Справа № 804/12015/14
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Парненко В.С.,
розглянувши у місті Дніпропетровську у
письмовому провадженні
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Клинкор»
до Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про визнання
протиправними та неправомірними дії,
зобов'язання вчинити певні дії, -
08.08.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Клинкор» (надалі -
позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області (надалі - відповідач) з
наступними позовними вимогами:
1. Визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області по проведенню документальної
невиїзної позапланової перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клинкор», за
результатами якої складено Акт від
21.05.2014 р. №85/14-02-22-01/38790596 «Про
неможливість проведення зустрічної
щодо формування податкового кредиту з
контрагентами-постачальниками та
податкових зобов'язань з контрагентами
- покупцями за період з 26.06.2013 р. по 05.05.2014
2. Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області щодо коригування (виключення)
на підставі Акту від 21.05.2014 р.
№85/14-02-22-01/38790596 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
формування податкового кредиту з
контрагентами-постачальниками та
податкових зобов'язань з контрагентами
- покупцями за період з 26.06.2013 р. по 05.05.2014
р. з електронної бази даних
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і хорів України «Податковий
блок» та інших будь-яких електронних
баз та систем даних суми податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, які
визначені ТОВ «Клинкор» у податкових
деклараціях за період з 26.06.2013 р. по
05.05.2014 р. (включно);
3. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
відновити в електронній базі даних
Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» та в будь-яких інших електронних
базах та системах даних показники
податкової звітності ТОВ «Клинкор»
податкових декларації за період з
26.06.2013 р. по 05.05.2014 р.
Позовні вимоги позивач обґрунтував
тим, що податковим органом порушено
порядок проведення перевірки, за
результатом якої складено Акт,
висновки якого не відповідають
дійсності. У зв'язку з чим податковим
органом незаконно проведено
коригування податкових зобов'язань
Позивач надав заяву про розгляд справи
за його відсутності у порядку
письмового провадження.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи. Заперечень проти
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.
Частиною 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.
Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод кожен має право на справедливий
і публічний розгляд його справи
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Відповідно до рішень
Європейського суду з прав людини, що
набули статусу остаточного, зокрема
«Іззетов проти України», «Пискал проти
України», «Майстер проти України»,
«Крюков проти України», «Крат проти
України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України», «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін, в порядку
письмового провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративні справи з приводу
оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які прийняті (вчинені,
допущені) стосовно конкретної фізичної
чи юридичної особи (їх об'єднань),
вирішуються за вибором позивача
адміністративним судом за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
(перебування, знаходження) цієї
особи-позивача, або адміністративним
судом за місцезнаходженням
відповідача, крім випадків,
передбачених цим Кодексом. Якщо така
особа не має місця проживання
(перебування, знаходження) в Україні,
тоді справу вирішує адміністративний
суд за місцезнаходженням відповідача.
Розглянувши подані документи і
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.
Повноваження, компетенція
контролюючих органів, обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюється
Податковим кодексом України. Податкове
законодавство України ґрунтується на
таких принципах: загальність
оподаткування; рівність усіх платників
перед законом; невідворотність
настання визначеної законом
відповідальності у разі порушення
податкового законодавства; презумпція
правомірності рішень платника податку;
фіскальна достатність; соціальна
справедливість; економічність
оподаткування; нейтральність
оподаткування; стабільність;
рівномірність та зручність сплати;
єдиний підхід до встановлення податків
та зборів. Зазначені принципи
спрямовані на недопущення будь-яких
проявів податкової дискримінації.
Судом встановлено, що відповідачем
проведено відповідні заходи з метою
проведення зустрічної звірки ТОВ
формування податкового кредиту з
контрагентами-постачальниками та
податкових зобов'язань з
контрагентами-покупцями за період з
26.06.2013 р. по 05.05.2014 р.
На момент проведення звірки, стан
платника податків ТОВ «Клинкор» - 9 -
направлено повідомлення про
відсутність за місцезнаходженням.
Звірку було проведено у приміщенні ДПІ
у Ленінському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області.
У зв'язку з неможливістю проведення
зустрічної звірки податковим органом
складено Акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Клинкор» щодо формування податкового
контрагентами-постачальниками та
податкових зобов'язань з
контрагентами-покупцями за період з
26.06.2013 р. по 05.05.2014 р. (надалі - Акт), яким
встановлено наступне.
Під час перевірки було використано
наступну інформацію: декларації з
податку на додану вартість за серпень
за березень 2014 року від 22.04.2014 р. №
продукти - ІС «Податковий блок»,
«Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту з податку на
додану вартість в розрізі контрагентів
на рівні ДПА України», офіційний веб -
сайт Міндоходів України, електронні
носії реєстрів отриманих та виданих
податкових накладних, база даних ЄРПН;
постанова про призначення
позапланової невиїзної документальної
перевірки ТОВ «Клинкор» від 05.05.2014 р.
слідчого управління фінансових
розслідувань ГУ Міндоходів у
Житомирській області, яка надіслана
листом від 05.05.14 № 6442/10/09-006 (вх. від 12.05.14
№880/7); службова записка відділу
контролю за декларуванням податку на
додану вартість управління
оподаткування та контролю об'єктів і
операцій ДПІ у Ленінському районі
м.Миколаєва від 07.05.2014 р. №174.

Відповідно до службової записки
відділу контролю за декларуванням
податку на додану вартість управління
оподаткування та контролю об'єктів і
операцій ДПІ у Ленінському районі
м.Миколаєва від 07.05.2014 р. №174
встановлено порушення ст. 187 та ст. 198
Податкового кодексу України в частині
визначення податкових зобов'язань та
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість, а саме було
виявлено, що в поданому Розрахунку
коригування сум податку на додану
вартість до податкової декларації з
ПДВ за березень від 18.04.2014 року №
підприємством проведено коригування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту по підприємствам, яких не існує
в базах реєстрації юридичних осіб.
Загальна сума відкоригованого
податкового кредиту складає 3328,44 грн.
ПДВ та податкових зобов'язань в сумі
ПДВ 1117,33 грн.

За даним фактом фахівцями ДПІ у
Ленінському районі м. Миколаєва
здійснено вихід за податковою адресою
з метою вручення запиту щодо надання
пояснень та їх документального
підтвердження від 15.05.2014 р.
№4078/10/14-02-22-03-10 та встановлено
відсутність платника податків та його
посадових осіб.

До ГОВ ДПІ у Центральному районі м.
Миколаєва направлений запит від 24.10.2013
р. №1892/10/14-02-15-015 на встановлення
місцезнаходження платника податків
ТОВ «Клинкор».

За результатами відпрацювання ОУ ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва
надано довідку від 31.10.2013 р. №1875/7/14-03-07-01
про встановлення місцезнаходження
(місця проживання) платника податків, в
якій зазначено, що місцезнаходження
платника податку не встановлено та/або
встановлено, що суб'єкт господарювання
зареєстрований на осіб, які до
діяльності юридичної особи або
фізичної особи - підприємця жодного
відношення не мають, вжито всіх
заходів, передбачених пунктом 4.13
розділу IV Положення про організацію
взаємодії підрозділів податкової
міліції з іншими структурними
підрозділами органів державної
податкової служби для встановлення
місцезнаходження платника податків.

Платнику ТОВ «Клинкор» направлені
наступні запити про надання пояснень
та підтверджуючих документів: від
22.11.2013 р. №2611/10-14-02/15-015 про надання
пояснень та копій підтверджуючих
документів щодо підтвердження
господарської діяльності за жовтень 2013
року. Лист повернений поштою 27.11.2013 р. у
зв'язку з закінченням терміну
зберігання; від 24.12.2013 р. №3521/10/14-02/15-015
для з'ясування реальності відображення
в бухгалтерському та податковому
обліку із відповідним відображенням у
податкових деклараціях (розрахунках,
звітах тощо) результатів операцій по
господарських відносинах. Також
направлений лист від 24.12.2013 р.
№3522/10/14-02/15015 про надання
підтверджуючих документів щодо
формування податкових зобов'язань і
податкового кредиту. Листи повернуто
поштою 25.12.2013 р. у зв'язку з закінченням
терміну зберігання; від 20.01.2014 р.
№336/15-01/38790596 про надання документів.
Лист повернуто поштою 23.01.2014 р. у зв'язку
з закінченням терміну зберігання.

ТОВ «Клинкор» направлений лист від
18.03.2014 р. №2268/10/14-02-22-02-13 про надання
документів за податковою адресою, у
зв'язку з надходженням постанови
слідчого з ОВС ВКР СУФР ГУ Міндоходів у
Житомирській області від 13.02.2014 р. по
кримінальному провадженню №0000074
від 06.06.2013 р. про призначення
позапланової невиїзної документальної
перевірки ТОВ «Клинкор» за період
діяльності з 01.01.2012 р. по 13.02.2014 р., про
надання документів для проведення
позапланової виїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 р. по 13.02.2014 р. Запит
повернено поштою 21.03.14, у зв'язку з
закінченням терміну зберігання.

До ГОВ ДПІ у Центральному районі м.
Миколаєва передано запит від 28.04.2014 р.
№149 на встановлення місцезнаходження
платника податків (лист від 28.04.14 №
1003/7/14-02-22-02-14).

За результатами відпрацювання ОУ ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва
листом від 15.05.2014 р. № 2063/7/14-03-07-04 надано
Довідку про встановлення
місцезнаходження (місця проживання)
платника податків, в якій зазначено, що
місцезнаходження платника податку не
встановлено та/або встановлено, що
суб'єкт господарювання зареєстрований
на осіб, які до діяльності юридичної
особи або фізичної особи - підприємця
жодного відношення не мають, вжито всіх
заходів, передбачених пунктом 4.13
розділу IV Положення про організацію
взаємодії підрозділів податкової
міліції з іншими структурними
підрозділами органів державної
податкової служби для встановлення
місцезнаходження платника податків..

ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва
ГУ Міндоходів у Миколаївській області
державному реєстратору направлено
повідомлення про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
від 19.05.2014 р. № 1623/9/14-02-18-02-235 (форма 18-ОПП).

На дату складання Акту, ТОВ «Клинкор»
має стан платника 9 - направлено
повідомлення про відсутність за
місцезнаходженням.

У зв'язку з тим, що первинні
бухгалтерські документи до перевірки
не надано, (підприємство відсутнє за
місцезнаходженням, стан платника 9) та
декларація з податку на прибуток за 2013
рік до податкового органу не надана,
неможливо підтвердити (спростувати)
віднесення вартості нібито отриманих
товарів (робіт, послуг) ТОВ «Клинкор» до
складу витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування за 2013
рік.

За таких обставин, податковий орган
дійшов висновку, що на порушення п. 198.1,
п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, податковий кредит ТОВ
«Клинкор» з
контрагентами-постачальниками за
період з 26.06.2013 р. по 05.05.2014 р. не підпадає
під норми чинного законодавства, а отже
підлягає зменшенню.

Відповідно до ст. 71, 72, 73 Податкового
кодексу України
інформаційно-аналітичне забезпечення
діяльності контролюючих органів -
комплекс заходів щодо збору,
опрацювання та використання
інформації, необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій.

Контролюючі органи мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) контролюючого
органу і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних
відносин, зокрема, за результатами
аналізу податкової інформації,
отриманої в установленому законом
порядку, виявлено факти, які свідчать
про порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи;
у разі проведення зустрічної звірки.

З метою отримання податкової
інформації контролюючі органи мають
право проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Відповідно до Порядку проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12. 2010 р. № 1232 зустрічна звірка
полягає у зіставленні даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби, з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки проводяться у
суб'єктів господарювання, щодо
здійснення операцій з якими під час
перевірки платника податків та зборів
виникають сумніви стосовно факту
здійснення таких операцій або якщо
існують розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

З метою проведення зустрічної звірки
орган державної податкової служби
(ініціатор) надсилає органу державної
податкової служби (виконавцю), на
обліку в якому перебуває суб'єкт
господарювання, запит про проведення
зустрічної звірки для підтвердження
отриманих від платника податків та
зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена
органом державної податкової служби
(ініціатором) самостійно у разі, коли
суб'єкт господарювання перебуває на
обліку в тому ж органі державної
податкової служби, в якому перебуває
платник податків, або в межах одного
населеного пункту.

Орган державної податкової служби
(виконавець), який проводить зустрічну
звірку, складає довідку за наявності
інформації, для отримання якої
надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження. У разі
відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.

Облік запитів на проведення зустрічних
звірок у суб'єктів господарювання
здійснюється органами державної
податкової служби (як ініціаторами, так
і виконавцями).

Довідка про проведення зустрічної
звірки підлягає реєстрації в органах
державної податкової служби (як
ініціатора, так і виконавця).

Ті самі положення містяться у
Методичних рекомендаціях щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
Наказом Державної податкової
адміністрації від 22.04.2011 року № 236.

Позивач вказує, що податковим органом
не було проведено заходи, спрямованих
на проведення зустрічної звірки, не
було здійснено співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, не
складено відповідної Довідки. Вважає,
що фактично відповідачем була
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка, проте останнім не
було додержано порядку для проведення
такої перевірки.

Крім того, позивач зазначає, що
відповідно до роздруківки з ЄДР
відомості про підприємство
підтверджені, місцезнаходження ТОВ
«Клинкор»: 50005, Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, вул.
Орджонікідзе, буд. 21, на час проведення
звірки підприємство знаходилося за
адресою: 54028, м. Миколаїв, вул.
Космонавтів, 81/15, оф.203.

Проте, суд зазначає, що датована
серпнем 2014 р. роздруківка з ЄДР ніяк не
підтверджує місцезнаходження
підприємства на час проведення звірки
(травень 2014 р.) за адресою 54028, м.
Миколаїв, вул. Космонавтів, 81/15, оф.203.

Відповідно до п. 63.3 ст.63 Податкового
кодексу України з метою проведення
податкового контролю платники
податків підлягають реєстрації або
взяттю на облік у контролюючих органах
за місцезнаходженням юридичних осіб,
відокремлених підрозділів юридичних
осіб, місцем проживання особи (основне
місце обліку), а також за місцем
розташування (реєстрації) їх
підрозділів, рухомого та нерухомого
майна, об'єктів оподаткування або
об'єктів, які пов'язані з
оподаткуванням або через які
провадиться діяльність (неосновне
місце обліку).

Згідно з п. 45.2 ст. 45 вказаного Кодексу
податковою адресою юридичної особи
(відокремленого підрозділу юридичної
особи) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

За пп. 4.4.п. 4 Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.04.2011 № 236,
при отриманні від суб'єкта
господарювання (у встановлений ст. 73
Податкового кодексу України термін)
інформації, визначеної у запиті, та її
документального підтвердження
відповідальний підрозділ проводить
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання протягом 3 робочих днів
з дня, наступного за днем отримання
такої інформації та її документального
підтвердження.

У разі встановлення фактів, що не дають
змогу провести зустрічну звірку
суб'єкта господарювання, зокрема у
зв'язку із зняттям з обліку,
встановленням відсутності суб'єкта
господарювання та/або його посадових
осіб за місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання та
вживає відповідних заходів,
передбачених актами ДПС України.

У позові позивачем підтверджено, що
жодні первинні документи податковому
органу не надавалися. З Акту вбачається
про неодноразові проведені заходи щодо
направлення запитів про надання
інформації, за результатами яких було
встановлено відсутність підприємства
за місцезнаходженням.

У зв'язку з встановленням факту
відсутності суб'єкта господарювання за
місцезнаходженням (податковою адресою)
контролюючим органом правомірно
складено Акт про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, що відповідало вимогам
законодавства.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
твердження позивача про фактичне
проведення податковим органом
документальної невиїзної перевірки не
знайшли свого відображення та не
підкріплюються жодними обставинами.

Належних пояснень відносно
відсутності підприємства за
місцезнаходженням (що стало підставою
неможливості проведення зустрічної
звірки) позивачем до суду не надано.

Суд звертає увагу, що посилання
позивача не те, що викладені в Акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання
висновки є хибними, не можуть
прийматися судом з огляду на те, що
такий Акт (так само як і Акт перевірки)
не є рішенням суб'єкта владних
повноважень в розумінні ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не зумовлює виникнення
будь-яких прав і обов'язків для суб'єкта
господарювання. Оцінка Акту, в тому
числі й оцінка дій службових осіб
контролюючого органу щодо його
складання, викладення у ньому
висновків перевірки (звірки), може бути
надана судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого Акта.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
10 вересня 2013 року в справі №21-237а13, що
прийнята за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права.
Вказане судове рішення відповідно до
ст. 244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень та
для всіх судів України.

Судом встановлено, що жодних рішень
відносно позивача податковим органом
не виносилося.

Крім того, суд зазначає, що
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків, не виключає
можливості, в разі не підтвердження
даних первинних бухгалтерських та
інших документів, відносин, виду,
обсягу і якості операцій та
розрахунків, що здійснювалися
суб'єктом господарювання щодо
господарських відносин з платником
податків та зборів, що мало місце в
даному випадку, робити відповідні
висновки у Акті, адже вказаний Акт не
породжує для платника податків
настання будь-яких юридичних
наслідків, не впливає на його права та
обов'язки, оскільки не містить
обов'язкового для суб'єкта
господарювання припису.

Враховуючи викладене, а також те, що в
контексті заявлених позовних вимог не
оскаржуються висновки Акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки, суд не вбачає доцільним
досліджувати зміст викладених в них
обставин та надавати оцінку наданим
позивачем доказів в їх спростування.

За таких обставин, позовна вимога 1
задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог 2 та 3 слід
зазначити наступне.

Судом встановлено, що податковим
органом на підставі Акту здійснено
коригування сум податкового кредиту та
податкових зобов'язань підприємства.
Податкових повідомлень-рішень за
наслідками звірок не приймалося.

Дані обставини відповідачем не
спростовуються.

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Пунктами 1, 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

З наведених положень Кодексу
адміністративного судочинства України
вбачається, що дії суб'єктів владних
повноважень можуть бути оскаржені в
порядку адміністративного
судочинства, якщо такі дії порушують
права, свободи та інтереси позивача.

У частині 1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
та інших положеннях даного кодексу
йдеться про захист не будь-якого
інтересу, а тільки того, що
охороняється законом, визначення якого
наведено у Рішенні Конституційного
Суду від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004р.

Наказом Державної податкової служби
України № 1197 від 24.12.2012 року «Про
введення в експлуатацію інформаційної
системи «Податковий блок» з 01.01.2013 року
було введено в експлуатацію ІС
«Податковий блок» в органах державної
податкової служби всіх рівнів».

Згідно п. 2.1 наказу Державної
податкової служби України № 1197 від
24.12.2012 року «Про введення в
експлуатацію інформаційної системи
«Податковий блок» існуючі
інформаційні системи, в тому числі АС
«Деталізована інформація по платнику
податку на додану вартість щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»,
експлуатувалися паралельно з
інформаційною системою «Податковий
блок» до 31.01.2013 року.

Наказом ДПС України № 1198 від 24.12.2012 року
«Про введення в дію Тимчасового
регламенту експлуатації інформаційної
системи «Податковий блок» з 01.01.2013 р.
затверджено та введено в дію
Тимчасовий регламент експлуатації
інформаційної системи «Податковий
блок».

Суд вважає за необхідне наголосити, що
у податковому праві визнається
критерій добросовісності платника,
який передбачає законність дій
платника у сфері податкових
правовідносин (у тому числі і щодо
формування даних податкового обліку),
доки це не спростовано у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України. Наведене також виключає
можливість застосування до платника
негативних правових наслідків
(зокрема, у вигляді вилучення з
електронної бази даних задекларованих
ним показників) до моменту
донарахування платникові податкового
зобов'язання в порядку ст. 54
Податкового кодексу України та його
узгодження.

Водночас, суд звертає увагу, що
самостійна зміна відповідачем
задекларованих показників у
автоматизованій системі порушує його
права та законні інтереси, оскільки
декларуючи податкові зобов'язання та
податковий кредит, платник податків
має право, щоб задекларовані ним
показники відповідали показникам,
відображеним в електронній базі
податкової звітності. Невідповідність
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань, задекларованих
позивачем у деклараціях з ПДВ,
показникам, відображеним в електронній
базі, шкодить діловій репутації
позивача та може мати негативні
наслідки як для самого платника
податків, так і для його контрагентів.

Відповідно до положень ст. 72,73
Податкового кодексу України для
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності контролюючого
органу використовується інформація, що
надійшла, зокрема, від платників
податків та податкових агентів,
зокрема інформація; що міститься в
податкових деклараціях, розрахунках,
інших звітних документах; що міститься
у наданих великими платниками податків
в електронній формі копіях документів
з обліку доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних із визначенням
об'єктів оподаткування (податкових
зобов'язань), первинних документах, які
ведуться в електронній формі,
регістрах бухгалтерського обліку,
фінансовій звітності, інших
документах, пов'язаних з обчисленням та
сплатою податків і зборів; що міститься
у звітних документах (крім
персоніфікованої статистичної
інформації), які подаються платником
податків органам виконавчої влади
та/або органам місцевого
самоврядування; за результатами
податкового контролю;

Для інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності також
використовується інша інформація,
оприлюднена як така, що підлягає
оприлюдненню відповідно до
законодавства та/або добровільно чи за
запитом надана контролюючому органу в
установленому законом порядку.

Інформація, визначена у ст. 72 цього
Податкового кодексу України,
безоплатно надається контролюючим
органам періодично або на окремий
письмовий запит контролюючого органу у
терміни, визначені пунктом 73.2 цього
Кодексу.

У пп. 14.1.171. п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України вказано, що податкова
інформація - у значенні, визначеному
Законом України «Про інформацію».

Згідно ст. 16 Закону України «Про
інформацію» податкова інформація -
сукупність відомостей і даних, що
створені або отримані суб'єктами
інформаційних відносин у процесі
поточної діяльності і необхідні для
реалізації покладених на контролюючі
органи завдань і функцій у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України. Правовий режим податкової
інформації визначається Податковим
кодексом України та іншими законами.

Конституційний Суд України визначив
поняття «охоронюваний законом
інтерес» як прагнення до користування
конкретним матеріальним та/або
нематеріальним благом, як зумовлений
загальним змістом об'єктивного і прямо
не опосередкований у суб'єктивному
праві простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам (Рішення
Конституційного Суду України «У справі
за конституційним поданням 50 народних
депутатів України щодо офіційного
тлумачення окремих положень частини
першої статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України (справа
про охоронюваний законом інтерес)» від
01.12.2004 р. № 18-рп/2004).

Виходячи зі специфіки податку на
додану вартість, який сплачується у
складі ціни товарів (робіт, послуг),
одна операція з продажу товару
викликає відповідні податкові
наслідки у обох сторін цієї операції,
які є платниками ПДВ, - у продавця -
податкові зобов'язання, а у покупця -
податковий кредит на аналогічну суму.

За таких обставин суд вважає, що
невідповідність показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, що задекларовані
позивачем, показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності, має безпосередній вплив на
права та інтереси позивача, оскільки
так невідповідність може мати для
позивача негативні наслідки, як то
погіршення його ділової репутації, як
належного платника податків, відмова
його контрагентів від подальших
господарських відносин з позивачем з
метою уникнення негативних податкових
наслідків для себе від таких операцій,
тощо, а тому позовні вимоги 2 та 3
підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.
21 Податкового кодексу України посадові
особи контролюючих органів зобов'язані
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з
Податковим кодексом України та іншими
законами і нормативними актами.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до положень ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
У адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою
Європейського суду з прав людини. Так, у
пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у
справі «Компанія «Вестберґа таксі
Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд
визначив, що «…адміністративні суди,
які розглядають скарги заявників
стосовно рішень податкового
управління, мають повну юрисдикцію у
цих справах та повноваження скасувати
оскаржені рішення. Справи мають бути
розглянуті на підставі поданих
доказів, а довести наявність підстав,
передбачених відповідними законами,
для призначення податкових штрафів має
саме податкове управління.».

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд приходить висновку
про часткове задоволення
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Клинкор»
до Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про визнання
протиправними та неправомірними дії,
зобов'язання вчинити певні дії, -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області щодо коригування (виключення)
на підставі Акту від 21.05.2014 р.
№85/14-02-22-01/38790596 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Клинкор» () щодо
формування податкового кредиту з
контрагентами-постачальниками та
податкових зобов'язань з контрагентами
- покупцями за період з 26.06.2013 р. по 05.05.2014
р. з електронної бази даних
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і хорів України «Податковий
блок» та інших будь-яких електронних
баз та систем даних суми податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, які
визначені ТОВ «Клинкор» у податкових
деклараціях за період з 26.06.2013 р. по
05.05.2014 р. (включно);

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
відновити в електронній базі даних
Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» та в будь-яких інших електронних
базах та системах даних показники
податкової звітності ТОВ «Клинкор»
(), зазначених останнім в
податкових декларації за період з
26.06.2013 р. по 05.05.2014 р.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили 03.09.14 Суддя З
оригіналом згідно Помічник судді
В.С. Парненко В.С. Парненко
Ю.Ю. Ковтун