Справа № 826/7287/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/7287/14
інстанції: Мазур А.С.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Безименної Н.В., Карпушової
О.В.,

при секретарі:
Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представництва «Ел Ал Ізраел Ерлайнз
Лімітед» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.06.2014 року по справі за їх позовом до
окремого контрольно - пропускного
пункту «Київ» Державної прикордонної
служби України про скасування
постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

Представництво «Ел Ал Ізраел
Ерлайнз Лімітед» звернулися до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
окремого контрольно - пропускного
пункту «Київ» Державної прикордонної
служби України про скасування
постанови про правопорушення,
пов'язане із здійсненням перевізником
міжнародних пасажирських перевезень
від 15.04.2014 року № 63.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.06.2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, представництво «Ел Ал Ізраел
Ерлайнз Лімітед» подали апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати
незаконну, на їх думку, постанову суду
першої інстанції та постановити нову
про задоволення позову в повному
обсязі. При цьому апелянт посилається
на незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення,
неповне з'ясування всіх обставин, що
мають значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, що з'явилися в судове
засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.
Апеляційна інстанція підтримує таку
правову позицію з огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що
02.04.2014 року рейсом № 2653 сполученням
«Тель - Авів - Київ» позивачем було
перевезено через державний кордон
України в міжнародний пункт пропуску
для повітряного сполучення
«Бориспіль» м. Бориспіль без належних
документів для в'їзду, пасажира ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка під час проходження
паспортного контролю пред'явила
посадовим особам окремого КПП «Київ»
Державної прикордонної служби України
проїзний документ Ізраїлю без візи
України замість національного
паспорту.

Відповідачем, за фактом порушення
здійснення міжнародних пасажирських
перевезень, 02.04.2014 року було складено
протокол № 921574 та повідомлено
представника перевізника (або особу
яка керувала транспортним засобом) про
час і місце розгляду справи і вручено
другий примірник протоколу.

15.04.2014 року начальником ОКПП «Київ», за
результатами розгляду справи, винесено
спірну постанову № 63 про
правопорушення, пов'язане зі
здійсненням перевізником міжнародних
пасажирських перевезень, якою
застосовано до позивача штраф у
розмірі 17 000 грн. за вчинення
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1
Закону України «Про відповідальність
перевізників під час здійснення
міжнародних пасажирських перевезень».

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи та вирішуючи питання
правомірності спірної постанови,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.19 Закону України
«Про Державну прикордонну службу
України», на Державну прикордонну
службу України відповідно до
визначених законом завдань
покладаються здійснення прикордонного
контролю і пропуску в установленому
порядку осіб, транспортних засобів,
вантажів в разі наявності належно
оформлених документів після
проходження ними митного та за потреби
інших видів контролю…

Згідно ст. 1 Угоди між Кабінетом
Міністрів України та Урядом Держави
Ізраїль про відмову від візових вимог
для осіб, які користуються паспортами
громадянина або службовими паспортами
України та Держави Ізраїль,
затвердженої 15.09.2010, яка набрала
чинності для України 09.02.2011, громадяни
держави однієї Сторони, які
користуються дійсними паспортами
громадянина або службовими паспортами,
що дають право на перетинання кордону
(далі - паспорти), можуть в'їжджати на
територію держави іншої Сторони,
проїжджати через неї або перебувати на
ній без отримання візи протягом
дев'яноста (90) днів за строк, що
становить сто вісімдесят (180) днів.

Таким чином, право безвізового в'їзду
надається особам, які користуються
паспортами громадянина або службовими
паспортами Держави Ізраїль, особи, які
користуються проїзним документом
Держави Ізраїль права безвізового
в'їзду на територію України - не мають.

За змістом ч.1 ст. 9 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», іноземці та особи без
громадянства в'їжджають в Україну за
наявності визначеного цим Законом чи
міжнародним договором України
паспортного документа та одержаної у
встановленому порядку візи, якщо інше
не передбачено законодавством чи
міжнародними договорами України. Це
правило не поширюється на іноземців та
осіб без громадянства, які перетинають
державний кордон України з метою
визнання їх біженцями або особами, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту чи отримання
притулку.

Пунктом 12 ст. 100 Повітряного кодексу
України передбачено, що за переміщення
через державний кордон України
іноземців чи осіб без громадянства без
документів для в'їзду в Україну або з
документами, оформленими з порушенням
вимог, установлених законодавством
України, авіаперевізники несуть
відповідальність, передбачену законом.
За здійснення міжнародного
повітряного перевезення пасажира без
документів, необхідних для в'їзду в
Україну чи для в'їзду в іноземну
державу з України, авіаційний
перевізник несе відповідальність у
порядку та розмірах, установлених
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про відповідальність перевізників
під час здійснення міжнародних
пасажирських перевезень»,
підприємства (їх об'єднання), установи,
організації, фізичні особи -
підприємці, які здійснюють міжнародні
пасажирські перевезення (далі -
перевізники), за невиконання обов'язку
перевірити перед початком
міжнародного пасажирського
перевезення наявність у пасажира
документів, необхідних для в'їзду до
держави прямування, транзиту, що
призвело до перевезення чи спроби
перевезення пасажира через державний
кордон України без необхідних
документів, несуть відповідальність у
вигляді штрафу від п'ятисот до однієї
тисячі неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян за кожного такого
пасажира, але не більше двадцяти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян за одне перевезення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що оскаржувана
постанова винесена відповідачем в
межах компетенції та згідно вимог
чинного законодавства, оскільки
позивач перед початком міжнародного
пасажирського перевезення не
перевірив у пасажира документи,
необхідні для в'їзду до держави
прямування і як наслідок здійснив
перевезення пасажира через державний
кордон України без необхідних
документів.

Посилання апелянта на те, що протокол
від 02.04.2014 року № 921574 був складений без
представника перевізника колегією
суддів не приймається до уваги,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що вищезгаданий протокол
було підписано ОСОБА_4. Спростувань та
доказів того, що вказана особа не
являється особою яка керувала
транспортним засобом або
представником перевізника матеріали
справи не містять, а додана до позову
копія протоколу, яка була наявна у
позивача чітко вказує на місце, день та
час розгляду справи щодо
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням перевізником міжнародних
пасажирських перевезень.

Отже, не обґрунтованими є посилання
апелянта на те, що йому було не відомо
про час і місце розгляду справи щодо
зазначеного вище правопорушення.

Доводи апелянта про допущені
неточності при складанні протоколу не
спростовують самого факту вчинення
правопорушення, а тому не можуть бути
підставою для скасування оскаржуваної
постанови.

Згідно зі ст.ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції є
законною і обґрунтованою, прийнятою з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представництва «Ел
Ал Ізраел Ерлайнз Лімітед» - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 19.06.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 17.09.2014
року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Безименна Н.В.

Карпушова О.В.