(контракт); довідку про проведення
декларування валютних цінностей,
доходів та майна; декларацію
відповідності; інформацію про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю; декларацію
про походження товару; заяву імпортера;
розпорядження консигнанта.

Митна вартість товару визначена
позивачем за ціною господарської
операції згідно зовнішньоекономічного
контракту на рівні 69899,42 доларів США.

18 листопада 2013 року електронна митна
декларація прийнята до митного
оформлення (а.с.32). Цього ж дня
інспектором митного органу надіслано
повідомлення про необхідність надання
таких додаткових документів (а.с.33):
копії митної декларації країни
відправлення; прайс-листа
фірми-виробника; рахунку на користь
третіх осіб; договору із третіми
особами; висновку експертної
організації; виписки з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оформлюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляція
виробника).

19 листопада 2013 року позивачем
відправлене електронне повідомлення
про надання додаткових документів
(митної декларації країни
відправлення, листа продавця про
відсутність у виробника практики
оформлення прайс-листів, висновку
експертної організації), а також надані
пояснення щодо відсутності у імпортера
решти документів, які запитувались
(а.с.34-35). Також просили завершити митне
оформлення, а у разі відмови у
застосуванні першого методу
визначення митної вартості - провести
консультації у письмовому вигляді та
надати інформацію щодо подібних
розмитнюваних товарів.

20 листопада 2013 року позивачем
відправлено електронне повідомлення з
вимогою про завершення митного
оформлення за митною декларацією
№125130000/2013/867999 від 18 листопада 2013 року у
зв'язку з наданням додаткових
документів на запит митниці (а.с.81-82).

22 листопада 2013 року митним органом
повідомлено, що надані товариством
додаткові документи не можуть стати
підставою для підтвердження
заявленого рівня митної вартості
товарів за ціною договору щодо товару,
який імпортується, оскільки: документи
подано не повному обсязі; копія листа
від 15 травня 2013 року №15 щодо
відсутності практики оформлення
прайс-листів на обладнання надана
продавцем, а не виробником; вартість
товару відповідно до звіту про оцінку
вартості товару юридичної компанії
"Правозахист Україна" від 18 листопада
2013 року №299 визначалась на умовах
поставки СІР згідно з Інкотермс-2000, що
унеможливлює прорахування числових
значень складових митної вартості
товару; у розділі VI звіту зазначено, що
оцінювач не проводив візуального
огляду об'єкту оцінки, а вся інформація
про нього отримана з документації,
наданої замовником (а.с.83).

25 листопада 2013 року о 13:12:37 товариством
до Київської митниці направлено
примірник митної декларації
№125130000/2013/568269 від 2 жовтня 2013 року,
оформленої за першим методом - для
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 та 60 Митного
кодексу України (а.с.84-86).

25 листопада 2013 року о 18:19:59 митним
органом надіслана інформація
наступного змісту: "згідно підпункту 6
частини другої статті 255 Митного
кодексу України подання додаткових
документів відповідно до частини
третьої статті 53 цього кодексу в межах
передбаченого нею строку, перебіг
якого припиняється з моменту отримання
митницею таких документів чи письмової
відмови декларанта або уповноваженої
ним особи у їх наданні" (а.с.87).

26 листопада 2013 року митним органом
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів №125000004/2013/111175/2,
отримане позивачем цього ж дня о 17:52:20
(а.с.12-13,89).

27 листопада 2013 року позивач звернувся
до митного органу із заявою про митне
оформлення товару в режимі "під
гарантійне зобов'язання", подав нову
митну декларацію №125130000/2013/868655, в якій
задекларував відповідний товар за
митною вартістю, що визначена з
урахуванням рішення митного органу про
коригування митної вартості товарів,
сплатив всі митні платежі згідно з
митною вартістю цих товарів,
визначеною відповідачем, для випуску
товару у вільний обіг.

26 листопада 2013 року митним органом
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів (а.с.12). Як видно
із такого рішення, орган доходів і
зборів зазначив, що митна вартість
імпортованих товарів не може бути
визначена за ціною договору
(контракту), оскільки документи не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів та
декларантом на вимогу митниці не
подано додаткові документи для
підтвердження митної вартості в
повному обсязі відповідно до частин
третьої, четвертої статті 53 Митного
кодексу України; метод за ціною
договору (контракту) щодо ідентичних
товарів не може бути використаний у
зв'язку із відсутністю цінової
інформації щодо митного оформлення
ідентичного товару, тому використаний
метод за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів, на основі
наявної у митному органі інформації, а
саме: митні декларації від 25 жовтня 2013
року №125000004/2013/110126/1, від 10 жовтня 2013
року №125130000/2013/865364, від 15 жовтня 2013 року
№125130000/2013/865627, від 5 вересня 2013 року
№125130000/2013/566445, від 18 вересня 2013 року
№125130000/2013/567331, від 25 жовтня 2013 року
№125130000/2013/866406, з урахуванням листа
"Цеппелін Україна ТОВ" від 26 листопада
2013 року. Також вказано і перелік вимог
щодо надання додаткових документів,
передбачених частинами третьою та
четвертою статті 53 Митного кодексу
України, за умови подання яких митна
вартість може бути визнана митницею.

17 січня 2014 року (у межах 80-денного
строку) позивачем подано заяву про
надання необхідних відомостей та
документів для підтвердження
заявленої митної вартості (а.с.94-96).

27 січня 2014 року митним органом
надіслана відповідь за №06.1-47/2/12-622, якою
позивачу відмовлено у визнанні митної
вартості, заявленої товариством
"Цеппелін Україна ТОВ" (а.с.97-99).

Отже, як вбачається з матеріалів справи
та зазначено судом першої інстанції,
відповідачем під час витребування
додаткових документів не було
зазначено підстав якими він керувався.
Крім того, додаткові документи
витребовувалися як згідно ч. 3 ст. 53
Митного кодексу України, так і
відповідно до ч. 4 цієї ж статті (умова
для чого - обґрунтовані підстави
вважати, що існуючий взаємозв'язок між
продавцем і покупцем вплинув на
заявлену декларантом митну вартість).

У той же час, той факт, що продавець і
покупець пов'язані між собою особи, сам
по собі, не може бути підставою для
розгляду вартості операції як
неприйнятної. У таких випадках
необхідно розглянути обставини
продажу та прийняти вартість операції
за умови, що взаємовідносини покупця і
продавця не вплинули на ціну
оцінюваних товарів. За наявності
достатніх підстав вважати, що такі
відносини вплинули на ціну оцінюваних
товарів, орган доходів і зборів повинен
надати декларанту або уповноваженій
ним особі свої письмові обґрунтування,
що такий вплив мав місце. Однак
письмові обґрунтування щодо вказаного
впливу - відсутні, як і для витребування
документів у зв'язку із наявністю
розбіжностей у документах, ознак
підробки або відсутності всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари.

Водночас, при визначенні митної
вартості митним органом використано
митні декларації щодо подібних
розмитнюваних у попередній період
товарів, проте митна вартість товарів в
кожній із таких декларацій була
визначена за наслідками коригування
митної вартості, а не за ціною договору,
що суперечить порядку визначення
митної вартості за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів.

Також, відповідачем для визначення
митної вартості за третім методом не
використано митну декларацію
№125130000/2013/568269 від 2 жовтня 2013 року, хоча
вона є чинною, митна вартість у цій
декларації визначалась за ціною
договору і становила найменшу вартість
у порівнянні із використаними
відповідачем деклараціями, при цьому
притягнення до дисциплінарної
відповідальності відповідної
посадової особи митного органу за
неналежне здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товару, митне оформлення
якого проводилось за названою митною
декларацією, і з'ясування обставин
неналежного виконання службових
обов'язків відбулося значно пізніше
після прийняття оскаржуваного рішення
у цьому випадку. Тобто митницею
порушено положення частини сьомої
статті 60 Митного кодексу України.

Крім того, чотирьохгодинний строк для
митного оформлення може бути
перевищений на час виконання
відповідних формальностей виключно у
разі подання додаткових документів,
однак його перебіг припиняється з
моменту отримання митницею (митним
постом) таких документів чи письмової
відмови декларанта або уповноваженої
ним особи у їх наданні. У даному випадку
надання частини додаткових документів
і вказівки про відсутність інших
документів мало місце 19 листопада 2013
року, а рішення про коригування митної
вартості прийнято 26 листопада 2013 року,
при цьому представник митниці
помилково послалася на норми частини
дев'ятої статті 55 Митного кодексу
України як обґрунтування прийняття
оскаржуваного рішення у встановлений
для цього строк, а тому, як вірно
зазначено судом першої інстанції,
відповідачем порушено строки митного
оформлення.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів зазначає, що позивач подав
достатній та належний пакет документів
для застосування основного методу
визначення митної вартості товару та
мав право на розмитнення товару
відповідно до чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. За
наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення
адміністративного позову.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці
Міндоходів - залишити без задоволення,
а постанову Київського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Є.І.Мєзєнцев

суддя

В.В.Файдюк

суддя

Є.В.Чаку

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Файдюк В.В.

Чаку Є.В.