Справа № 2а-5618/10/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/36529/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Гончарук І.Ю.,

представника позивача Паца В.О.,

представника відповідача
Корчинської М.В.,

прокурора Куліба О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 29.06.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.05.2011 по
справі №2а-5618/10/2670 за позовом
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
третя особа - Спеціалізована державна
податкова інспекція у місті Києві по
роботі з великими платниками податків,
за участю Прокуратури міста Києва, про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., пояснення представників сторін та
прокурора, перевіривши доводи
касаційної скарги щодо дотримання
правильності застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
29.06.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.05.2011, у
задоволенні позовних вимог
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
третя особа - Спеціалізована державна
податкова інспекція у місті Києві по
роботі з великими платниками податків,
за участю Прокуратури міста Києва, про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
17.04.2009 №5 відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» 16.06.2011 звернулась з касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, який ухвалою від 24.06.2011
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
29.06.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31.05.2011, прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті
4, статті 5, підпункту 17.1.7 пункту 17.1
статті 17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», пункту 4.1.1 Порядку
оформлення результатів проведення
митними органами на підприємствах
перевірок системи звітності та обліку
товарів і транспортних засобів, що
переміщуються через митний кордон
України, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30.03.2006 №254, пунктів 11, 14
Порядку митного контролю та митного
оформлення природного газу, що
переміщується через митний кордон
України трубопровідним транспортом,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.12.2003 №1958,
підпункту 7.3.6 пункту 7.3 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», частини третьої статті 70
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до приписів статті 55
Кодексу адміністративного судочинства
України здійснено заміну відповідача -
Київську регіональну митницю її
правонаступником - Київською
міжрегіональною митницею Міндоходів.

Перевіривши матеріалами справи,
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів, дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що внаслідок перевірки
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України», результати якої
оформлені актом перевірки від 16.10.2008
№0006/8/124000000/, митницею прийнято
податкові повідомлення від 20.10.2008 №22,
яким позивачу визначено податкове
зобов'язання за платежем ПДВ з товарів,
ввезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності,
у розмірі 365575266,05грн. основного платежу
та 73115053,21 грн. штрафних (фінансових)
санкцій, та від 20.10.2008 №23, яким позивачу
визначено податкове зобов'язання в
розмірі 693635397,18грн. основного платежу
та 69363539,72 грн. штрафних (фінансових)
санкцій.

Енергетичною регіональною митницею
складено акт від 17.04.2009 №2 про порушення
Національною акціонерною компанією
«Нафтогаз України» строків сплати
узгодженого податкового зобов'язання,
визначеного на підставі податкових
повідомлень від 20.10.2008 №22 та №23.

На підставі вказаного акту та
відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1
статті 17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» Енергетичною
регіональною митницею винесено
податкове повідомлення від 17.04.2009 №5,
яким визначено штраф за платежем
податок на додану вартість з товарів,
ввезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності
у розмірі 100000000,03грн. (50% погашеної суми
податкового боргу в сумі 200000000, 05 грн.
за затримку сплати на 108 календарних
дні).

Не погоджуючись з вказаним
повідомленням позивач оспорив його до
Енергетичної регіональної митниці та
до Державної митної служби України,
рішеннями яких податкове повідомлення
форми від 17.04.2009 №5 залишено без змін, а
скарги позивача - без задоволення.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3
статті 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» у разі визначення
податкового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах «а» - «в» підпункту 4.2.2
пункту 4.2 статті 4, платник податків
зобов'язаний погасити нараховану суму
податкового зобов'язання протягом
десяти календарних днів від дня
отримання податкового повідомлення,
крім випадків коли протягом такого
строку такий платник податків
розпочинає процедуру апеляційного
узгодження.

Податкові повідомлення від 20.10.2008 №22 та
№23 оскаржені позивачем в процедурі
адміністративного оскарження до
Енергетичної регіональної митниці та
Державної митної служби України.

Рішенням про результати розгляду
повторної скарги від 15.12.2008 №11/2-15/13712
Державна митна служба України залишила
без змін податкові повідомлення від
20.10.2008 №22 та №23., а скаргу Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» без задоволення. Судами
встановлено, що зазначене рішення
отримано позивачем 19.12.2008.

Відповідно до підпункту 5.2.4 пункту 5.2
статті 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» день закінчення
процедури адміністративного
оскарження вважається днем узгодження
податкового зобов'язання платника
податків.

Згідно з підпунктом 5.3.2 пункту 5.3 статті
5 зазначеного Закону у випадках
апеляційного узгодження суми
податкового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити її узгоджену суму, а також
пеню та штрафні санкції за їх наявності
протягом десяти календарних днів,
наступних за днем такого узгодження.

Таким чином, враховуючи, що днем
узгодження податкових зобов'язань,
визначених податковими повідомленням
від 20.10.2008 №22 та №23 є 19.12.2008, граничним
строком сплати узгодженого
податкового зобов'язання є 29.12.2008.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням Енергетичної
регіональної митниці від 31.12.2008 №1 з
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» було списано
327615274,42грн. пені та 933082585,89 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, нарахованих
станом на 18.12.2008 за платежем ПДВ з
товарів, ввезених на територію України
СПД. У зв'язку із списанням вказаних сум
відбулось списання нарахованих сум за
податковим повідомленням від 20.10.2008 №22
в сумі 73115053,21грн. та частково за
податковим повідомленням від 20.10.2008 №23
в сумі 69363539,72грн.

Національною акціонерною компанією
«Нафтогаз України» 16.04.2009 подано ВМД на
частину природного газу, переміщеного
у вересні 2008 року, митне оформлення
якого здійснено за ВМД №124000002/9/020024. При
цьому відбулось часткове погашення
вищезазначеного боргу на суму 200000000,05
грн.

Таким чином, граничний строк сплати
вказаного податкового зобов'язання був
29.12.2008, а фактична сплата відбулася
16.04.2009 року, кількість прострочених
днів 108.

Відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1
статті 17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» у разі коли платник
податків не сплачує узгоджену суму
податкового зобов'язання протягом
граничних строків, визначених цим
Законом, такий платник податку
зобов'язаний сплатити штраф у таких
розмірах: при затримці, що є більшою 90
календарних днів, наступних за
останнім днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Враховуючи викладене, суди дійшли
обґрунтованого висновку щодо
правомірності нарахування позивачу
штрафу в розмірі 100000000,03грн. на підставі
податкового повідомлення від 17.04.2009 №5.

Окрім того, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо
необґрунтованості посилань позивача
на процедурні порушення прийняття
оскаржуваного рішення, пов'язаних з
неотриманням копії акту перевірки,
оскільки відповідно до Порядку дій
митних органів при несвоєчасному
погашенні платниками податків
податкових зобов'язань, затвердженого
наказом Державної митної служби
України від 11.05.2006 №370 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 29.05.2006 за №614/12488, на
митні органи не покладається обов'язок
направлення платнику податків акту про
порушення платником податків строків
сплати узгодженого податкового
зобов'язання, а лише обов'язок
направити податкове повідомлення.

Колегія суддів також звертає у вагу на
те, що у будь-якому разі наявність
процедурних порушень при проведенні
перевірки не звільняє позивача від
відповідальності за виявлені в ході
такої перевірки правопорушення.

Враховуючи викладене, висновки судів
попередніх інстанцій про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
є правильними.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29.06.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.05.2011 по
справі №2а-5618/10/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв