Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року м.
Київ К/800/21536/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І. Лиска Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області, Управління Пенсійного фонду
України в м. Конотопі та
Конотопському районі Сумської області,
Комісії з питань підтвердження
періодів роботи, що дають право на
призначення пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років при Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Сумській області про визнання
неправомірними рішень та зобов'язання
вчинити певні дії, провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Конотопі та Конотопському районі
Сумської області та особи що
приєдналася - Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області на ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2014 року та постанову
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 30 січня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом в якому просив:

- визнати протиправним рішення Комісії
з питань підтвердження стажу роботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсій на пільгових умовах або за
вислугу років при Головному управлінні
Пенсійного фонду України в Сумській
області від 06.08.2013 року № 16 щодо відмови
підтвердити стаж його роботи на
руднику ім. 40-річчя ВЛКСМ
Леніногорського поліметалевого
комбінату, у подальшому
реорганізованому у ВАТ
«Леніногорський поліметалевий
комбінат» на посаді прохідника на
підземних роботах з 22.08.1992 року по 04.10.1994
року.

- зобов'язати Комісію з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсій на
пільгових умовах або за вислугу років
при Головному управлінні Пенсійного
фонду України в Сумській області
зарахувати вищевказаний стаж до
пільгового стажу за Списком №1
виробництв, цехів, професій та посад
работа на яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах та в
пільгових розмірах, затвердженим
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року № 1173 та Постановою Кабінету
Міністрів України від 11.03.1994 року № 162;

- визнати протиправним рішення УПФ
України в м. Конотопі та Конотопському
районі від 19.09.2013 року щодо відмови
підтвердити його стаж роботи на
руднику ім. 40-річчя ВЛКСМ
Леніногорського поліметалевого
комбінату, у подальшому
реорганізованому у ВАТ
«Леніногорський поліметалевий
комбінат» на посаді прохідника на
підземних роботах з 18.12.1995 року по 28.03.1997
року та на руднику ім. 40-річчя ВЛКСМ
Леніногорського гірничо -
збагачувального комплексу ОАО
«Казцинк» на посаді прохідника на
підземних роботах з 29.03.1997 року по 09.03.2000
року;

- зобов'язати УПФ України в м. Конотопі
та Конотопському районі зарахувати
йому до пільгового стажу за Списком №1
виробництв, цехів, професій та посад
работа на яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах та в
пільгових розмірах, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 11.03.1994 року №162 період роботи на
руднику ім. 40-річчя ВЛКСМ
Леніногорського поліметалевого
комбінату, у подальшому
реорганізованому у ВАТ
«Леніногорський поліметалевий
комбінат» на посаді прохідника на
підземних роботах з 18.12.1995 року по 28.03.1997
року та на руднику ім. 40-річчя ВЛКСМ
Леніногорського гірничо -
збагачувального комплексу ОАО
«Казцинк» на посаді прохідника на
підземних роботах з 29.03.1997 року по 09.03.2000
року.

- зобов'язати УПФ України в м. Конотопі
та Конотопському районі призначити
йому пенсію за віком відповідно до п.
«а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з 20.06.2013 року.

Постановою Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 30 січня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року, адміністративний позов
задоволено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що позивачем подано
всі необхідні документи на
підтвердження пільгового стажу роботи
для призначення пенсії; не проведення
атестації робочих місць не може
позбавити громадян їх конституційного
права на соціальний захист щодо
вирішення питань надання пенсій за
віком на пільгових умовах відповідно
до ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

У поданій касаційній скарзі відповідач
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій, ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

У червні 2014 року на адресу Вищого
адміністративного суду України
надійшла заява ГУПФ України в Сумській
області про приєднання до касаційної
скарги в порядку ст. 217 КАС України.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
позивач працював в іншій державі -
Республіці Казахстан РФ, де пенсійне
забезпечення регулювалося власним
законодавством, яке не передбачало
атестації виробничих об'єктів, що
знаходяться під землею (шахти, рудники,
метрополітени), а тому у позивача
недостатньо пільгового стажу для
призначення пенсії відповідно до п. «а»
ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Касаційний розгляд справи проведено в
попередньому судовому засіданні,
відповідно до статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_4 працював повний робочий день на
підземних роботах:

- підземним проходчиком на
Леніногорському шахтоуправлінні
треста «Свинецьшахтбуд», у подальшому
реорганізованому у Риддерське
будівельно-монтажне управління філії
АТ «Востокшахстрой», що ліквідоване
без визначення правонаступника у
період з 01.09.1987 року по 14.08.1989 року;

- на руднику ім. 40-річчя ВЛКСМ
Леніногорського поліметалевого
комбінату, у подальшому
реорганізованому у ВАТ
«Леніногорський поліметалевий
комбінат» у період з 28.08.1989 року по
14.01.1990 року - машиністом
погрузо-доставочної машини на
підземних роботах, з 15.01.1990 року по
04.10.1994 року, з 18.12.1995 року по 28.03.1997 року -
прохідником на підземних роботах;

- на руднику ім. 40-річчя ВЛКСМ
Леніногорського гірничо -
збагачувального комплексу ОАО
«Казцинк» з 29.03.1997 року по 09.03.2000 року -
прохідником на підземних роботах.

Після досягнення ним 50-річного віку,
позивач 20.06.2013 року звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
м. Конотопі та Конотопському районі із
заявою про призначення пенсії за віком
на пільгових умовах за Списком №1.

Рішенням УРФ України в м. Конотопі та
Конотопському районі від 19.09.2013 року
позивачу було відмовлено у призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах за
Списком №1 через відсутність
матеріалів про проведення атестації
робочого місця та належним оформленням
пільгової довідки (а.с. 58). Як вказано у
цьому Рішенні та Рішенні Комісії з
питань підтвердження періодів роботи,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років
при Головному управління Пенсійного
фонду України в Сумській області від
06.08.2013 року № 16 до пільгового стажу не
зараховані періоди роботи з 01.02.1997 року
по 09.03.2000 року на руднику ім. 40-річчя
ВЛКСМ Леніногорського гірничо -
збагачувального комплексу ОАО
«Казцинк» та з 22.08.1992 року по 04.10.1994 року
на руднику ім. 40-річчя ВЛКСМ
Леніногорського поліметалевого
комбінату, у подальшому
реорганізованому у ВАТ
«Леніногорський поліметалевий
комбінат», відповідно (а.с. 58, 59). При
цьому питання про зарахування до
пільгового стажу періода роботи
позивача з 18.12.1995 року по 28.03.1997 року на
посаді прохідника на підземних роботах
на руднику ім. 40-річчя ВЛКСМ
Леніногорського поліметалевого
комбінату, у подальшому
реорганізованому у ВАТ
«Леніногорський поліметалевий
комбінат» управлінням Пенсійного
фонду України в м. Конотопі та
Конотопському районі взагалі не
розглядалося.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Згідно ст.6 Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав в
області пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року, яку, крім інших, також
підписала і Україна, для встановлення
права на пенсію, у тому числі пенсій на
пільгових умовах, громадянам
держав-учасниць Співдружності,
враховується трудовий стаж, придбаний
на території будь-якої із цих держав, а
також на території колишнього СРСР за
час до набрання чинності даної Угоди.

Згідно до ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім
наступного випадку, коли пенсія
призначається з більш раннього строку,
якщо звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку, за умови
наявності необхідного пільгового
стажу.

Згідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію на пільгових умовах мають
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці - за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених КМУ, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівники, які мають не менше половини
стажу роботи з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, пенсії
на пільгових умовах призначаються із
зменшенням пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 Закону на 1 рік, за
кожний повний рік такої роботи
чоловіками.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зазначеним особам,
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка, а в разі
відсутності її чи відповідних записів
у ній наявність трудового стажу
підтверджується в поряду
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків
№ 1 і № 2 виробництв, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженому
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року за № 383 та зареєстрованому в
Міністерстві юстиції України 01.12.2005
року за № 1451/11731 (далі - Порядок),
визначено, що для підтвердження стажу
роботи зі шкідливими і важкими умовами
праці необхідно подати трудову книжку
із оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року
№ 637 (із змінами, внесеними згідно з
постановою КМУ № 920 від 05.07.2006 року).

У період роботи ОСОБА_4 чинними були
Списки №1 та № 2 виробництв, цехів,
професій і посад, робота на яких дає
право на державну пенсію на пільгових
умовах і у пільгових розмірах,
затверджені Постановою Ради Міністрів
СРСР від 22.08.1956 року № 1173, Списки №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затверджені
Постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року № 10
та Списки №1 і №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість в яких дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, затверджені Постановою КМ
України від 11.03.1994 року № 162, в яких
розділом «Гірські роботи» передбачена
зайнятість на підземних роботах повний
робочий день.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, сторонами не оспорюється
факт роботи позивача у спірні періоди
часу повний робочий день на підземних
роботах, що дає право на отримання
пенсії на пільгових умовах за Списком
№ 1, при цьому підставою для відмови у
призначенні пенсії, на думку
відповідачів є відсутність даних про
проведення атестації робочих місць.

Крім того, зайнятість позивача повний
робочий день на підземних роботах
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями трудової книжки та
архівними довідками, уточнюючою
довідкою про характер роботи (а.с. 10-16,
25-29, 31-34).

З огляду на зазначене, суд касаційної
інстанції приходить до висновку, що в
трудовій книжці позивача є відомості,
які підтверджують його трудовий стаж,
що надає йому право на отримання
пільгової пенсії за Списком № 1 і
наявність вказаного стажу
підтверджено вищевказаними
документами.

Враховуючи вищевикладене, правильним є
висновок судів попередніх інстанцій,
що наявність у позивача стажу роботи не
менше 20 років, з них не менше 10 років на
роботах які дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах за Списком
№ 1, є підтвердженою у встановленому
законодавством порядку, а тому відмова
відповідачів у призначенні позивачу
пенсії відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» є протиправною.

Судами попередніх інстанцій правильно
встановлено, що у спірні періоди роботи
позивача чинним на той час
законодавством Республіки Казахстан
РФ атестація робочих місць не
вимагалася, про що зазначено у
відповідній довідці (а.с. 69), а
вимоги українського законодавства не
розповсюджувалися на умови роботи
підприємств на яких працював позивач.

Крім того, з огляду на положення ч. 2 п. 4
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці, затвердженого
Кабінетом Міністрів України від 01.08.1992
року № 442, суди попередніх інстанцій
дійшли правильного висновку, що
обов'язок проведення атестації робочих
місць покладено на керівників
підприємств, а у випадку її не
проведення або неякісного проведення,
або не передачі матеріалів атестації
робочих на зберігання до архіву -
відповідальність несуть керівники
таких підприємств, установ
організацій, а не особи, що на них
працюють (працювали).

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
ухваленні оскаржуваних судових рішень,
суди попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального чи
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Конотопі
та Конотопському районі Сумської
області та особи що приєдналася -
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області відхилити, а
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року та постанову Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 30 січня 2014 року у справі № 2-а/577/3/14 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска