Справа № 333/10288/13-а(2а/333/264/13)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2014 рокусправа №
333/10288/13-а(2а/333/264/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М.
Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя на
постанову Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 13 січня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання протиправними дій ,-

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя в
якому просила визнати неправомірними
дії відповідача щодо відмови в
перерахунку пенсії державного
службовця працюючому судді ОСОБА_2,
виходячи з суддівської винагороди з
01.01.2013 року. Зобов'язати відповідача
провести перерахунок пенсії
державного службовця працюючому судді
ОСОБА_2 відповідно до статті 37-1 Закону
України «Про державну службу» з 01.01.2013
року та виплатити пенсію з урахуванням
раніше проведених виплат.

Постановою Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 13 січня 2014 року
адміністративний позов задоволено
повністю.

Не погодившись з ухваленим рішенням
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та винести нову, якою
відмовити в задоволенні позову
повністю.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Дана адміністративна справа
розглянута судом апеляційної
інстанції відповідно до ст. 197 КАС
України, в порядку письмового
провадження.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, ОСОБА_2, працює на
посаді судді на даний час. З 17.02.2010 року
перебуває на обліку в УПФ, їй була
призначена пенсія державного
службовця за Законом України «Про
державну службу». З дня призначення
пенсії вона продовжує працювати
суддею, сплачувати страхові внески до
Пенсійного фонду України та отримувати
призначену пенсію державного
службовця.

У зв'язку з тим, що з січня 2013 року
заробітна плата судді, на яку
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади,
збільшилася, позивач звернулась до
відповідача із заявою про
перерахування пенсії державного
службовця з урахуванням довідки про
розмір суддівської винагороди за 2013
рік..

Листом Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі м.
Запоріжжя 02.12.2013 року за № 166/ш-9
позивачу відмовлено у перерахуванні
пенсії державного службовця,
обґрунтована тим, що протягом 2013 року
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям
відповідно до рішень Кабінету
Міністрів України не проводилося.

З матеріалів справи та зі змісту
апеляційної скарги вбачається, що
відповідачем не оспорюється право
позивача на отримання пенсії
державного службовця та факт виплати
відповідачем пенсії державного
службовця. Спір між сторонами виник з
приводу відмови відповідача у
проведенні перерахунку раніше
призначеної пенсії державного
службовця, пов'язаного з підвищенням
заробітної плати працюючим суддям.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
стосовно того, що позивач має право на
перерахунок пенсії державного
службовця з 01.01.2013 року з наступних
підстав.

Відповідно до ч.І ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обгрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод, та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом і розумного
строку. Відсутність хоча б однієї з
наведених вище ознак, є підставою для
задоволення адміністративного позову.

Стаття 22 Конституції України не
допускає будь-яких обмежень у правах
громадян за ознаками майнового стану,
зокрема в залежності від отримання
працюючими пенсіонерами заробітної
плати.

Наведене ґрунтується також і на
положеннях Рішення Конституційного
Суду України від 18 червня 2007 року N
4-рп/2007, у пункті 3.4 якого вказано, що
Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами.

Спеціальним законом, що регулює
гарантії соціального захисту суддів є
Закон України "Про судоустрій і статус
суддів".

Згідно п. 1 ст. 129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» суддівська
винагорода регулюється цим Законом,
Законом України «Про Конституційний
Суд України» і не може визначатися
іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ст. 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" суддям за
роботу на посаді судді щомісячно
виплачується суддівська винагорода,
яка складається з аналогічних
складових заробітної плати, з якої
позивачці призначалась пенсія
державного службовця.

Пунктом 3 цієї статті визначено, що
посадовий оклад судді місцевого суду
встановлюється в розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, визначених законом, що
запроваджується поетапно.

У частині пенсійного забезпечення
судді прирівняні до державних
службовців, оскільки ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» передбачає призначення та
виплату пенсій суддям на умовах,
передбачених ст. 37 Закону України «Про
державну службу».

Відповідно до ст. 37-1 Закону України
«Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Згідно з п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії" від
31.05.2000р. № 865 у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям відповідно до рішень
Кабінету Міністрів України (для
службовців Національного банку
України відповідно до рішень його
Правління) після набрання чинності
Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV
"Про внесення змін до Закону України
"Про державну службу" заробітна плата
для перерахунку пенсії пенсіонерам,
яким пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України "Про державну
службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент
перерахунку пенсії продовжують
працювати на посаді, з якої призначено
пенсію, - на підставі поданої довідки
про одержувану заробітну плату на
момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі
документів, поданих на час перерахунку,
виходячи із сум заробітної плати, яку
одержує працюючий державний
службовець на відповідній посаді, з
якої призначено (перераховано) пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок. При цьому: посадовий
оклад, надбавки за ранг та вислугу
років враховуються в розмірах,
установлених Кабінетом Міністрів
України (для службовців Національного
банку України у розмірах, установлених
його Правлінням) на момент виникнення
права на перерахунок за відповідною
посадою та рангом на момент
призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів
України "Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії" від
31.05.2000р. № 865 передбачено, що
перерахунок пенсій провадиться з
місяця підвищення розміру заробітної
плати працюючого державного службовця
на підставі поданої заяви та довідок,
виданих державними органами за
останнім місцем роботи. Форма довідки
про заробітну плату, що подається для
призначення (перерахунку) пенсії
державним службовцям, затверджується
правлінням Пенсійного фонду України за
погодженням з Міністерством
соціальної політики.

Відповідач зазначив, що механізм
визначення розміру заробітної плати
для перерахунку пенсій державним
службовцям визначається Кабінетом
Міністрів України, а тому права на
підвищення розміру заробітної плати,
як вважає відповідач, з'явиться у
позивача у разі прийняття відповідної
постанови Кабінету Міністрів України.

Однак, як зазначено вище, в ч. 1 ст. 129 ЗУ
"Про судоустрій і статус суддів"
передбачено, що суддівська винагорода
регулюється цим Законом, Законом
України «Про Конституційний Суд
України» та не може визначатися іншими
нормативно-правовими актами, а тому, в
даному випадку, постанови Кабінету
Міністрів України не можуть обмежувати
право позивача на проведення
перерахунку пенсії.

Таким чином, з урахуванням зазначених
положень колегія суддів вважає, що на
момент звернення ОСОБА_2 до відповідача
із заявою про перерахунок пенсії,
позивач мала всі правові підстави для
задоволення її заяви у зв'язку з
підвищенням розміру заробітної плати.

З урахуванням приведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судовому засідання усіх
обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правового обґрунтування,
покладеного в основу судового рішення,
тому не можуть бути підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 183-2,197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя -
залишити без задоволення.

Постанова Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 13 січня 2014 року-
залишити без змін .

Ухвала суду відповідно до ч. 10 ст.
183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай

Згідно з оригіналом
І.О. Гуртова

помічник судді