Справа № 823/2517/14
Суддя: Т.М. Чубар
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
справа № 823/2517/14

м. Черкаси

08 год. 45 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Чубар Т.М.,

при секретарі - Шепель А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Тальнівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулася
Тальнівська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області, в якому просить стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованість зі сплати єдиного
податку в розмірі 12 019 грн. 23 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач зареєстрований як суб'єкт
господарювання 22.02.2012р. та перебуває на
обліку в органах доходів і зборів як
платник податків та зборів до бюджету.
Станом на 26.08.2014р. за відповідачем
обліковується заборгованість зі
сплати єдиного податку в розмірі 12 019
грн. 23 коп., яку позивач просить
стягнути в судовому порядку.

Представник позивача, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, згідно
прохальної частини адміністративного
позову представник позивача просить
суд розгляд справи проводити без
участі представника інспекції.

Відповідач, повідомлений про дату, час
та місце судового розгляду справи за
адресою, визначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців: АДРЕСА_1, в
судове засідання не з'явився, про
причину своєї неявки не повідомив,
заперечення на позов не надав, а тому
суд вирішив провести розгляд справи за
його відсутності на підставі наявних
матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно з вимогами п.п. 16.1.4 п. 16.1 статті 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпункт 14.1.156 п. 14.1. статті 156
Податкового кодексу України визначає
податкове зобов'язання як суму коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Главою 1 Розділу XIV Податкового кодексу
України встановлено особливості
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності.

Так, відповідно до п. 291.2 статті 291
Податкового кодексу України спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - це особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених п. 297.1
статті 297 цього Кодексу, на сплату
єдиного податку в порядку та на умовах,
визначених Главою 1 Розділу XIV
Податкового кодексу України, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Згідно п. 291.4 статті 291 Податкового
кодексу України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні
особи-підприємці, які не
використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150 000
гривень;

2) друга група - фізичні
особи-підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1 000 000
гривень;

3) третя група - фізичні
особи-підприємці, які протягом
календарного року відповідають
сукупності таких критеріїв: не
використовують працю найманих осіб або
кількість осіб, які перебувають з ними
у трудових відносинах, одночасно не
перевищує 20 осіб; обсяг доходу не
перевищує 3 000 000 гривень;

4) четверта група - юридичні особи -
суб'єкти господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, які
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: середньооблікова кількість
працівників не перевищує 50 осіб; обсяг
доходу не перевищує 5 000 000 гривень;

5) п'ята група - фізичні
особи-підприємці, які протягом
календарного року відповідають
сукупності таких критеріїв: не
використовують працю найманих осіб або
кількість осіб, які перебувають з ними
у трудових відносинах, не обмежена;
обсяг доходу не перевищує 20 000 000
гривень;

6) шоста група - юридичні особи - суб'єкти
господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, у яких
протягом календарного року обсяг
доходу не перевищує 20 000 000 гривень.

Юридична особа чи фізична
особа-підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим Главою 1 Розділу XIV
Податкового кодексу України, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Відповідно до п.п. 298.1.1 п. 298.1 статті 298
Глави 1 Розділу XIV Податкового кодексу
України для обрання або переходу на
спрощену систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до контролюючого
органу заяву.

Зареєстровані в установленому порядку
фізичні особи - підприємці, які до
закінчення місяця, в якому відбулася
державна реєстрація, подали заяву щодо
обрання спрощеної системи
оподаткування та ставки єдиного
податку, встановленої для першої або
другої групи, вважаються платниками
єдиного податку з першого числа місяця,
наступного за місяцем, у якому
відбулася державна реєстрація.
Зареєстровані в установленому законом
порядку суб'єкти господарювання
(новостворені), які протягом 10 днів з
дня державної реєстрації подали заяву
щодо обрання спрощеної системи
оподаткування та ставки єдиного
податку, встановленої для третьої -
шостої груп, вважаються платниками
єдиного податку з дня їх державної
реєстрації. Суб'єкт господарювання,
який є платником інших податків і
зборів відповідно до норм цього
Кодексу, може прийняти рішення про
перехід на спрощену систему
оподаткування шляхом подання заяви до
контролюючого органу не пізніше ніж за
15 календарних днів до початку
наступного календарного кварталу.
Такий суб'єкт господарювання може
здійснити перехід на спрощену систему
оподаткування один раз протягом
календарного року.

Судом встановлено, що відповідач -
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрований як суб'єкт
господарювання 22.02.2012р.,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
29.07.2014р.).

22 лютого 2012 року відповідачем до
Тальнівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління у Черкаській області подано
заяву про застосування спрощеної
системи оподаткування (група 3, вид
діяльності згідно з КВЕД - надання в
оренду нерухомого майна, торгівля
взуттям тощо), на підставі якої 22.02.2012р.
позивачем видано фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 свідоцтво
платника єдиного податку серії НОМЕР_2.

Згідно п. 296.3 статті 296 Глави 1 Розділу XIV
Податкового кодексу України платники
єдиного податку третьої - шостої груп
подають до контролюючого органу
податкову декларацію платника єдиного
податку у строки, встановлені для
квартального податкового (звітного)
періоду.

Ставки єдиного податку згідно п. 293.1
статті 293 Податкового кодексу України
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року,
та у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних
осіб-підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 1) для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Відсоткова ставка єдиного податку
встановлюється у розмірі:

для третьої і четвертої груп платників
єдиного податку: 1) 3 відсотки доходу - у
разі сплати податку на додану вартість
згідно з цим Кодексом; 2) 5 відсотків
доходу - у разі включення податку на
додану вартість до складу єдиного
податку.

для п'ятої і шостої груп платників
єдиного податку: 1) 5 відсотків доходу - у
разі сплати податку на додану вартість
згідно з цим Кодексом; 2) 7 відсотків
доходу - у разі включення податку на
додану вартість до складу єдиного
податку (п. 293.3 статті 293 Податкового
кодексу України).

Відповідно до п. 293.4 статті 293
Податкового кодексу України ставка
єдиного податку встановлюється для
платників єдиного податку
першої-третьої і п'ятої груп у розмірі 15
відсотків: 1) до суми перевищення обсягу
доходу, визначеного у підпунктах 1, 2, 3 і
5 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу; 2) до
доходу, отриманого від провадження
діяльності, не зазначеної у реєстрі
платників єдиного податку, віднесеного
до першої або другої групи; 3) до доходу,
отриманого при застосуванні іншого
способу розрахунків, ніж зазначений у
цій главі; 4) до доходу, отриманого від
здійснення видів діяльності, які не
дають права застосовувати спрощену
систему оподаткування. Ставки єдиного
податку для платників четвертої та
шостої груп встановлюються у
подвійному розмірі ставок, визначених
п. 293.3 цієї статті: 1) до суми перевищення
обсягу доходу, визначеного у п.п. 4 і 6 п.
291.4 статті 291 цього Кодексу; 2) до доходу,
отриманого при застосуванні іншого
способу розрахунків, ніж зазначений у
цій главі; 3) до доходу, отриманого від
здійснення видів діяльності, які не
дають права застосовувати спрощену
систему оподаткування.

Статтею 295 Податкового кодексу України,
в свою чергу, встановлено порядок
нарахування та строки сплати єдиного
податку.

Так, відповідно до п. 295.1 статті 295
Податкового кодексу України платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року. Платники єдиного
податку третьої-шостої груп сплачують
єдиний податок протягом 10 календарних
днів після граничного строку подання
податкової декларації за податковий
(звітний) квартал.

При цьому податковим (звітним) періодом
для платників єдиного податку першої
та другої груп є календарний рік.
Податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку
третьої-шостої груп є календарний
квартал (п. 294.1 статті 294 Податкового
кодексу України).

Згідно наданої фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 податкової
декларації платника єдиного податку
від 09.08.2013р., відповідачем самостійно
обчислено розмір єдиного податку за 2013
рік, що підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного
(податкового) періоду, в сумі 14 250 грн.

Як вбачається з наданої позивачем
виписки з облікової картки фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 за
відповідачем станом на 31 серпня 2013 року
обліковується заборгованість зі
сплати єдиного податку в розмірі 12 019
грн. 23 коп.

Згідно п. 300.1 статті 300 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку,
а також за своєчасність подання
податкових декларацій.

За змістом п.п. 14.1.175 п. 14.1 статті 14
Податкового кодексу України сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання,
визнається податковим боргом платника
податків.

Органами стягнення, уповноваженими
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
межах повноважень, є виключно
контролюючі органи - органи доходів і
зборів (п. 41.2 статті 41 Податкового
кодексу України).

У зв'язку з несплатою фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені строки позивачем на адресу
відповідача була направлена податкова
вимога № 33-17 від 02.09.2013р. на суму 12 019 грн.
23 коп., яка отримана відповідачем
31.10.2013р.

11 червня 2014 року податковим керуючим
Поплавською Лесею Анатоліївною
винесено акт № 2/23-19-25 про опис майна у
податкову заставу платника податків
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

21 липня 2014 року Маньківським
відділенням Тальнівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області на підставі п.п. 89.1
статті 89 Податкового кодексу України у
зв'язку з несплатою суми податкового
зобов'язання в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна зареєстровано
податкову заставу активів платника
податків-фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 за реєстраційним номером 14457059.

Оскільки відповідне право органів
державної податкової служби на
звернення до суду щодо стягнення
податкового боргу передбачено статтею
20 Податкового кодексу України, суд
вважає доведеним право позивача на
стягнення з відповідача податкового
боргу в розмірі 12 019 грн. 23 коп.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
в доход бюджету через Тальнівську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області 12 019 (дванадцять
тисяч дев'ятнадцять) грн. 23 коп.
податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Т.М. Чубар

Повний текст постанови виготовлений 19
вересня 2014 року.