Справа № 816/3069/14
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/3069/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко І.В.,

представника позивача - Рева О.С. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління державної
казначейської служби України в
Чутівському районі до Чутівської
державної нотаріальної контори, третя
особа: реєстраційна служба Чутівського
районного управління юстиції
Полтавської області про скасування
обтяження (заборони) на відчуження
нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2014 року Управління державної
казначейської служби України в
Чутівському районі звернулось до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Чутівської державної нотаріальної
контори, третя особа: реєстраційна
служба Чутівського районного
управління юстиції Полтавської
області про скасування обтяження
(заборони) на відчуження нерухомого
майна.

Позивач просив визнати протиправною
відмову Чутівської державної
нотаріальної контори від 14 липня 2014
року № 01-16/848 у знятті обтяження від 16
березня 2005 року № 1766631.

Скасувати в єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
обтяження, зареєстроване 16 березня 2005
року № 1766631 реєстратором Чутівської
державної нотаріальної контори, на
підставі повідомлення без номеру від 16
квітня 1999 року Чутівська ДНК, а саме:
заборону відчуження нежитлової
будівлі, розташованої за адресою
Полтавська область, Чутівський район,
селище Чутове, площа Перемоги, 4.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на протиправність
оскаржуваної відмови, оскільки на
момент внесення Чутівською державною
нотаріальною конторою 16 березня 2005
року до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
відомостей про обтяженням на
відчуження будинку за адресою
Полтавська область, Чутівський район,
смт. Чутове, площа Перемоги, буд. 4,
власником даної будівлі з 2003 року була
Держава в особі Верховної ради України
в оперативному управлінні відділення
Державного казначейства у Чутівському
районі, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на нерухоме майно
від 29 липня 2004 року Серія САА №170499,
виданого виконавчим комітетом
Чутівської селищної ради. Наголошував
на тому, що попередній власник
означеного нерухомого майна,
Акціонерний комерційний
агропромисловий банк "Україна", є
ліквідованим, а рішенням Комісії
національного банку України з питань
нагляду та врегулювання діяльності
банків від 13 квітня 2009 року №167
вказаний банк виключено з Державного
реєстру банків у зв'язку з завершенням
ліквідаційної процедури.

Проте, не перевіривши належним чином
аналіз поданих управлінням Державної
казначейської служби України у
Чутівському районі Полтавської
області документів, Чутівська державна
нотаріальна контора листом від 14 липня
2014 року №01-16/848 відмовила у знятті
вищевказаного обтяження та зазначила,
що інформація щодо реєстрації
вказаного обтяження відсутня, а
вирішення даного питання на даний час
не входить до компетенції державної
нотаріальної контори. Як на думку
позивача, така відмова є неправомірною
та порушує законні права та інтереси
управління державної казначейської
служби України в Чутівському районі,
оскільки перешкоджає зареєструвати
право власності на спірну будівлю за
останнім.

Представник позивача свої вимоги
підтримав та просив суд їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання 02 вересня 2014 року не з'явився,
надіслав клопотання про розгляд
справи за його відсутності. У письмових
запереченнях проти позову відповідач
стверджував про правомірність відмови
управлінню Державної казначейської
служби України у Чутівському районі
Полтавської області у державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
нежитлову будівлю за адресою
Полтавська область, селище Чутове,
площа Перемоги, 4, оскільки на момент
звернення позивача з відповідною
заявою у Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
мав місце запис №1766631, яким
зареєстровано заборону на відчуження
вказаної будівлі, в інтересах
Акціонерного комерційного
агропромислового банку "Україна".
Тобто на час накладення заборони на
відчуження вказаного вище нерухомого
майна його власником і розпорядником
була інша юридична особи. Згідно
чинного законодавства, державна
реєстрація обтяжень проводиться на
підставі заяви органу чи посадової
особи, якими встановлено обтяження.
Знаття ж такої заборони має
відповідний зворотній зв'язок, а саме
повинно бути звернення до нотаріуса
особи, яка зверталась про накладення
обтяження, із заявою про зняття такого
обтяження або за відповідним рішенням
суду. При зверненні до відповідача щодо
зняття заборони на відчуження
нежитлової будівлі за адресою
Полтавська область, Чутівський район,
селище Чутове, площа Перемоги, 4,
позивачем не було надано відповідних
документів на підтвердження того, що
управління Державної казначейської
служби України у Чутівському районі
Полтавської області є особою, яка має
право звертатись із заявою про
скасування обтяження (заборони) на
відчуження об'єкту нерухомості,
відносно спірного майна. Спірне
обтяження було зареєстровано в
інтересах власника будівлі на той час,
а саме, Акціонерного комерційного
агропромислового банку "Україна", тому
позивач не може звертатись до
нотаріуса про зняття заборони на
відчуження спірного майна. Таким чином
оскаржувана відмова є правомірною.
Крім того, чинним законодавством не
передбачено повноваження державної
нотаріальної контори на зняття
заборони на відчуження нерухомого
майна зі власної ініціативи.

Представник третьої особи,
реєстраційної служби Чутівського
районного управління юстиції
Полтавської області, в судове
засідання не з'явився, надіслав
клопотання про розгляд справи за його
відсутності, ставлення до позову не
висловив.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, встановив наступні факти та
відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі - продажу цілісного майнового
банківського комплексу Акціонерного
комерційного агропромислового банку
«Україна» від 28 серпня 2003 року №130
04/055/128, укладеного між Акціонерним
комерційним агропромисловим банком
«Україна» та Кабінетом Міністрів
України, останнім було придбано у
власність цілісний майновий
банківський комплекс Акціонерного
комерційного агропромислового банк
«України».

Пунктом 1 розпорядження Кабінету
міністрів України від 13 жовтня 2003 року
№599-р «Про використання викупленого
майна Акціонерного агропромислового
банку «Україна» зобов'язано передати
об'єкти цілісного майнового
банківського комплексу Акціонерної
комерційного агропромислового банку
«Україна», викупленого Кабінетом
Міністр України, до сфери управління (в
оперативне управління) держаних
органів.

Нерухоме майно, а саме: двоповерхова
цегляна будівля 880 кв.м загальної площі,
що знаходиться за адресою Полтавська
область, Чутівський район, смт. Чутове,
площа Перемоги, буд. 4, передано в
оперативне управління відділенню
Держказначейства Чутівському районі,
що підтверджується актом приймання -
передачі від 27 жовтня 2003 року
нерухомого майна Полтавської дирекції
банку «Україна», що реалізовано згідно
договору купівлі-продажу від 28 серпня
2003 року.

12 серпня 2013 року управління Державної
казначейської служби України у
Чутівському районі Полтавської
області звернулось до реєстраційної
служби Чутівського районного
управління юстиції Полтавської
області із заявою про державну
реєстрацію прав власності на нежитлове
приміщення, що розташоване за адресою
Полтавська область, Чутівський район,
смт. Чутове, площа Перемоги, буд. 4,
власником якого є держава в особі
Верховної ради України в оперативному
управлінні відділення Державного
казначейства у Чутівському районі на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 29 липня 2004 року
серія САА №170499, зареєстрованого в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно від 06 серпня 2004 року, та
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно серія СВС №069409.

Рішенням від 21 серпня 2013 року №5186828
державним реєстратором прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Чутівського районного управління
юстиції Полтавської області позивачу
було відмовлено у державній реєстрації
прав та їх обтяжень на нерухоме майно,
що розташоване за адресою Полтавська
область, Чутівський район, смт. Чутове,
площа Перемоги, буд. 4.

Така відмова була вмотивована тим, що у
ході реєстрації з'ясувалось, що у
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна є відомості
про обтяження (заборона (архівний
запис)) на відчуження вказаної будівлі,
та зазначено, що її власником є
Акціонерний комерційний
агропромисловий банк «Україна».

Дана заборона була зареєстрована 16
березня 2005 року за реєстраційним
номером обтяження №1766631 реєстратором,
а саме, Чутівською державною
нотаріальною конторою, на підставі
повідомлення б/н 16 квітня 1999 року.
Об'єкт обтяження - нежитлова будівля,
що розташована за адресою Полтавська
область, Чутівський район, смт. Чутове,
площа Перемоги, буд. 4, власник -
«Україна» АБ банк.

26 червня 2014 року управління
казначейства у Чутівському районі
звернулось до Чутівської Державної
нотаріальної контори із заявою № 01-04/208
щодо зняття заборони відчуження
нерухомого майна, а саме: двоповерхової
цегляної будівлі 880 кв.м загальної
площі, що знаходиться за адресою
Полтавська область, Чутівський район,
смт. Чутове, площа перемоги, буд. 4,
власником якої є держава в особі
Верховної ради України в оперативному
управлінні відділення Державного
казначейства у Чутівському районі, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно від 29 липня
2004 року Серія САА №170499, виданого
виконавчим комітетом Чутівської
селищної ради.

В обґрунтування вказаної заяви позивач
посилався на те, що на момент внесення
відомостей 16 березня 2005 року до Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, власником нежитлової
будівлі за адресою Полтавська область,
Чутівський район, смт. Чутове, площа
Перемоги, буд. 4, була Держава в особі
Верховної ради України в оперативному
управлінні відділення Державного
казначейства у Чутівському районі, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно від 29 липня
2004 року Серія САА №170499, виданого
виконавчим комітетом Чутівської
селищної ради.

Крім того, позивач посилався на те, що
щодо Акціонерного комерційного
агропромислового банку «Україна»
внаслідок втрати ліквідності
останнього, правлінням Національного
банку України було прийнято рішення
щодо відкликання з 16 липня 2001 року
ліцензії на здійснення банківських
операцій та запроваджено процедуру
ліквідації банку «України» (постанова
Правління Національного банку України
№249 «ДСК» від 29 червня 2001 року).

Відповідно до рішення Комісії з питань
нагляду та регулювання діяльності
банків при Управлінні Національного
банку України в Полтавській області
від 16 грудня 2005 року за №206, було
погоджено ліквідацію філії
«Полтавська дирекція» Акціонерного
комерційного агропромислового банку
«Україна», в підпорядкуванні якої
знаходилось Чутівське відділення
банку «Україна» в смт. Чутове
Полтавської області. Рішенням Комісії
національного банку України з питань
нагляду та регулювання діяльності
банків від 13 квітня 2009 року №167
Акціонерний комерційний
агропромисловий банк «Україна»
виключено з Державного реєстру банків
у зв'язку з завершенням ліквідаційної
процедури банку.

Листом від 14 липня 2014 року №01-16/848
Чутівська державна нотаріальна
контора відмовила позивачу у знятті
вищевказаного обтяження, зазначивши,
що така інформація щодо реєстрації
вказаного обтяження відсутня, а
вирішення даного питання, на даний час,
не входить до компетенції державної
нотаріальної контори, та пояснивши
необхідність звернення позивача до
відповідних органів, компетентних на
вирішення даного питання по суті.

Як на думку позивача, така відмова є
неправомірною та порушує законні права
та інтереси управління державної
казначейської служби України в
Чутівському районі, тому позивач
звернувся до суду про визнання такої
відмови протиправною та скасування в
єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна обтяження,
зареєстрованого 16 березня 2005 року №
1766631 реєстратором Чутівської державної
нотаріальної контори, на підставі
повідомлення без номеру від 16 квітня 1999
року Чутівська ДНК, а саме: заборону
відчуження нежитлової будівлі
розташованої за адресою Полтавська
область, Чутівський район, селище
Чутове, площа Перемоги, 4.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено);
5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам та правомірності
позовних вимог, суд виходить з
наступного.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Згідно із статтею 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до частини першої статті 316
Цивільного кодексу України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 317
Цивільного кодексу України, власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Статтею 1 Закону України "Про нотаріат"
№3425-XII від 02 вересня 1993 року
встановлено, що нотаріат в Україні - це
система органів і посадових осіб, на
які покладено обов'язок посвідчувати
права, а також факти, що мають юридичне
значення, та вчиняти інші нотаріальні
дії, передбачені цим Законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні
покладається на нотаріусів, які
працюють в державних нотаріальних
конторах, державних нотаріальних
архівах (державні нотаріуси) або
займаються приватною нотаріальною
діяльністю (приватні нотаріуси).

Із наведеної норми випливає, що на
нотаріуса покладено обов'язок
посвідчувати права, а також факти, що
мають юридичне значення та вчиняти
інші нотаріальні дії, передбачені цим
Законом, з метою надання їм юридичної
вірогідності.

Предметом зазначеного спору є
скасування в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
обтяження №1766631 від 16 березня 2005 року у
вигляді заборони на нерухоме майно.

Порядок внесення (вилучення) записів до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна регулюється
Положенням про єдиний реєстр заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України №31/5 від 09 червня 1999
року (у редакції на момент внесення
запису) (далі - Положення).

Так, пунктом 1.1 Положення встановлено,
що Єдиний реєстр заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна (далі - Реєстр
заборон) - це електронна база даних, яка
містить відомості про: обтяження
нерухомого майна, накладені заборони
відчуження та арешти нерухомого майна,
вилучення записів про заборони
відчуження та арешти нерухомого майна.

Держателем Реєстру заборон є
Міністерство юстиції України (пункту 1.3
Положення).

Відповідно до пункту 1.5 Положення,
Реєстраторами Реєстру заборон (далі -
Реєстратор) є: державні нотаріальні
контори, державні нотаріальні архіви,
приватні нотаріуси, які уклали
відповідні договори з Адміністратором
і мають повний доступ до Реєстру
заборон через комп'ютерну мережу.

Згідно з пункту 2.1 Положення,
підставами для внесення до Реєстру
заборон відомостей про накладення
(зняття) заборони та арештів на об'єкти
нерухомого майна є накладення (зняття)
державною нотаріальною контрою або
приватним нотаріусом - Реєстратором
заборони відчуження на об'єкти
нерухомого майна.

Таким чином в даному випадку,
відповідно до цього Положення,
державні нотаріальні контори
виступають як Реєстратори Реєстру
заборон, Держателем якого є
Міністерство юстиції України, та при
внесенні реєстраційного запису до
Реєстру заборон не вчиняють
нотаріальної дії, а виконують
управлінські функції.

Крім того, 01 січня 2013 року, тобто на час
розгляду судом справи набули чинності
зміни до Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004
року №1952-IV, який регулює відносини,
пов'язані з державною реєстрацією прав
на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини другої статті 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяження», обтяження
здійснюється на підставі: 1)
встановлення законом заборони
користування та/або розпорядження
нерухомим майном; 2) рішень суддів, що
набрали законної сили; 3) ухвали
слідчого судді, суду, постанови
державного виконавця про накладення
арешту на нерухоме майно; 4) накладення
заборони на відчуження нерухомого
майна нотаріусом; 5) рішення органу
місцевого самоврядування про
віднесення об'єктів нерухомого до
застарілого житлового Фонду; 6) інших
актів відповідних державних органів та
посадових осіб згідно із законом; 7)
договір, укладений у порядку,
встановленому законом.

Статтею 9 цього Закону визначено, що
нотаріус є спеціальним суб'єктом, на
якого покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно статті 3 Закону, інформація про
права на нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Процедура перенесення державним
реєстратором прав на нерухоме майно
записів з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
Державного реєстру іпотек, Державного
реєстру обтяжень рухомого майна до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та використання даних
Реєстру прав власності на нерухоме
майно визначена Порядком використання
даних Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, Державного реєстру іпотек та
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, затвердженого Наказом Мінюста
№1844/5 від 14 грудня 2012 року.

Відповідно до пункту 6 цього Порядку,
перенесення записів з Реєстрів до
Державного реєстру прав здійснюється
державним реєстратором прав у разі,
коли наявні у Реєстрах записи є чинними
та ідентифікують об'єкт нерухомого
майна або суб'єкта речових прав, їх
обтяжень.

Тобто, на час розгляду справи щодо
спірних правовідносин відповідач є
спеціальним суб'єктом, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.

Як було вказано раніше, на підставі
повідомлення б/н від 16 квітня 1999 року
Чутівською державною нотаріальною
конторою, як Реєстратором, 16 березня 2005
року накладено заборону відчуження
об'єкта нерухомого майна, що
розташоване за адресою Полтавська
область, Чутівський район, смт. Чутове,
площа Перемоги, буд. 4, власником якого
був Акціонерний комерційний
агропромисловий банк «Україна», шляхом
внесення відповідного запису №1766631 до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна.

Дізнавшись про наявність цього
обтяження, позивач 26 червня 2014 року
звернувся до відповідача із заявою, в
якій просив зняти заборону відчуження
нерухомого майна, а саме: двоповерхової
цегляної будівлі 880 кв.м загальної
площі, що знаходиться за адресою
Полтавська область, Чутівський район,
смт. Чутове, площа Перемоги, буд. 4,
накладену Чутівською державною
нотаріальною контрою на підставі
повідомлення б/н 16 квітня 1999 року
Чутівська ДНК, що зареєстрована 16
березня 2013 року за реєстраційним
номером обтяження №1766631.

На вказану заяву 14 липня 2014 року була
надана відповідь про відмову у знятті
заборони відчуження вказаного
спірного нерухомого майна.

З письмових заперечень проти позову
вбачається, що підставою прийняття
оскаржуваної відмови стала позиція
Чутівської державної нотаріальної
контори про те, що припинення заборони
відчуження нерухомого майна можливе
лише за відповідної заяви
уповноваженої особи, за ініціативи
якої було таке обтяження накладене та
зареєстроване. Зокрема, відповідач
наголошував, що обов'язок відповідача
провести державну реєстрацію
припинення обтяження заборони
відчуження вищевказаного нерухомого
майна виникає лише після надання
заявником про таку дію всіх необхідних
документів, згідно із вимогами Порядку
№703 та Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Так, у відповідності до частини восьмої
статті 16 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», державна
реєстрація обтяжень проводиться на
підставі заяви органу або посадової
особи, якими встановлено обтяження,
особи, в інтересах якої встановлено
обтяження, уповноваженої ними особи.

З даної норми випливає, що зняття
заборони відчуження має відповідний
зворотній порядок, а саме звернення
особи до нотаріуса, яка зверталася про
накладення заборони відчуження майна.

Як наголошував відповідач, згідно
наданого переліку відповідних
документів, позивач при зверненні до
Чутівської державної нотаріальної
контори не надав доказів, що він є
особою, яка відповідно вказаних вище
вимог, має право звертатися із заявою
про скасування обтяження (заборони) на
відчуження об'єкту нерухомості,
відносно спірного майна.

Суд бере до уваги таке мотивування
відмови відповідача у знятті заборони
відчуження спірного нерухомого майна.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, щодо Акціонерного комерційного
агропромислового банку «Україна»
внаслідок втрати ліквідності
останнього, правлінням Національного
банку України було прийнято рішення
стосовно відкликання з 16 липня 2001 року
ліцензії на здійснення банківських
операцій та запроваджено процедуру
ліквідації банку «України» (постанова
Правління Національного банку України
№249 «ДСК» від 29 червня 2001 року).

Відповідно до рішення Комісії з питань
нагляду та регулювання діяльності
банків при Управлінні Національного
банку України в Полтавській області
від 16 грудня 2005 року за №206, було
погоджено ліквідацію філії
«Полтавської дирекції» Акціонерного
комерційного агропромислового банку
«Україна», в підпорядкуванні якої
знаходилось Чутівське відділення
банку «Україна» в смт. Чутове
Полтавської області. Рішенням Комісії
національного банку України з питань
нагляду та регулювання діяльності
банків від 13 квітня 2009 року №167
Акціонерний комерційний
агропромисловий банк «Україна»
виключено з Державного реєстру банків
у зв'язку з завершенням ліквідаційної
процедури банку. Дані про юридичних
осіб-правонаступників вказаного банку
у Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців -
відсутні.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що на даний час фактично
відсутня особа, в інтересах якої було
зареєстровано обтяження на відчуження
об'єкту нерухомості, розташованого за
адресою Полтавська область, Чутівський
район, смт. Чутове, площа Перемоги, буд.
4.

Разом з тим, суд вважає, що позивач є
особою, права якої порушено через
наявність в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
обтяження на належне йому нерухоме
майно, за адресою: Полтавська область,
Чутівський район, смт. Чутове, площа
Перемоги, буд.4, оскільки вказане
перешкоджає провести державну
реєстрацію права власності на вказане
майно за управлінням Державної
казначейської служби України у
Чутівському районі Полтавської
області.

За таких обставин, у зв'язку з
відсутністю особи, в інтересах якої
було зареєстровано спірне обтяження,
обтяження №1766631 від 16 березня 2005 року,
внесене Чутівською державною
нотаріальною конторою до Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, підлягає скасуванню
в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не довів
правомірність прийнятого ним рішення,
на відміну від позивача, який довів
обґрунтованість вимог, заявлених у
позові.

Таким чином, суд перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Чутівської державної нотаріальної
контори від 14 липня 2014 року № 01-16/848 у
знятті обтяження від 16 березня 2005 року
№ 1766631.

Скасувати в єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
обтяження зареєстроване 16 березня 2005
року № 1766631 реєстратором Чутівської
державної нотаріальної контори, на
підставі повідомлення без номеру від 16
квітня 1999 року Чутівська ДНК, а саме:
заборону відчуження нежитлової
будівлі розташованої за адресою
Полтавська область, Чутівський район,
селище Чутове, площа Перемоги, 4.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 08
вересня 2014 року.

Суддя
С.С. Бойко