Справа № 824/2299/14-а
Суддя: Огородник Анатолій Петрович
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 липня 2014 р. м. Чернівці
Справа № 824/2299/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Огородника А.П.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернівцях до Відкритого
акціонерного товариства "Чернівецьке
АТП 17761" про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в
м.Чернівцях звернулось до суду з
позовом до відкритого акціонерного
товариства "Чернівецьке
автотранспортне підприємство №17761" про
стягнення заборгованості.

Посилаючись на наявність
заборгованості за червень 2014 року щодо
сплати Пенсійному фонду України
витрат, пов'язаних з доставкою і
виплатою пільгової пенсії, призначеної
на підставі пункту "б" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
колишньому працівнику підприємства
ОСОБА_1, управління Пенсійного фонду
України в м.Чернівцях просить суд
стягнути з відкритого акціонерного
товариства "Чернівецьке
автотранспортне підприємство №17761"
кошти в сумі 727,57 грн.

Судом у відповідності до вимог ч. 3 ст.
183-2 КАС України застосовано скорочене
провадження в справі про що
відповідачу було направлено
відповідну ухвалу та запропоновано
подати заперечення на позов, або заяву
про визнання позову. Ухвала про
відкриття скороченого провадження у
справі направлялась відповідачу за
адресою, внесеною до відповідного
державного реєстру. Однак конверт із
зазначеною ухвалою повернувся до суду
з відміткою "за зазначеною адресою не
проживає".

Відповідно до частини восьмої статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України вважається, що повістку
вручено юридичній особі, якщо вона
доставлена за адресою, внесеною до
відповідного державного реєстру, або
за адресою, яка зазначена її
представником, і це підтверджується
підписом відповідної службової особи.

Згідно частини одинадцятої статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відповідач заяву про визнання позову
або заперечення на позовну заяву не
надіслав. Оскільки заперечень з боку
відповідача не надходило, суд, згідно
ч.5, ст.183-2 КАС України, розглядає справу
у порядку скороченого провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
всебічно та повно з'ясувавши всі
обставини справи, об'єктивно оцінивши
докази, що мають юридичне значення для
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відкрите
акціонерне товариство "Чернівецьке
автотранспортне підприємство №17761" є
юридичною особою, ідентифікаційний код
якої 05482363, місце знаходження:
вул.М.Олімпіади, 1-А, м.Чернівці, 58000.

Згідно повідомлення від 17 грудня 2012
року відповідач є платником єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

З трудової книжки громадянина ОСОБА_1
вбачається, що він працював у
відкритому акціонерному товаристві
"Чернівецьке автотранспортне
підприємство №17761" на посаді кочегара у
період з 07 вересня 1981 року по 31 травня
1987 року; з 01 січня 1988 року по 31 березня
1988 року; з 01 січня 1989 року по 31 березня
1989 року; з 01 січня 1990 року по 31 грудня 1995
року.

Згідно довідки №1 від 04 лютого 2013 року,
яка видана відкритим акціонерним
товариством "Чернівецьке
автотранспортне підприємство №17761",
ОСОБА_1 працював кочегаром котельні на
вугіллі та сланці на підприємстві
повний робочий день.

Так, посада кочегара котельні на
вугіллі та сланці передбачена Списком
№2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників із шкідливими і важкими
умовами праці, зайнятість в яких дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991
року №10.

Згідно протоколу «Про призначення
пенсії» №351 від 07 березня 2013 року
вказаній особі було призначено пенсію
за віком на пільгових умовах на
підставі пункту "б" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
умова призначення - "робота за Списком
№2".

За червень 2014 року ОСОБА_1 органом
Пенсійного фонду України було
виплачено пенсію, з урахуванням
фактичних витрат на її виплату та
доставку, на загальну суму 727,57 грн.

Оскільки відповідач в добровільному
порядку не сплатив витрати, пов'язані з
доставкою і виплатою пільгових пенсій
в сумі 727,57 грн, управління Пенсійного
фонду України в м.Чернівцях звернулось
до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд
застосовує наступні положення закону
та робить відповідні висновки.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 09
липня 2003 року №1058-ІV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

На даний момент такий закон не
прийнято, тому згідно із пунктом 2
розділу XV Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеними в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно пункту "б" частини першої статті
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць.

Відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється у
порядку, визначеному Інструкцією про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженою
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі -
Інструкція № 21-1).

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції №21-1
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в таких розмірах:
для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції №21-1
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

На адресу відповідача надіслано
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" призначених відповідно
до п.п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з 2014 року, який
отримано підприємством, однак,
зазначену в розрахунку суму
відповідачем не сплачено, у зв'язку з
чим і утворилась заборгованість у
розмірі 727,57 грн., яка в добровільному
порядку не була погашена.

Згідно пункту 6.8. Інструкції №21-1
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.9 Інструкції №21-1 передбачено,
що у разі призначення пенсій на
пільгових умовах особам, які мають
необхідний стаж роботи не за місцем
призначення цієї пенсії, орган
Пенсійного фонду за місцем призначення
пенсії надсилає повідомлення згідно з
додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї
Інструкції для зазначених підприємств
у двох примірниках через орган
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
цього підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Крім цього, слід зазначити, що
відповідно до пунктів 1, 2 статті 1
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" від 26
червня 1997 року №400/97-ВР, який визначає
порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є, зокрема: суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднання,
бюджетні, громадські та інші установи
та організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників; філії,
відділення та інші відокремлені
підрозділи платників податку,
зазначених у пункті 1 цієї статті, що не
мають статусу юридичної особи,
розташовані на території іншої, ніж
платник зборів, територіальної
громади.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1
статті 2 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до абзацу третього пункту 1
статті 4 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону встановлюються ставка збору у
розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього
Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, борг
відкритого акціонерного товариства
"Чернівецьке автотранспортне
підприємство №17761" перед Пенсійним
фондом України по відшкодуванню витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту "б"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", складає 727,57 грн., що
підтверджується розрахунком
заборгованості.

Згідно із пунктом 4 частини третьої
статті 129 Конституції України однією із
основних засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає
заявлені управлінням Пенсійного фонду
України в м.Чернівцях позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене, повно,
всебічно дослідивши докази по справі,
об'єктивно оцінивши їх, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанови суду, прийняті в порядку
скороченого провадження, виконуються
негайно.

Керуючись статтями 11, 71, 79, 86, 94,
158-162, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м.Чернівцях
до відкритого акціонерного товариства
"Чернівецьке автотранспортне
підприємство №17761" про стягнення
заборгованості задовольнити повністю.

2.Стягнути з відкритого акціонерного
товариства "Чернівецьке
автотранспортне підприємство №17761"
(58000, м.Чернівці, вул.М.Олімпіади, 1-А, ) на користь управління
Пенсійного фонду України в м.Чернівцях
(58000, м.Чернівці, вул.Головна, 205, , р/р 9540 в ПАТ
"Державний Ощадний банк України", МФО
356334) витрати на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах, за червень 2014 року у розмірі 727
(сімсот двадцять сім) грн 57 коп.

3. Постанова підлягає негайному
виконанню.

4. Копію постанови направити
сторонам.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

Відповідно до статті 186 КАС України
апеляційна скарга подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення.

Ч. 8 ст. 183-2 встановлено, що строк для
подання апеляційної скарги стороною
або іншою особою, яка брала участь у
справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Суддя
А.П.Огородник