Справа № 814/926/14
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

18 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/926/14

Категорія: 10.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Яковлева Ю.В.

судді - Скрипченка В.О.

судді - Запорожана Д.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року по адміністративній справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Миколаєва до відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Заводському
районі м. Миколаєва про зобов'язання
вчинити певні дії,

встановила:

Позивач УПФУ в Заводському районі м.
Миколаєва 04.04.2014 року звернувся до суду
з адміністративним позовом до
відповідача про зобов'язання прийняти
до заліку та включити в акт звірки суму
витрат по особовим справам потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
нещасного випадку на виробництві у
розмірі 3936,42 гривень за період з червня
2013 року по лютий 2014 року, та витрати на
виплату допомоги на поховання
померлого ОСОБА_1 в сумі 302,37 гривні за
червень 2013 року.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що в порушення
порядку, який передбачає механізм
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України витрат, пов'язаних
з виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відповідачем не було
прийнято до заліку для відшкодування
витрати по особовим справам
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок нещасного випадку на
виробництві у розмірі 3936,42 гривень та
витрати на виплату допомоги на
поховання в сумі 302,37 гривні, а тому
позивач вважав, що зазначена сума
повинна бути включена до акту звірки та
прийнята відповідачем до заліку для
відшкодування.

Справа була розглянута в порядку
письмового провадження.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року в задоволенні позову було
відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ в
Заводському районі м. Миколаєва,
посилаючись на порушення судом 1-ї
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначену постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок ушкодження його
здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності в зв'язку із втратою
годувальника покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Пунктом 4 "Порядку відшкодування Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних із виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання"
передбачено, що відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів.

Судом 1-ї інстанції було встановлено, що
причиною не прийняття відповідачем до
заліку 3936,42 гривень стало понесення
витрат на виплату пенсій громадянам
держав - учасників СНД, які отримали
каліцтво в державах СНД і переїхали на
постійне місце проживання в Україну,
оскільки за таких громадян не
сплачувались внески до Фонду
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань України, а тому вони не є
застрахованими особами відповідача.

Національним законодавством питання
відшкодування Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій вказаній категорії громадян не
передбачено.

Міністерством юстиції України 16.05.2003
року зареєстрована постанова
правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, якою затверджений "Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання".

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку
останній визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних з виплатою
відповідних пенсій.

Судом 1-ї інстанції було зазначено, що у
разі незгоди Фонду соціального
страхування від нещасних випадків від
прийняття до відшкодування витрат, які
зазначені в актах щомісячної звірки, в
судах адміністративної юрисдикції
мають вирішуватись вимоги про
стягнення витрат, а не вимоги про
зобов'язання відповідача прийняти
витрати до відшкодування, оскільки
встановлений порядок прийняття до
відшкодування витрат розрахований на
відсутність спору між Відділеннями
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України та
органами Пенсійного фонду України.

Виходячи з вищевикладеного, суд 1-ї
інстанції дійшов вірного висновку, що
Управлінням Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва був
обраний невірний спосіб захисту прав, у
зв'язку з чим позовні вимоги в цій
частині не підлягають задоволенню.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 11 липня 2001 року № 826
витрати на поховання провадяться
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у разі
смерті потерпілого, що настала за
обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального
страхування громадян від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України.

Пунктом 9 статті 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України" передбачено, що
причинний зв'язок смерті потерпілого з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я має підтвердитися
висновками відповідних медичних
закладів.

Стаття 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" пов'язує виникнення
такого обов'язку у Фонду відповідача зі
смертю працівника, а не з отриманням
померлим пенсії по інвалідності від
нещасного випадку на виробництві.

Тобто, допомога на поховання
відшкодовується Фондом, тільки якщо
смерть настала за наслідками
отриманого нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що підтверджується
висновками спеціальних медичних
закладів.

Виходячи з вищевикладеного,
обов'язковою умовою здійснення
відповідачем відшкодування шкоди
утриманцям працівника (годувальника) у
разі його смерті, повинен бути
підтверджений висновками відповідних
медичних закладів причинний зв'язок
смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я. Аналогічне положення
закріплено п.1 Інструкції про
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням або
трудовим каліцтвом (затверджена
наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 15.11.2005 року №606), Законами
України "Про охорону праці", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України" передбачено
відшкодування шкоди утриманцям
працівника (годувальника) у разі його
смерті, якщо визначено причинний
зв'язок смерті з професійним
захворюванням або трудовим каліцтвом".

Суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, оскільки позивачем не було
доведено факт смерті ОСОБА_1 внаслідок
раніше отриманого трудового каліцтва
та не наданий висновок медичного
закладу про причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я то позовні
вимоги в частині відшкодування витрат
на виплату допомоги на поховання
ОСОБА_1 в сумі 302,37 гривень є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно
та у достатньому обсязі встановив
обставини справи, і ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування чи зміни
постанови суду 1-ї інстанції колегія
суддів не вбачає, а доводи апеляційної
скарги вважає не суттєвими та такими,
що висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200 та п. 1 ч. 1 ст. 205 КАС України,
колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м.Миколаєва - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року по адміністративній справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Миколаєва до відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Заводському
районі м. Миколаєва про зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку у
відповідності до положень діючого
законодавства до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/Д.В. Запорожан
Суддя:/підпис/В.О. Скрипченко