Справа № 2а-38/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2014 рокусправа № 2а-38/09

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 15 травня
2009 року у адміністративній справі №
2а-38/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Томаківської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області та Головного Управління
Державного казначейства України в
Дніпропетровській області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Томаківського
районного суду Дніпропетровської
області від 15 травня 2009 року частково
задоволено позов ОСОБА_1, визнано
неправомірними дії відповідача щодо
виплати позивачці допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 09.07.2007 р. по
31.12.2007 р. та зобов'язано відповідача
сплатити ОСОБА_1 недоплачену допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 09.07.2007 р. по
31.12.2007 р. в сумі 1896,41 грн. В іншій частині
вимог позивачки судом відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивач подав
апеляційну скаргу, посилаючись на те,
що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права. А тому просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
задовольнити її позовні вимоги у
повному обсязі.

При перегляді справи в апеляційному
порядку колегією суддів встановлено,
що предметом спору по цій справі є
неправомірність дій територіального
органу праці та соціального захисту
населення щодо призначення,
нарахування та виплати позивачці у
період 2007-2008 р.р. державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірах менших ніж
це визначено ст.15 Закону України "Про
державну допомогу сім`ям з дітьми".

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка є застрахованою особою і у
зв'язку з народженням нею 23.09.2006 року
дитини з листопада 2006 р. знаходить у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, а на
обліку Управління праці та соціального
захисту населення Томаківської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області перебуває з
квітня 2007 року.

Статтею 5 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" визначено, що
всі види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника),
а відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 16 січня 2007р. № 32
"Питання виплати застрахованим особам
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку" УПСЗН з 2 кварталу 2007 р.
зобов'язані виплачувати спірну
допомогу застрахованим особам за
рахунок коштів субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам на виплату
допомоги сім'ям з дітьми,
малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з
дитинства, дітям-інвалідам та
тимчасової державної допомоги дітям.

Статтею 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" встановлено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, а відповідно до
ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Відповідно до статті 56 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007
рік"від 19 грудня 2006 року № 489 допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" здійснюється за рахунок
коштів відповідної субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам -
у розмірі, що дорівнює різниці між 50
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Статтею 71 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006, № 489
зупинена на 2007 рік дія статті 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням", статті 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми".

Рішенням Конституційного Суду України
N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі N
1-29/2007 про соціальні гарантії громадян
були визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) статті 56, 71 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року N 489.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковими до виконання на
території України, остаточними, не
можуть бути оскаржені та мають
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Отже, з 9 липня 2007 року відновлена дія
статті 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" від 21
листопада 1992 року № 2811-ХІІ, за якою
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років та дія ст. 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" за
якою розмір допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку не повинен бути меншим за розмір
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Статтею 62 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" затверджений
на 2007 рік прожитковий мінімум для дітей
віком до 6 років: з 1 січня - 434 гривні, з 1
квітня - 463 гривні, з 1 жовтня - 470 гривень.

Таким чином, починаючи з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року при здійсненні виплати
допомоги сім'ям з дітьми до досягнення
ними трирічного віку відповідач
повинен був враховувати зазначені
суми.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем позивачці нараховувалася
у період 2007-2008 р.р. допомогу відповідно
до положень ч.2 ст.56 та п.14 ст.71 Закону
України "Про державний бюджет України
на 2007 рік" та п.23 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України". А саме,
відповідачем було виплачено позивачці
допомогу у період: квітня-липня 2007 р. -
по 554,03 грн. щомісячно, у серпні 2007 р. -
557,64 грн., у вересні 2007 р. - 559,45 грн., у
жовтні 2007 р. - 136,13 грн., у листопаді 2007 р.
- 140,05 грн., у грудні 2007 р. - 144,10 грн., у
період січня-грудня 2008 р. - по 144,10 грн.
щомісячно.

Задовольняючи позов по цій справі
частково, суд першої інстанції повно
встановивши обставини по справі та
проаналізувавши дії та бездіяльність
відповідача після ухвалення
Конституційним Судом України Рішення
№ 6-рп від 09.07.2007 р. та Рішення № 10-рп від
22.05.2008 р., прийшов до правильних
висновків про наявність права у
позивачки на отримання допомоги по
догляду за дитиною до трьох років у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до шести років у період з
09.07.2007 року по 31.12.2007 року і про
незаконність дій відповідача щодо
ігнорування рішення Конституційного
Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р., а
також про правомірність дій
відповідача у період 2008 року.

Законність та обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
наведеній частині є беззаперечною,
оскільки право позивачки на отримання
допомоги по догляду за дитиною до трьох
років у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до шести років у період
з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року вже було
підтверджено Рішенням Конституційного
Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р., яким
визнані неконституційним положення
п.14 ст.71 та ч.2 ст.56 Закону України "Про
державний бюджет України на 2007 рік", що
встановлювали інший розмір виплати
допомоги.

Враховуючи, що вказане рішення
Конституційного суду України має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статі зазначеного закону, що визнані
неконституційними, суд першої
інстанції правильно встановив, що при
розрахунку розміру допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідачу слід було
керуватися ст.15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" в
редакції діючій до набрання законної
сили Законом України "Про державний
бюджет України на 2007 рік", згідно якої:
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Відповідно до ч.2 ст.150 Конституції
України до повноважень
Конституційного Суду України належить:
офіційне тлумачення Конституції
України та законів України. З питань,
передбачених цією статтею,
Конституційний Суд України ухвалює
рішення, які є обов'язковими до
виконання на території України,
остаточними і не можуть бути оскаржені.

Згідно п.2 Рішення Конституційного Суду
України № 15-рп/2000 від 14.12.2000 р. положення
наведеної норм Конституції України
щодо виконання рішень Конституційного
Суду України необхідно розуміти так, що
закони, інші правові акти або їх окремі
положення, визнані за цими рішеннями
неконституційними, не підлягають
застосуванню як такі, що відповідно до
частини другої статті 152 Конституції
України втратили чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Положеннями ч.2 ст.70 Закону України "Про
Конституційний Суд України" щодо
порядку виконання рішень, висновків
Конституційного Суду України треба
розуміти як право Конституційного Суду
України у разі необхідності визначити
у своєму рішенні, висновку порядок і
строки його виконання та покласти
обов'язок на відповідні державні
органи забезпечити це виконання. При
цьому незалежно від того, чи визначено
в рішенні, висновку Конституційного
Суду України порядок його виконання,
відповідні державні органи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскарженим.

Органи управління праці та соціального
захисту населення, які працюють в
умовах як централізованої, так і
децентралізованої виплати коштів
призначеної соціальної допомоги, пільг
та компенсацій, у тому числі: державної
допомоги сім'ям з дітьми - є органами
виконавчої влади і, відповідно, їх
діяльність має підпорядковуватись
вимогам наведеної норми Конституції та
вимогам Закону України "Про державну
допомогу сім`ям з дітьми", яким
встановлено гарантований державою
рівень матеріальної підтримки сімей з
дітьми шляхом надання державної
грошової допомоги з урахуванням складу
сім'ї, її доходів та віку дітей і
спрямований на забезпечення
пріоритету державної допомоги сім'ям з
дітьми у загальній системі соціального
захисту населення.

Таким чином, оскільки функції з
призначення, нарахування та виплати
допомоги по догляду за дитиною згідно
Закону України "Про державну допомогу
сім`ям з дітьми" діючим законодавством
покладено саме на органи праці та
соціального захисту населення, доводи
відповідача по справі стосовно
неможливості залучення його по справі
відповідачем - є безпідставними та не
відповідають дійсним обставинам по
справі, а також суперечать приписам
ст.19 Конституції України якою
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах наданих йому
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлений судом першої
інстанції факт нарахування та виплати
позивачці у період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р.
щомісячної державної допомоги у
розмірі нижчому, ніж це визначено
законом, колегія суддів вважає
правильними висновки суду про
обов'язок відповідача до нарахувати та
виплатити позивачці суму
недоотриманої нею допомоги за вказаний
період часу виходячи із прожиткового
мінімуму встановленого для дітей віком
до 6 років з 09.07.2007 р. у розмірі 463 грн. та
з 01.10.2007 р. по 31.12.2007 р. у розмірі 470 грн.,
за відрахуванням отриманих позивачкою
сум допомоги у період липня-грудня 2007 р.
В наведеній частині рішення суду
належним чином мотивовано і за своїм
змістом та формою відповідає вимогам
матеріального закону, а тому
апеляційна скарга позивача підлягає
залишенню без задоволення.

Таким чином, вищенаведене свідчить про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги відповідача та
відповідно відсутності підстав для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції в наведеній частині.

Разом з тим, виходячи з завдань та
компетенції адміністративного суду,
який не має право приймати рішення
замість суб'єкта владних повноважень,
колегія суддів вважає за необхідне
виключити з резолютивної частини
постанови суму недоотриманої
позивачкою допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, зазначену судом у розмірі 1896,41
грн.

Що стосується рішення суду першої
інстанції про відмову у задоволені
позову ОСОБА_1 щодо захисту її прав на
отримання допомоги по догляду за
дитиною за 2008 р., колегія суддів вважає
постанову суду в цій частині законною
та обґрунтованою, оскільки відповідно
до Розділу 2 "Внесення змін до деяких
законодавчих актів України Закону
України "Про державний бюджет України
на 2008 рік" (№ 107), п. 23, у Законі України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
у статті 13 слова "не застрахована в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування"
виключені та частина перша статті 15
викладена в такій редакції: "Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі,
що дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку
на одну особу за попередні шість
місяців, але не менше 130 гривень", а
пункт 3 розділу VIII "Прикінцеві
положення" викладений у такій редакції:
"Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50
відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців".

Згідно п.24 Закону № 107 у Законі України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" статті 40-44 виключені.

Таким чином з 01.01.2008 р. існує норма
закону відповідно до якої спірні
правовідносини регулюються тільки
Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", функції по виплаті
допомоги до догляду за дитиною
покладені на УПСЗН і допомога
виплачується саме за рахунок
державного бюджету.

Питання щодо порядку призначення
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
регулюється постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 "Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми" зі змінами
внесеними, постановою Кабінету
Міністрів України від 22 лютого 2008 року
№ 57.

Відповідно до цієї постанови з 01.01.2008 р.
і застрахованим і незастрахованим
особам допомогу сплачує УПСЗН.

За Порядком фінансування видатків
місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного
бюджету, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 4
березня 2002 року № 256, виплата допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку здійснюється за
рахунок субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам. Перерахування
коштів допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
безпосередньо на рахунки населення
здійснюють територіальні управління
праці та соціального захисту населення
з реєстраційних рахунків за кодом
тимчасової функціональної
класифікації видатків 090303 "Допомога на
догляд за дитиною віком до 3 років".

Рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані
такими, що не відповідають Конституції
України положення, зокрема пунктів 24-34
розділу 11 "Внесення змін до деяких
законодавчих актів України" Закону
України "Про державний бюджет на 2008
рік".

Тобто ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" є чинною, але також є
чинними вказані норми Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Згідно статті 2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" суб'єктами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням є застрахована особа,
страхувальник та страховик.

При цьому, страховиком є Фонд
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі - Фонд). За
частиною 3 статті 9 вказаного закону
Фонд є некомерційною самоврядною
організацією.

Частиною 1 статті 19 Закону № 2240-III
передбачено, що основним джерелом
формування коштів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, є страхові внески
страхувальників-роботодавців і
застрахованих осіб, що сплачуються на
умовах і в порядку, передбачених цим
Законом.

Фонд соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
відповідно до Постанови КМУ № 32 від 16
січня 2007 р. у 1 кварталі 2007 р. виплачував
спірну допомогу за рахунок субвенцій,
що перераховувалися УПСЗН на рахунки
Фонду, а починаючи з 2 кв. 2007 року, не
здійснює виплату допомоги. З цього часу
страхувальники (суб'єкти
господарювання) не мають права
здійснювати призначення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за рахунок коштів
Фонду та відображати ці витрати в
звітності по коштах
загальнообов'язкового державного
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням

З прийняттям змін у законодавстві, що
регулює правовідносини, які виникли
між сторонами, Фонд з квітня 2007 року вже
не виконує функції щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною до 3
трьох років застрахованим особам.
Спірна допомога виплачується за
рахунок держави і саме держава узяла
функцію такі виплати здійснювати.

Правові норми Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" в
редакції Закону України "Про державний
бюджет України на 2008 рік" у часі
прийняті пізніше за ст. 43 Закону № 2240,
вони повністю узгоджуються з іншими
нормативними актами, які визначають
порядок сплати допомоги і джерела
фінансування цих виплат, а тому
аналізуючи викладені обставини,
враховуючи що законодавством функція
виплати допомоги по догляду за дитиною
визначена як державна, судова колегія
вважає необхідним в даному випадку
застосовувати і щодо застрахованих
осіб і щодо незастрахованих осіб
положення про розмір спірної допомоги,
які визначені лише ст. 15 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Порушень цієї норми з боку відповідача
у 2008 р. судом не встановлено, а тому в
частині визнання дій УПСЗН щодо
виплати щомісячно допомоги по догляду
за дитиною у розмірі меншому за
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років протягом 2008 р.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Томаківського районного
суду Дніпропетровської області від 15
травня 2009 року - залишити без змін,
виключивши з резолютивної частини
постанови суму недоотриманої ОСОБА_1
допомоги по догляду з дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 1896,41 грн., яку на її користь
зобов'язано виплати управління праці
та соціального захисту населення
Томаківської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області.

Ухвала суду набирає законної сили у
відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання чинності.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов