Справа № 872/17279/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2014 рокусправа № 808/6587/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова
С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Прокурора
Запорізької області на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2013
року по справі 808/6587/13-а за
адміністративним позовом
Мелітопольського міжрайонного
прокурора, в інтересах держави, в особі
Мелітопольського районного центру
зайнятості до Фермерського
господарства "Юторія" про визнання
недійсним договору від 09.12.2011 та
стягнення коштів отриманих за
договором, -

ВС Т А Н О В И В:

Мелітопольський міжрайонний прокурор
звернувся до Запорізького окружного
адміністративного суду із позовом, в
інтересах держави, в особі
Мелітопольського районного центру
зайнятості до Фермерського
господарства "Юторія" про визнання
недійсним договору № 054 від 09.12.2011
про працевлаштування безробітного з
наданням дотації та стягнення з
відповідача суми коштів, отриманих за
договором дотації у розмірі 17 040,37 грн..

Постановою Зпорізького окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2013
року в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано відсутністю підстави для
задоволення позовних вимог, оскільки
ФГ "Юторія" доведена правомірність
використання отриманих державних
коштів у вигляді дотації.

Не погодившись з постановою суду,
Прокурор Запорізької області подав
апеляційну скаргу.

Посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
постанову суду та прийняти нову, якою у
задоволені позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні
підтримав доводи, викладені в його
апеляційній скарзі, просив скасувати
оскаржену постанову, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову в
повному обсязі.

Представник позивача підтримав
апеляційну скаргу.

Представник відповідача про час і
місце апеляційного розгляду справи
повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення, в
судове засідання не з'явився.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України,
нез'явлення в судове засідання
представників сторін апеляційної
скарги не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
05.12.2011 ФГ "Юторія" до Мелітопольського
районного центру зайнятості подано
звітність форми №3-ПН "Звіт про
наявність вакансій", у якій визначено 2
вакантних місця за професією підсобний
робітник (під дотацію) та тракторист.

Відповідно до п.10 Порядку надання
роботодавцю дотації на створення
додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних ФГ
"Юторія" до МРЦЗ подано документи, на
підставі яких 08.12.2011 комісією з питань
надання роботодавцям дотації на
працевлаштування безробітних
рекомендовано директору МРЦЗ укласти
договір з ФГ "Юторія" щодо
працевлаштування безробітного ОСОБА_1
на умовах отримання дотації.

09.12.2011 між МРЦЗ та ФГ "Юторія" укладено
договір про працевлаштування
безробітного з наданням дотації,
згідно якого відповідач
працевлаштовує на постійну роботу за
направленням МРЦЗ безробітного
ОСОБА_1, а МРЦЗ надає дотацію
Роботодавцю на створення додаткового
робочого місця для працевлаштування
безробітного у розмірі витрат на
заробітну плату прийнятої за
направленням державної служби
зайнятості особи.

Перевіркою книги наказів ФГ "Юторія" за
вересень 2011 року встановлено, що
наказом №36 від 06.09.2011 на посаду
підсобного робітника прийнято ОСОБА_2,
якого наказом №38 від 20.09.2011 - звільнено
за власним бажанням.

На вакантне місце підсобного
робітника, у зв'язку з звільненням
ОСОБА_2, наказом №40 від 20.09.2011 - прийнято
ОСОБА_3, який працював на вказаній
посаді в ФГ "Юторія" до 29.09.2011 (наказом
№43 від 29.09.2011 - звільнено за власним
бажанням).

Тобто, з 29.09.2011 місце підсобного
робітника в ФГ "Юторія" стало вакантним.

ОСОБА_1 працевлаштовано ФГ "Юторія" за
направлення МРЦЗ та на підставі
вищевказаного договору на вакантне
місце, яке стало вільним, у зв'язку зі
звільненням підсобного робітника
ОСОБА_3 (29.09.2011), що підтверджується
записами в книзі наказів господарства
та його трудовій книжці,
розрахунковими відомостями за
вересень-грудень 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" Фондом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття може надаватися
дотація роботодавцям для
працевлаштування безробітних, у тому
числі молоді на перше робоче місце у
розмірі витрат на заробітну плату
прийнятих за направленням державної
служби зайнятості осіб (але не вище за
середній рівень у галузях національної
економіки відповідної області) в
розрахунку на рік. Можливості та обсяги
надання дотацій визначаються
правлінням Фонду виходячи з
фінансового стану Фонду. Порядок
надання роботодавцю дотації для
працевлаштування безробітних, у тому
числі молоді на перше робоче місце
встановлюється спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики за погодженням з
правлінням Фонду.

Механізм надання роботодавцю дотації
для працевлаштування безробітних
визначено Порядком надання
роботодавцю дотації на створення
додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 10.01.2001 № 1 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 26.01.2001 за
№75/5266 (далі - Порядок).

Пункт 3 Порядку дає визначення терміну
"дотація" - це кошти Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, надані
роботодавцю, що створює додаткові
робочі місця для працевлаштування
безробітних за направленням державної
служби зайнятості, на покриття витрат
на заробітну плату прийнятих на них
осіб.

Додаткове робоче місце - це робоче
місце, на яке прийнята на постійну
роботу особа за направленням державної
служби зайнятості з числа
зареєстрованих безробітних за умови
відсутності у роботодавця скорочення
чисельності працюючих за професією
(спеціальністю), за якою
працевлаштовується безробітний (для
фізичних осіб-підприємців - за умови
використання ним найманої праці),
протягом останніх 3 місяців (п. 3 Порядку
(в редакції Порядку зі змінами
внесеними згідно з наказом Мінпраці та
соціальної політики № 150 від 22.04.2011
року)).

Виходячи з викладеного, законодавством
при вирішення питання про надання
роботодавцю дотації у зв'язку з
працевлаштуванням безробітного
визначені чіткі вимоги щодо особи
безробітного та робочого місця.

Так, безробітний повинен бути
направленим до роботодавця державною
службою зайнятості з числа
зареєстрованих безробітних.

Відповідно до п. 4 Порядку дотація може
надаватися роботодавцю за умови
працевлаштування на строк понад два
роки безробітних, які перебували на
обліку в державній службі зайнятості
як безробітні не менше 1 місяця.

Судом першої інтонації встановлено, що
безробітний ОСОБА_1 на момент укладення
договору відповідав зазначеним
вимогам.

Пунктом 6 Порядку визначено умови, за
яких дотація роботодавцям не
надається.

Зокрема, дотація не може надаватися
роботодавцям, які перебувають на
обліку платників внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття та/або єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування менше 3 місяців;
мають заборгованість за страховими
внесками на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття та/або із сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування; які
протягом останніх 3 місяців
скорочували чисельність працівників
за професією (спеціальністю), за якою
відповідно до направлення державної
служби зайнятості працевлаштовується
безробітний, а фізичним особам -
підприємцям - якщо вони не
використовували найману працю
протягом останніх 3 місяців; дотація не
надається бюджетним організаціям.

Інших обмежень щодо роботодавців, яким
може надаватися дотація, не
передбачено.

Трудові відносини працівників регулює
Кодекс законів про працю України (КЗпП
України). Вимогу щодо скорочення
чисельності працівників слід розуміти
як розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу у зв'язку зі
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідації,
реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників
(пункт 1 статті 40 КЗпП України).

Звільнення працівника за власним
бажанням з вищезазначеної посади не
залежить від волевиявлення
роботодавця, підстави вважати, що на
підприємстві відбувалося скорочення
працівників - відсутні.

Оскільки звільнення працівника за
власним бажанням з вищезазначеної
посади не залежить від волевиявлення
роботодавця, підстави вважати, що на
підприємстві відбувалося скорочення
працівників - відсутні.

Таким чином, дотацію на створення
додаткового робочого місця ТОВ ФГ
"Юторія" було отримано відповідно до
вимог чинного законодавства і
будь-яких порушень вищенаведених норм
права судом встановлено не було.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, щодо
відсутності підстав для визнання
договору дотації та стягнення з
відповідача суми коштів, отриманих за
договором дотації у розмірі 17040,73 грн.,
оскільки на момент працевлаштування
громадянина ОСОБА_1 робоче місце, на яке
він був працевлаштований було вільним
і за спеціальністю підсобний робітник
в період часу з 01 червня 2011 року до 09
грудня 2011 року у ФГ "Юторія" скорочення
чисельності працівників не
здійснювалося.

Правомірність зазначеного договору
також не заперечувалась й позивачем, в
інтересах якого прокурор звернувся до
суду.

З урахуванням приведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судовому засідання усіх
обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правового обґрунтування,
покладеного в основу судового рішення,
тому не можуть бути підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 196, п.1.ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Прокурора
Запорізької області на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2013
року по справі 808/6587/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2013
року по справі 808/6587/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай