Справа № 805/10951/13-а
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/59634/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:
Вербицької О.В.

суддів:
Муравйова О.В.

Пилипчук Н.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Ворошиловському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області

на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06.11.2013 року

у справі № 805/10951/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтком»
Інвест-Строй»

до Державної податкової інспекції
у Ворошиловському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області

про скасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альтком»
Інвест-Строй» (далі по тексту - позивач,
ТОВ «Альтком» Інвест-Строй»)
звернулось з позовом до Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі по тексту -
відповідач, ДПІ) про скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 25.09.2013 року
в задоволенні позовних вимог ТОВ
«Альтком» Інвест-Строй» відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06.11.2013 року
скасовано постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
25.09.2013 року. Прийнято нову постанову,
якою адміністративний позов
задоволено.

Відповідач, не погоджуючись з
вищевказаним рішенням суду
апеляційної інстанції, оскаржив його у
касаційному порядку, просить скасувати
з мотивів порушення норм матеріального
та процесуального права та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, та які були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, та з урахуванням
відсутності правових підстав для
задоволення клопотання ОДПІ щодо
відкладення розгляду справи,
відповідно до вимог ст. 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
справи за наявними у справі
матеріалами в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
щодо наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ТОВ
«Альтком» Інвест-Строй» за листопад 2012
року, за результатами якої складено акт
від 21.03.2013 року № 91/15-2/32794569.

В акті перевірки зазначено, що
позивачем порушено п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено суми
від'ємного значення згідно з
податковою декларацією з податку на
додану вартість за листопад 2012 року на 5
371 839,00 грн.

На підставі висновків, що викладені в
акті перевірки, ДПІ прийнято податкове
повідомлення - рішення від 11.04.2013 року №
, яким ТОВ «Альтком» Інвест-Строй»
зменшено суму від'ємного значення
згідно з податковою декларацією з
податку на додану вартість за листопад
2012 року у розмірі 5 371 839,00 грн.

За результатами адміністративного
оскарження, зазначене податкове
повідомлення-рішення податковими
органами залишено без змін, а скарги
позивача без задоволення.

Суд апеляційної інстанції визнав
необґрунтованими такі висновки
податкового органу, з чим погоджується
суд касаційної інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є
підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки зазначеного продавця для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з податку
за такою операцією.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п. 198.6. ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 20.12.2012 року позивачем
подано до ДПІ податкову декларацію з
податку на додану вартість за листопад
2012 року, в якій визначена сума
дозволеного податкового кредиту у
розмірі 5408066 грн. Відповідно до реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних за листопад 2012 року, а також
до розшифровки податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів (додаток 5 до податкової
декларації) до складу податкового
кредиту позивачем включена сума
податку на додану вартість у розмірі
5731838,68 грн. за податковою накладною № 4
від 10.01.2012 року, виданою
Впроваджувально-виробничим
товариством з обмеженою
відповідальністю «Ватек» (далі - ВВ ТОВ
«Ватек») та отриманю позивачем у
листопаді 2012 року.

До податкової декларації з податку на
додану вартість за листопад 2012 року ТОВ
«Альтком» Інвест-Строй» подано Додаток
8 «Заява про відмову постачальника
надати податкову накладну (порушення
ним порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних)», в якому
позивачем зазначена вказана вище
податкова накладна з описом порушення,
допущеного постачальником, - не
зареєстрована в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Вищевказана податкова накладна видана
позивачу ВВ ТОВ «Ватек» за наслідками
господарської операцій по договору №
130-02/2011 (далі - договір), укладеному 10.06.2011
року між ТОВ «Альтком» Інвест-Строй»
(покупець) та ВВ ТОВ «Ватек»
(постачальник), на поставку меблів для
внутрішнього оснащення приміщення
аеропорту «Донецьк».

Відповідно до умов договору
постачальник зобов'язується поставити
у власність покупця меблі для
внутрішнього оснащення приміщення
аеропорту «Донецьк» в асортименті,
кількості, в терміни, за цінами
узгодженими сторонами умовами
договору та специфікацією, що є
невід'ємною частиною договору.

Фактичне виконання умов вищевказаного
договору підтверджується наявними в
матеріалах справи податковими
накладними, актами приймання-передачі,
платіжними дорученнями, тощо.

Вищевказані документи оформлені
відповідно до вимог чинного
законодавства, Закону України № 996 «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», є документами
первинного обліку.

Колегія суду погоджується з висновками
суду апеляційної інстанції, що за умови
реалізації покупцем права щодо подання
до податкової декларації за звітний
податковий період заяви із скаргою на
постачальника (який порушив порядок
реєстрації податкової накладної в
Єдиному реєстрі), суми податку на
додану вартість включаються до складу
податкового кредиту.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов вірного висновку, щодо
правомірності формування ТОВ
«Альтком» Інвест-Строй» податкового
кредиту у листопаді 2012 року, оскільки
позивачем саме у листопаді 2012 року сума
податку на додану вартість за
податковою накладною № 4 від 10.01.2012 року
віднесена до податкового кредиту, що
підтверджено рядком 23 податкової
декларації з податку на додану
вартість за листопад 2012 року та
додатком 5 до неї, до декларації ТОВ
«Альтком» Інвест-Строй» надано заяву
із скаргою на постачальника, копії
розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг, та копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Колегія суддів приходить до висновку,
що саме за вищевказаних обставин
справи, суд апеляційної інстанції
вірно застосував норми матеріального
права, отже, прийняте податковим
органом спірне рішення є
неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом апеляційної
інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

В свою чергу, доводи касаційної скарги
не відповідають фактичним обставинам
справи та спростовуються
вищезазначеними нормами права, отже,
відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 06.11.2013 року залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210, 214-215, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Ворошиловському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06.11.2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька Судді
О.В. Муравйов Н.Г. Пилипчук