Справа № 826/7316/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Шейко Т.І.
Суддя-доповідач: Мельничук
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства «Український
найково-дослідний інститут
спеціальних видів друку» корпоративне
підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія»
«УкрНДІСВД») на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва до
Приватного акціонерного товариства
«Український найково-дослідний
інститут спеціальних видів друку»
корпоративне підприємство ДАК
«Укрвидавполіграфія» «УкрНДІСВД») про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Український найково-дослідний
інститут спеціальних видів друку»
корпоративне підприємство ДАК
«Укрвидавполіграфія» «УкрНДІСВД») про
стягнення заборгованості. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що за відповідачем
обліковується заборгованість по
відшкодуванню коштів, на виплату
різниці між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
і сумою пенсій призначеної відповідно
до інших законодавчих актів, до
Пенсійного фонду України за березень
2014 року у розмірі 23432,81 грн. Зазначає, що
вказана різниця відповідачем в
порушення ст. 24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
та п. 5 Порядку фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 24.03.2004 року № 372, до органу
Пенсійного фонду сплачена не була, а
тому просить стягнути її у судовому
порядку.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
червня 2014 року задоволено вказаний
позов. Стягнуто з Приватного
акціонерного товариства «Український
науково-дослідний інститут
спеціальних видів друку»
корпоративне підприємство ДАК
«Укрвидавполіграфія» на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва
заборгованість по виплаті різниці між
сумою пенсії, призначеної відповідно
до Закону України «Про наукову і
науково - технічну діяльність» та сумою
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів в сумі 23432,81 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням Приватне акціонерне
товариство «Український
найково-дослідний інститут
спеціальних видів друку» корпоративне
підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія»
«УкрНДІСВД») подало апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про відмову
у задоволенні даного позову.

До суду апеляційної інстанції всі
особи, які беруть участь в справі не
прибули, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Статтею 128 КАС України встановлено
наслідки неприбуття в судове засідання
особи, яка бере участь в справі.

Згідно до ч. 6 зазначеної вище статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
в справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, а також те, що до
суду апеляційної інстанції всі особи,
які беруть участь в справі не прибули,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відсутні клопотання про
розгляд справи за їх участю, колегія
суддів ухвалила про апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що Приватне акціонерне
товариство «Український
науково-дослідний інститут
спеціальних видів друку» корпоративне
підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія»
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України.

За відповідачем на момент розгляду
даної справи обліковується
заборгованість у розмірі 23432,81 грн.

Дана заборгованість утворилась у
зв'язку з не виконанням відповідачем
обов'язку щодо сплати до пенсійного
фонду різниці між сумою пенсії,
призначеної науковим працівникам за
березень 2014 року за Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність» та сумою пенсій,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів.

Оскільки вказані кошти відповідачем не
були сплачені у добровільному порядку,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Задовольняючи даний позов суд першої
інстанції виходив з того, що вимоги
позивача є правомірними та
обгрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
різниця між сумою призначеної пенсії
за цим Законом та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів
державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії, призначеної за цим Законом;

для наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.

Відповідно до п. 2 Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних не бюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 372 від 24 березня 2004 року за рахунок
коштів державного бюджету
фінансується 50 відсотків різниці у
розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

З наведених норм вбачається, що на
відповідача покладено обов'язок щодо
сплати до Пенсійного фонду різниці між
сумою пенсії призначеної за Законом
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» та сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
наукові працівники відповідача.

Абзацом 1 статті 14 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що
страхувальниками відповідно до цього
Закону є роботодавці: підприємства,
установи і організації, створені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
страхувальники - це роботодавці та інші
особи, які відповідно до цього Закону
сплачують страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до вказаної статті страхові
внески - це кошти відрахувань на
соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Відповідно до п. 5 Порядку № 372 розмір
витрат на фінансування різниці у
розмірі пенсії за рахунок коштів
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації визначається у розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення за зразком,
що додається. Зазначені підприємства,
установи, організації та заклади
самостійно визначають суму, що
підлягає до сплати у розрахунку на
місяць, та щомісяця до 25 числа
перераховують органу Пенсійного фонду
за своїм місцезнаходженням відповідні
кошти для фінансування різниці у
розмірі пенсії, призначеної у минулому
та поточному роках.

Згідно зі статтею 23 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» спори, що виникають із
правовідносин за цим Законом,
вирішуються органами Пенсійного фонду
та в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Беручи до уваги те, що заборгованість у
розмірі 23432,81 грн. до Пенсійного фонду
України відповідач у встановлені
законодавством строки не сплатив,
наявність у нього вказаної
заборгованості підтверджується
наявними у матеріалах справи
документами, доказів погашення
відповідачем зазначеної
заборгованості станом на день розгляду
цього спору не надано, колегія суддів
вважає правильним висновок про
обґрунтованість позовних вимог.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що даний позов підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Український
найково-дослідний інститут
спеціальних видів друку» корпоративне
підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія»
«УкрНДІСВД») - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п?ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.