Справа № 686/6193/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 686/6193/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н.М.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районні на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 29 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районні про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року позивач звернулася до
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районні про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 29 квітня 2014 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволені позовних вимог
відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
відповідно до довідки, виданої
начальником Райківецької виправної
колонії №78 за №26 від 14.03.2014 року ОСОБА_2
за період з 01.08.2008р. по 29.04.10р., крім
заробітної плати були нараховані:
матеріальна допомога на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
питань. На всі виплати, включені в
довідку, нараховувалися та
сплачувалися страхові внески на
загальне обов'язкове державне пенсійне
страхування.

З листа управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькому районі
встановлено, що позивач отримує пенсію
згідно Закону України "Про державну
службу". Відповідно до ст. 37 даного
закону пенсію йому призначено в
розмірі 90 відсотків від суми
заробітної плати, на яку нараховувався
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування згідно ст. 33 цього Закону.
Заробітна плата державного службовця
складається з посадових окладів,
премій, доплат за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі, та
інших надбавок. Також державним
службовцям можуть встановлюватися
надбавки за високі досягнення у праці і
виконання особливо важливої роботи,
доплати за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників та
інші надбавки і допомоги, а також
надаватись матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань.
Отже, при визначенні заробітної плати
для обчислення пенсії державного
службовця включаються складові
заробітної плати, до яких не
включаються інші виплати .

Відповідачем при нарахуванні пенсії не
врахована матеріальна допомога на
оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань при
призначенні позивачу пенсії, оскільки
матеріальна допомога, є одноразовими
виплатами і не зазначені в переліку
складових заробітної плати,
передбачених ч.2 ст. 33 Закону України
"Про державну службу", а тому вона не
включаються до заробітку, що
враховується при перерахунку пенсії
державним службовцям.

Розглядаючи даний позов суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
відмова управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькому районні щодо
перерахунку пенсії ОСОБА_2 з
врахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань є
протиправною та необґрунтована, яка
винесена з порушенням вимог чинного
законодавства. Колегія суддів
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про
державну службу" пенсія державним
службовцям призначається у розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ч. 1 ст.1 Закону України "Про
оплату праці" заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону та Наказу
Державного комітету статистики
України № 5 «Про затвердження
інструкції зі статистики заробітної
плати» від 13 січня 2004 року визначено
структуру заробітної плати, яка
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у тому числі
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників, та виплати соціального
характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України
"Про державну службу" передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально побутових питань
входять до системи оплати праці
державного службовця.

Загальний порядок визначення
середньомісячного заробітку для
обчислення пенсії встановлений ст. 65
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", за правилами частини 1
якої середньомісячний фактичний
заробіток для обчислення пенсій
береться (за вибором того, хто
звернувся за пенсією): за 24 останніх
календарних місяці роботи підряд перед
зверненням за пенсією або за будь-які 60
календарних місяців роботи підряд
протягом всієї трудової діяльності
перед зверненням за пенсією, незалежно
від наявних перерв у роботі.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст.66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми витрат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

А тому, з урахуванням викладеного,
колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що матеріальна допомога на
оздоровлення, допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
індексація, на які нараховувалися збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування та які не включені до
складу заробітної плати державного
службовця, повинні враховуватись при
обчисленні розміру його пенсії,
оскільки в даному випадку підлягають
застосуванню спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, зокрема, ст.41 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та ст.66
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", натомість положення
Законів України "Про державну службу" є
загальними.

Така ж позиція викладена у постанові
Верховного Суду України від 20 лютого 2012
року по справі № 21-430а11.

Тому, враховуючи вищезазначене,
колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тобто прийнята
постанова відповідає матеріалам
справи та вимогам закону і підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районні, - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 29 квітня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
22 вересня 2014 року .

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.