Справа № 816/2170/14
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2170/14

Полтавський окружний
адміністративний суд у складі судді -
Бойка С.С., розглянувши у письмовому
провадженні справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у м.Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2014 року Державна податкова
інспекція у м.Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області звернулась до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу з
податку на доходи фізичних осіб в сумі 1
226,24 грн.

Мотивуючи свої позовні вимоги, ДПІ у м.
Полтаві посилалась на те, що за
відповідачем рахується борг з податку
на доходи фізичних осіб в сумі 1 226,24
грн., який виник в результаті несплати у
повному обсязі самостійно визначених
сум у податковій декларації №
від 24.04.2013.

Відповідно ст. 59 Податкового кодексу
України, ДПІ у м. Полтаві винесено
податкову вимогу від 08.10.2013 року №761-17
на суму 1 226,24 грн., яка вручена ОСОБА_1
11.10.2013 року.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив, таким чином грошове
зобов'язання вважається узгодженим,
набуло статусу податкового боргу та
підлягає сплаті. Оскільки відповідачем
вимоги ДПІ у м.Полтаві залишено без
задоволення, позивач звернувся до суду
з вимогою про стягнення зазначеного
податкового боргу.

Позивач явку свого уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, надав до суду клопотання
про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав до суду клопотання про
розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених даною статтею, але прибули
не всі особи, які беруть участь у
справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих
сторонами доказів та відсутність
потреби допитати свідка чи експерта,
суд, зважаючи на положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 11 вересня
2014 року перейшов до розгляду справи у
порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено,
що за ОСОБА_1 рахується податковий
боргу з податку на доходи фізичних осіб
в сумі 1 226,24 грн., який виник в
результаті несплати до бюджету
самостійно обрахованої та
задекларованої суми у податковій
декларації № від 24.04.2013 року.

Надаючи оцінку правомірності позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно ст.15 Податкового кодексу
України, платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний
з платників податків може бути
платником податку за одним або
кількома податками та зборами.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, визначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, в силу приписів
Податкового кодексу України,
самостійно обраховане та
задеклароване відповідачем грошове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 1 226,24 грн.
вважається узгодженим та підлягає
сплаті до бюджету.

Разом з тим, в порушення вказаних
норм, відповідач свого обов'язку не
виконав, суму самостійного
обрахованого грошового зобов'язання у
встановлений законом строк не сплатив.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
встановлено, що сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання є податковим боргом.

В силу пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 статті 59
Податкового кодексу України, податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання та повинна
містити відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

При цьому, суд зазначає, що згідно
з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі, коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Відповідно ст. 59 Податкового кодексу
України, ДПІ у м. Полтаві винесено
податкову вимогу від 08.10.2013 року №761-17
на суму 1226,24 грн., яка вручена ОСОБА_1
11.10.2013 року.

Відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку податкову
вимогу не оскаржив, таким чином грошове
зобов'язання вважається узгодженим,
набуло статусу податкового боргу та
підлягає сплаті.

Разом з тим, вимогу позивача
ОСОБА_1 виконано не було, суму
узгодженого грошового зобов'язання в
розмірі 1 226,24 грн. до бюджету не
сплачено, що підтверджується наявними
у матеріалах справи доказами.

Відповідно до п.87.11. ст.87
Податкового кодексу України, орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Стаття 67 Конституції України
наголошує, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

В терміни, передбачені законодавством,
заборгованість відповідачем не була
погашена, враховуючи викладене,
позивач правомірно звернувся до суду
про стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини першої
статті 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною першою статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач заперечень проти
позову та доказів сплати податкового
боргу в загальній сумі 1 226,24 грн. суду
не надав.

З огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 ) на користь Державного
бюджету України податковий борг з
податку на доходи фізичних осіб в сумі 1
226,24 грн. ( одна тисяча двісті двадцять
шість гривень двадцять чотири копійки).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
С.С. Бойко