Справа № 2а-3347/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року Справа №
9104/102470/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області на постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
30 вересня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 16.09.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області в якому просив
зобов'язати провести перерахунок та
виплату пенсії з 01.09.2011 року із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні з якої сплачені
страхові внески та яка відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії,
тобто за 2010 рік, зобов'язати провести
нарахування та виплату за шість
місяців по дату винесення рішення
судом додаткової щомісячної пенсії за
шкоду, заподіяну, передбачену ч. 2 ст. 51
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком.

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 30 вересня
2011 року (прийнятою в порядку
скороченого провадження) позов
задоволено частково, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області провести перерахунок та
виплату пенсії позивачу з 01.09.2011 року із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
положень ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії,
тобто за 2010 календарний рік, з
урахуванням виплачених сум,
зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 25% мінімальної пенсії за віком
за період з 16.03.2011 року по 22.07.2011 року на
підставі положень ст. 51, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком у відповідності до ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ч. 3 ст. 4 Закону України
«Про прожитковий мінімум» з
урахуванням виплачених сум, в
задоволені решти позовних вимог
відмовлено, постанову допущено до
негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає що постанова прийнята з
порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
перерахунок пенсій у зв'язку з
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюються ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», частина 4 якої
передбачає, що у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. Кожний наступний перерахунок
пенсії провадиться не раніш як через
два роки після попереднього
перерахунку з урахуванням страхового
стажу після призначення пенсії.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону. Така
редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35
Розділу ІІ Закону України від 28 грудня
2007 року Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» визнаних такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» із
застосуванням показника заробітної
плати (доходу) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до Закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії.
Аналіз відновленої норми абз. 3 ч. 4 ст. 42
З Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» доводить, що перерахунок
пенсії здійснюється із заробітної
плати, з якої була обчислена пенсія, або
за періоди страхового стажу зазначені
в частині першій статті 40 цього Закону.
Тобто, правила частини першої статті 40
Закону при перерахунку пенсії,
застосовуються виключно з метою
визначення періоду страхового стажу,
за який може бути обчислена заробітна
плата.

Показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
за календарний рік що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до
частини 2 статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і є величиною постійною
не змінною при перерахунку пенсії, на
відміну від інших показників, які
використовуються при визначенні
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії

Оскільки, на сьогоднішній день питання
визначення показника заробітної плати
в середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески не врегульовано в законодавчому
порядку., перерахунки пенсій у 2011 році
відповідно до підпункту 3 п. 11 постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530 «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян»
провадяться із застосуванням
показника заробітної плати в
середньому на одну особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески та яка відповідно до Закону
враховується для обчислення пенсії за
2007 рік (1197 грн. 91 коп.).

Також апелянт зазначає, що Законом
України від 28 грудня 2007 року були
внесені зміни в ч.2 ст. 51 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме
відповідно до змін, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам віднесеним до
категорії 3, призначається в розмірі 10
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність. При
цьому розмір прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначається на момент виплати
додаткової пенсії згідно із Законом
України про Державний бюджет і не може
коригуватися іншими
нормативно-правовими актами. Рішенням
Конституційного суду України від 22
травня 2008 року дану зміну було визнано
неконституційною. При цьому змін щодо
збільшення бюджетних призначень на
фінансування бюджетної програми з
пенсійного забезпечення за Законом до
законів України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"»
«Про Державний бюджет на 2009 рік» та
«Про Державний бюджет на 2010 рік» не
вносилися. З метою збереження
соціальних гарантій та виплат пенсій у
розмірах, не нижче, ніж було
встановлено з 01.01.2008 року, урядом було
ухвалено постанову від 28.05.2008 року № 530
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», яка
набула чинності з 22 травня 2008 року. Цією
постановою установлено розміри
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам віднесеним до
категорії 1,2,3,4 у відсотках до розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність. Зокрема, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, потерпілим З категорії
виплачується в розмірі 10 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

На підставі вище викладеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183- 2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 призначена пенсія по віку,
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області та є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 3
категорії.

Розглядаючи спір, судом першої
інстанцій вірно зазначено, що ст. 49
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п.п. 13 п. 28 розділу II
«Внесення змін до деяких законодавчих
актів України» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року, який набрав чинності 01.01.2008 року,
текст ч. 2, 4 ст. 51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» було
викладено у новій редакції, відповідно
до якої особам, віднесеним до категорії
3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається в
розмірі 10 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначається на момент
виплати додаткової пенсії згідно із
законом про Державний бюджет України і
не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами. Проте
рішенням Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008
було визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним) положення пункту 28
розділу II „Внесення змін до деяких
законодавчих актів України" Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України». Положення
пункту 28 розділу II «Внесення змін до
деяких законодавчих актів України»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
які визнані неконституційними,
втратили чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України
вказаного рішення, у якому, крім того,
було вказано на його преюдиціальність
при розгляді судами загальної
юрисдикції позовів у зв'язку з
правовідносинами, що виникли внаслідок
дії неконституційного акта.

Суд першої інстанції вірно вказав, що
згідно ч. 2 ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності з 22.05.2008 року,
визначено, що особам, віднесеним до
категорії 3, додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 25 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції правильно виходив з
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами при визначенні
розміру пенсії позивачу застосуванню
підлягає ч. 2 ст. 51 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
постанова Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», на підставі якої
здійснювалось нарахування щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, позивачу, оскільки остання
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав, суперечить положенням
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», які є чинними на даний час.

Суд першої інстанції правильно
врахував, що згідно положень ч. З ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», якою передбачено, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст. 51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Крім того, суд першої інстанції вірно
зазначив, що відповідно до Закону
України від 14 червня 2011 року «Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнені прикінцеві положення пункту
4 певним змістом, яким установлено, що у
2011 році норми і положення статей 39, 50, 51,
52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Зазначені норми набрали чинності з дня,
наступного за днем його опублікування,
а саме з 19 червня 2011 року, оскільки
опубліковані в газеті «Голос України»
за 18 червня 2011 року №110 (5110). На
виконання зазначених змін, Кабінетом
Міністрів України прийнята Постанова
№745 від 6 липня 2011 року, якою визначений
розмір виплати для соціальних
категорій за статтями 39,50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року, оскільки
опублікована в газеті «Урядовий
кур'єр»за 23 липня 2011 року № 133 (4531). А
тому беручи до уваги постанову
Кабінету Міністрів України №745 від 6
липня 2011 року, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають до задоволення лише по 22
липня 2011 року включно.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач має право на здійснення
перерахунку та виплати додаткової
пенсії, відповідно до ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 16.03.2011 року по 22.07.2011 року
включно.

Задовольняючи позовні вимоги щодо
перерахунок та виплату пенсії з 01.09.2011
року із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в редакції із
змінами, внесеними Законом України
«Про державний бюджет України на 2008
рік» від 28.12.2007 року, у разі, якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
перерахунок пенсії проводиться з
урахуванням не менше ніж 24 місяців
страхового стажу після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії
незалежно від перерв у роботі. При
цьому, перерахунок пенсії здійснюється
із заробітної плати (доходу), з якої
була обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
провадиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачене страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії, за
календарний рік. що передує року
перерахунку пенсії.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008 року зміни

внесені Законом України «Про державний
бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007
року до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», визнані
неконституційними. Отже, на час
звернення позивача із заявою про
перерахунок пенсії ч. 4 ст. 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» діяла в
попередній редакції, яка не
передбачала перерахунку пенсії із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка враховується
для обчислення пенсії, за календарний
рік, що передує року перерахунку
пенсії.

Також суд першої інстанції посилається
на те, що право позивача на перерахунок
пенсії на час його звернення до
відповідача визначалось п.п. 3 п. 11
постанови Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», яким визначено, що у разі,
коли застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, перерахунок пенсії
проводиться з урахуванням не менше, як
24 місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії проводиться із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
ч. 1 ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до даного Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

З огляду на вище викладене, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
перерахунок пенсії має здійснюватися
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка розраховується
для обчислення пенсії за календарний
2010 рік.

Однак висновок суду першої інстанції
про задоволення позовних вимог колегія
суддів вважає помилковим.

Перерахунок пенсії у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу,
регулюється ч. 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», яка передбачає,
що у разі, якщо застрахована особа
після призначення пенсії продовжувала
працювати, проводиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
проводиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу) з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007
року № 107-6 «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
визнаних такими, що не відповідають
Конституції України(є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перерахувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону, із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
свідчить, що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу) з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Тобто, правила ч. 1 ст. 40 вище згаданого
Закону при перерахунку пенсії,
застосовуються виключно з метою
визначення періоду страхового стажу за
який може бути обчислена заробітна
плата (дохід). Частина 1 статті 40
згаданого Закону передбачає, що для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата(дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від
перерв та за весь період страхового
стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення» від 05 листопада 1991 року
№ 1788-12 та Закон України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року. З
огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності ст. 9
КАС України приписи постанови № 530 від
28 травня 2008 року не можуть
застосовуватися до спірних
правовідносин.

З урахуванням зазначеного, правові
підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
відсутні. Останній із наведених
показників застосовується виключно
для призначення пенсії, застосування
його для перерахунку є безпідставним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

З огляду на це суд апеляційної
інстанції вважає, що постанову суду
першої інстанції слід скасувати, бо
така прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197,
п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області задовольнити частково,
скасувати постанову Маневицького
районного суду Волинської області від
30 вересня 2011 року у справі № 2а-3347/11.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком згідно ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 16 березня 2011 року по 22 липня
2011 року з врахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Допустити зазначену постанову до
негайного виконання - у межах суми
стягнення за один місяць.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин