Справа № 872/13488/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2014 рокусправа № 804/6102/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Іванова
С.М.

суддів: Чабаненко С.В.,
Шлай А.В.,

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 07
червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю Експертна
Група «Континент» до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю Експертна Група
«Континент» звернулось з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області в якому
просило визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення № від 23.04.2013 р.
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів: за основним платежем 8 217 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями 2
054 грн. 25 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
позивачем правомірно сформовано
податковий кредит з податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
«Детальсервіс», сума якого
підтверджується первинними та
розрахунковими документами.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07 червня 2013 року
адміністративний позов задоволено
повністю.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення - рішення
№ від 23.04.2013 р. прийняте
Державною податковою інспекцією у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Вирішено питання про судові витрати по
справі.

Рішення суду обґрунтовано тим, що
позивачем правомірно було сформовано
податковий кредит по взаємовідносинах
з ТОВ «Детальсервіс» у березні 2012 р. на
основі наявного договору купівлі -
продажу, який не визнаний недійсним
(нікчемним) у встановленому
законодавством порядку та на основі
наявних первинних бухгалтерських
документів, які відповідають вимогам
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», досліджені судом та наявні в
матеріалах справи.

Не погоджуючись з прийнятим у
справі судовим рішенням, відповідач
звернувся з апеляційною скаргою, в
якій вказує на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
висновки зазначені в акті перевірки,
свідчать про відсутність факту
реального вчинення господарських
операцій за березень 2012 р. між
позивачем та ТОВ «Детальсервіс».

З огляду на встановлений факт
реорганізації, та в силу ст. 55 КАС
України, колегія суддів вважає за
необхідне замінити відповідну сторону
- відповідача у справі на його
правонаступника - Державну податкову
інспекцію у Кіровському районі
м. Дніпропетровська
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та
ст. 41 КАС України не
перешкоджає розгляду справи без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга ДПІ у Кіровському
районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
16.12.1997 р. ТОВ ЕГ «Континент»
зареєстрована виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради як
юридична особа за адресою: 49000,
Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, вул. Юрія Савченка,
буд. 47, перебуває на обліку у ДПІ в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
та є платником податку на додану
вартість, що підтверджується копією
статуту позивача, копією виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців від
03.05.2012 р. та копією свідоцтва
про реєстрацію позивача платником
податку на додану вартість за №
200105097 від 30.01.2013 р. (а.с. 12-23).

З 29.03.2013 р. по 04.04.2013 р., на підставі
наказу № 251 від 28.03.2013 р., ДПІ у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області була проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ ЕГ
«Континент» щодо дотримання
податкового законодавства з податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
платником податків ТОВ «Детальсервіс»
за березень 2012 р.

За результатами зазначеної перевірки
було складено Акт № 744/224/25017237 від 05.04.2013
р. (далі - Акт перевірки) за висновками
якого було встановлено порушення п.198.1,
п.198.2, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України в результаті чого занижено
податок на додану вартість за березень
2012 р. на суму 8 216 грн. 67 коп.

Не погодившись з Актом перевірки
позивач звернувся до начальника ДПІ у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області з запереченнями, в яких просив
скасувати висновки Акта перевірки та
зазначив, що ТОВ ЕГ
«Континент» правомірно сформовано
податковий кредит з податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
«Детальсервіс», про що свідчить
наявність первинних, розрахункових та
інших документів.

22.04.2013 р. своєю відповіддю на
заперечення відповідач відмовив
позивачу, посилаючись на те, що
висновки Акта перевірки є правомірними
та такими, що не суперечать діючому
законодавству.

За результатами розгляду Акту
перевірки ДПІ у Кіровському районі
м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області прийнято податкове
повідомлення - рішення № від
23.04.2013 р., відповідно до якого позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за
основним платежем 8 217 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 2 054
грн. 25 коп.

Встановлено, що у перевіряємому
періоді між ТОВ ЕГ «Континент» та
ТОВ «Детальсервіс», було
укладено Договір на постачання
будівельних матеріалів №
0203/12-м від 02.03.2012 р.

Відповідно до вказаного договору ТОВ
«Детальсервіс» (Покупець) зобов'язаний
передати, а ТОВ ЕГ «Континент»
(Покупець) прийняти у власність
будівельні матеріали (надалі Товар), в
асортименті, кількості та за цінами,
вказаними у накладних, що є
невід'ємними частинами даного
Договору.

Проведення поставки підтверджується
первинними документам (податковою
накладною № 3 від 21.03.2012 р., накладною № 3
від 21.03.2012 р., платіжним дорученням № 1199
від 24.09.2012 р.) (а.с. 82-85). Також, на
підтвердження факту транспортування
вказаного товару, що свідчить про його
само вивіз, свідчить і копія технічного
паспорту на автомобіль бортовий мало
вантажний - В, який належить керівнику
підприємства позивача - Юрченко І.О.
(а.с. 145).

Крім того, факт використання придбаних
позивачем будівельних матеріалів у
своїй господарській діяльності
підтверджується копіями довідки
вартості виконаних робіт за березень
2012 р., актом звірки виконаних
будівельних робіт за березень 2012 р. (а.с.
27-81).

Зазначені вище первинні бухгалтерські
документи відповідають вимогам ст. 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", а тому є належними доказами
виконання господарської операції.

У відповідності з п. п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14
ПК України податковий кредит - сума, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно зрозділом V
цього Кодексу.

Згідно п. п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України
постачання товарів - це будь яка
передача права на розпорядження
товарами як власник, у тому числі
продаж, обмін чи дарування такого
товару, а також постачання товарів за
рішенням суду.

Відповідно до п. 185.1. ст. 185 ПК України
об'єктом оподаткування є операції
платників податку з постачання
товарів, місце постачання яких
розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Так, питання, пов'язані з формуванням
платником податку на додану вартість
податкового кредиту врегульовано
статтею 198 ПК України, підпунктом "а" п.
198.1 якої передбачено право на
віднесення сум податку з ПДВ до
податкового кредиту у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі у разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п. 198.6. ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно з п. 201.1. ст. 201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну, у якій зазначаються в окремих
рядках такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Колегія суддів зазначає, що завданням
органів державної податкової служби є
здійснення контролю дотримання
податкового законодавства і надання
роз'яснень законодавства з питань
оподаткування платникам податків.

Законом не передбачено права органу
державної податкової служби
самостійно, в позасудовому порядку,
визнавати фіктивними правочини.
Стаття 20 Податкового кодексу України,
що регулює діяльність органів ДПС,
подібних повноважень не надає.

Слід зазначити, що договір укладений
позивачем з ТОВ «Детальсервіс» не
визнавались недійсними в судовому
порядку, а твердженння податкового
органу про нікчемність останнього не
ґрунтується на законі, тому як
завданням органів державної
податкової служби є здійснення
контролю дотримання податкового
законодавства і надання роз'яснень
законодавства з питань оподаткування
платникам податків.

Проаналізувавши зазначені вище
первинні документи, колегія суддів,
приходить до висновку, що надані
позивачем документи первинної
бухгалтерської звітності по
відносинам з контрагентом
підтверджують реальність здійснення
господарських операцій та не містять
недоліків форми чи змісту, що
спричиняють втрату ними сили
доказового джерела, а отже, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
реальний характер господарських
операцій ТОВ ЕГ «Континент» з ТОВ
«Детальсервіс» і висновки
податкового органу щодо
неправомірного формування податкового
кредиту з податку на додану вартість у
зв'язку з оформленням нікчемного
правочину з останнім є безпідставними
та такими, що не підтверджуються
матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07 червня 2013 року у справі
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю Експертна Група
«Континент» до Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Головного Управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до
ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай