Справа № 9101/164462/2011
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2013 рокусправа № 2а-0870/4552/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника
В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєва Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Мелітопольської
об'єднаної

Державної
податкової інспекції Запорізької
області

на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду

від 25 липня 2011 року

у справі № 2а-0870/4552/11

за позовом Мелітопольського
орендного підприємства теплових мереж

вул.
Луначарського, 61, м. Мелітополь
Запорізької області, 72312;

до відповідача Мелітопольської
об'єднаної

Державної
податкової інспекції Запорізької
області,

вул. Кірова, 31, м.
Мелітополь Запорізької області, 72312;

про визнання
протиправним та скасування Акта;

встановив: Мелітопольським орендним
підприємством теплових мереж подано
позов до Мелітопольської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Запорізької області про скасування
податкового повідомлення-рішення №
/0.

Запорізький окружний адміністративний
суд (суддя Сіпака А.В.) своєю постановою
від 25 липня 2011 року позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував
податкове повідомлення-рішення в
частині донарахування суми податку у
розмірі 557.641,00 грн., з яких 408.420,00 грн. -
основний платіж та 149.221,00 грн. - штрафні
(фінансові) санкції.

Постанова суду мотивована наступним:

амортизація основних фондів та
нематеріальних активів, які входять до
складу орендованого цілісного
майнового комплексу, є ідентичною
амортизації власних основних фондів;

відповідно до вимог підпункту 12.1.1
пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
позивач мав право збільшити суму
валових витрат звітного періоду на
вартість відвантажених товарів, без
будь-яких обмежень щодо визначення
заборгованості (у тому числі зменшення
на суму податку на додану вартість);

Позивач правомірно відніс витрати з
сум заборгованості фізичних осіб, по
яким направлено претензії, до валових
витрат.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Мелітопольська об'єднана
Державна податкова інспекція
Запорізької області, Відповідач,
вказує на порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
в податковому обліку амортизації
підлягають не основні фонди, а витрати
на їх придбання, виготовлення або
поліпшення.

Враховуючи те, що орендар державного
майна не здійснює витрат з придбання
або виготовлення, відповідно, не має
право нараховувати амортизаційні
відрахування у податковому обліку.

В порушення підпункту 12.1.1 пункту 12.1
статті 12 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
підприємством завищено валові витрати
по заборгованості фізичних осіб за
теплопостачання, які направлені до
Мелітопольського міськрайонного суду,
на суму 420.689,00 грн. податку на додану
вартість.

Крім того, на письмовий запит
підприємством надано перелік
боржників з вказаними сумами
заборгованості станом на 01.04.2010 року та
30.06.2010 року по кожному. Інших
документів, підтверджуючих
претензійну діяльність підприємства і
копії документів, що підтверджують
правомірність віднесення до складу
валових витрат сумнівної
заборгованості у розмірі 1.095.956,00 грн.
підприємством не надано. Акт перевірки
від 29.11.2010 року ґрунтувався на підставі
тих документів, що були надані до
перевірки.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
ухвалити нове рішення. У позові
відмовити.

Судовий розгляд адміністративної
справи здійснювався з повним
фіксуванням судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Обставини справи: уповноваженими
фахівцями держподаткінспекції була
проведена виїзна планова
документальна перевірка
Мелітопольського орендного
підприємства теплових мереж, код за
з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.04.2009 року по 30.06.2010 року валютного та
іншого законодавства за період з 01.04.2009
року по 30.06.2010 року.

За результатами перевірки 29.11.2010р.
складений Акт № 1400/23/05541114.

В акті перевірки вчинено записи про
порушення підпункту 4.1.1, підпункту 4.1.6
пункту 4.1 статті 4, підпункту 11.3.5 пункту
11.3 статті 11, підпунктів 5.2.1, 5.2.10 пункту
5.2, абзацу 3 підпункту 5.3.3, підпункту 5.3.9
пункту 5.3 статті 5, абзаців «а», «б»
підпункту 12.1 статті 12 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28 грудня 1994 року N
334/94-ВР, в редакції Закону N 283/97-ВР від
22.05.97р. (334/94-ВР).

За позицією фахівців контролюючого
органу:

орендар державного майна не має права
нараховувати амортизацію у
податковому обліку; відповідно,
підприємством завищено валові витрати
на суму 609.742,00 грн. перевищення ліміту
на поліпшення основних фондів;

підприємством, при врегулюванні
безнадійної заборгованості, завищено
валові витрати на суму податку на
додану вартість;

крім того, документів, підтверджуючих
претензійну діяльність підприємства і
копії документів, що підтверджують
правомірність віднесення до складу
валових витрат сумнівної
заборгованості у розмірі 1.095.956,00 грн.,
підприємством не надано.

На підставі Акта перевірки, 28 березня
2011 року заступником начальника ОДПІ
прийнято податкове
повідомлення-рішення № .

Згідно з підпунктом 4.2.2 б) пункту 4.2
статті 4, підпунктом 17.1.3 пункту 17.1
статті 17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року
N 2181-III (2181-14), Мелітопольському
орендному підприємству теплових мереж
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем 30 11021099,
податок на прибуток, у розмірі 562.728,00
грн. В їх числі 411.800,50 грн. за основним
платежем та 150.927,50 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення було
предметом судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить за наступного.

Підставою для визначення суми
податкового зобов'язання стало те, що
Позивач неправомірно включив до складу
валових витрати на поліпшення основних
фондів у розмірі, що перевищує 10
відсотків сукупної балансової
вартості всіх груп основних фондів. За
позицією фахівців контролюючого
органу, про що зазначено вище,
підприємство неправильно розрахувало
ліміт витрат на поліпшення з
урахуванням вартості орендованих
основних засобів.

Як встановлено судом першої інстанції,
28 лютого 1994 року між виконавчим
комітетом Мелітопольської міської
ради народних депутатів та
організацією орендаторів створеного
на базі орендного державного
підприємства теплових мереж було
укладено договір № 56 про передачу
майна Мелітопольського орендного
підприємства теплових мереж в оренду,
відповідно до якого орендар приймає в
оренду державне майно, що знаходиться
на балансі міської ради народних
депутатів.

За змістом пункту 1.18 Закону (334/94-ВР),
операції з лізингу (оренди) цілісних
майнових комплексів державних
підприємств регулюються відповідним
законодавством.

Оренда ЦМК суттєво відрізняється від
оперативної оренди та фінансового
лізингу, хоча і має деякі їх ознаки.
Положення (стандарти) бухгалтерського
обліку (П(С)БО) не регулюють облікову
політику орендаря ЦМК. Таким чином,
орендар вимушений самостійно
визначати правила обліку державного
майна, виходячи із нормативних актів
ФДМУ та нормативних актів, які
регулюють використання державного та
комунального майна.

Діючим законодавством України
передбачено, що облік майна ЦМК
здійснюється на балансі орендаря.

Орендар здійснює з орендованим майном
ЦМК такі господарські операції:
оприбуткування майна ЦМК при укладанні
договору оренди; нарахування
амортизації орендованого майна;
здійснення поліпшення майна ЦМК за
рахунок державних та власних джерел
фінансування, тощо.

Оскільки позивач мав право на
нарахування амортизації на орендовані
основні фонди, які знаходились на його
балансі, він мав підстави врахувати їх
вартість при визначенні граничного
розміру витрат на поліпшення основних
фондів.

Сума витрат, пов'язаних з виконанням
умов договору, враховується у складі
витрат платника податку (орендаря) у
розмірі, що не перевищує 10% сукупної
балансової вартості всіх груп основних
засобів на початок звітного року.

Що стосується завищення позивачем
валових витрат на суму податку на
додану вартість з заборгованості
фізичних осіб, по яким подано позовні
заяви про стягнення боргу. Як
встановлено судом першої інстанції,
позивач керується тарифами,
затвердженими рішенням
Мелітопольської міської ради від 27.12.2010
року № 315/4, з урахуванням податку на
додану вартість.

Згідно із підпунктом 12.1.1 пункту 12.1
статті 12 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
платник податку - продавець товарів
(робіт, послуг) має право збільшити суму
валових витрат звітного періоду на
вартість відвантажених товарів
(виконання робіт, наданих послуг) у
поточному або попередніх звітному
податкових періодах у разі коли
покупець таких товарів (робіт, послуг)
затримує без погодження з таким
платником податку оплату їх вартості
(надання інших видів компенсацій їх
вартості). Таке право на збільшення
суми валових витрат виникає, якщо
протягом такого звітного періоду
відбувається будь-яка з таких подій:
платник податку звертається до суду з
позовом (заявою) про стягнення
заборгованості з такого покупця або
про порушення справи про його
банкрутство чи стягнення заставленого
ним майна.

В даному випадку постачання продукції
здійснюється по цінам, які враховують
податок на додану вартість і
відповідно до вимог вищевказаної
статті позивач мав право збільшити
суму валових витрат звітного періоду
на вартість відвантажених товарів.

Щодо неправомірності включення в
валові витрати сум, не підтверджених
належним чином оформленими первинними
документами.

Претензії позивача до споживачів були
вручені споживачам - кредиторам під
розписку, про що є відмітки
безпосередньо на претензії, що не було
враховано фахівцями контролюючого
органу.

В межах апеляційної скарги підстави
для скасування або зміни постанови
окружного адміністративного суду
відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Мелітопольської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Запорізької області
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 липня 2011
року у справі № 2а-0870/4552/11 - без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна