Справа № 826/728/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/26410/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства у
Дніпровському районної в м. Києві
державної адміністрації про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 лютого 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 квітня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровської районної в
м. Києві державної адміністрації про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії щодо
недотриманням відповідачем вимог
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» в частині
дотримання термінів надання відповіді
на запит.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
лютого 2013 року у задоволенні вказаного
позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
лютого 2013 року залишено без змін.

ОСОБА_4 не погодився з постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13 лютого 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року і звернувся до суду з касаційною
скаргою, в який просить скасувати
рішення судів попередніх інстанцій та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на
порушення норм матеріального права, що
призвело до ухвалення незаконних
судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Позивачем подано 07.12.2012 року начальнику
ЖРЕО № 420 Дніпровського району заяву,
яку зареєстровано 07.12.2012 року за № Г-301.

В своїй заяві позивач просив надати в
установленому законодавством порядку
наступну інформацію: строк
опалювального періоду в 2011-2012 року у м.
Києві; порядок (навести докладний
розрахунок) щомісячного нарахування
грошових коштів за опалення за адресою:
м. Київ, вул. Флоренції, 12 б кв. 35.

Листом від 13.12.2012 року № 358 позивачу
надано відповідь, яка відправлена
згідно поштового штемпеля 18.12.2012 року.

Вважаючи, що дана відповідь надана
відповідачем несвоєчасно, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відповідач діяв у відповідності до
вимог чинного законодавства України, з
посиланням на те, що запитувана
інформація, яка була предметом заяви
позивача, не є публічною інформацією в
розумінні Закону України «Про доступ
до публічної інформації». У зв'язку з
чим терміні надання відповіді на запит
відповідачем не порушений.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального права, правової оцінки
обставин у справі, суд касаційної
інстанції погоджується з таким
висновком, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, у
межах повноважень та способом,
передбаченими Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про доступ
до публічної інформації", публічна
інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Відповідно до вимог статті вказаного 13
Закону розпорядниками інформації для
цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи
державної влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування,
органи влади Автономної Республіки
Крим, інші суб'єкти, що здійснюють
владні управлінські функції
відповідно до законодавства та рішення
яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з
державного, місцевих бюджетів, бюджету
Автономної Республіки Крим, - стосовно
інформації щодо використання
бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають
домінуюче становище на ринку або
наділені спеціальними чи виключними
правами, або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

Розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту в таких
випадках: розпорядник інформації не
володіє і не зобов'язаний відповідно до
його компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит; інформація,
що запитується, належить до категорії
інформації з обмеженим доступом
відповідно до частини другої статті 6
цього Закону; особа, яка подала запит на
інформацію, не оплатила передбачені
статтею 21 цього Закону фактичні
витрати, пов'язані з копіюванням або
друком; не дотримано вимог до запиту на
інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до частини другої ст. 2
Закону, цей Закон не поширюється на
відносини щодо отримання інформації
суб'єктами владних повноважень при
здійсненні ними своїх функцій, а також
на відносини у сфері звернень громадян,
які регулюються спеціальним законом.

Отже, з правового аналізу вказаних норм
слід розуміти, що публічна інформація
зберігається у суб'єкта, розпорядника
інформації в зафіксованому вигляді
будь-якими засобами, на будь-яких
носіях та створена ним в процесі
виконання своїх обов'язків.

Частиною першою ст. 16 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
встановлено, що порядок надання
житлово-комунальних послуг, їх якісні
та кількісні показники мають
відповідати умовам договору та вимогам
законодавства.

Відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 зазначеного
Закону, споживач зобов'язаний укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений виконавцем на
основі типового договору.

Із змісту заяви про надання інформації
від 07.12.2012 року вбачається, що позивач
звертався з проханням надання
роз'яснення щодо виконання
відповідачем договірних відносин в
сфері житлово-комунальних послуг в
частині тривалості опалювального
періоду та нарахування грошових коштів
за опалення квартири, яка належить
позивачу.

Листом від 13.12.2012 року, що відправлений
18.12.2012 року, відповідач надав відповідь
щодо початку та закінчення
опалювального сезону відповідно до
наряду № 44335 на включення від ПАТ
«ЕКОСТАНДАРТ» та порядку нарахування
за опалення по будинку позивача
відповідно до вимог Постанови Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 року № 630
«Про затвердження правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення» (із
змінами і доповненнями) та
Розпорядження Київської міської
державної адміністрації від 31.05.2011 року
№ 857 «Про встановлення тарифів на
теплову енергію та встановлення
тарифів на комунальні послуги з
централізованого опалення і гарячої
води виконавцям цих послуг усіх форм
власності для здійснення розрахунків з
населенням».

На думку позивача, публічна інформація
щодо строку опалювального періоду в
2011-2012 роках у м. Києві не є публічною
інформацією, оскільки мова йде
фактично про тривалість
опалювального періоду. На вказаний
лист відповідач повідомив, що початок
та закінчення опалювального сезону
здійснювалось відповідно до наряду №
44335 на включення від ПАТ «ЕКОСТАНДАРТ».

Початок опалювального періоду (сезону)
визначається Розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 03.10.2011 року № 1815 «Про
початок опалювального сезону у м.
Києві» за умови готовності систем
теплоспоживання подачу теплоносія, в
тому числі, з 10.10.2011 року в житлових
будинках незалежно від форм власності
та відомчої належності відповідно до
графіків, розроблених та погоджених
Головним управлінням житлового
господарства, або раніше у разі, якщо
протягом трьох діб середня добова
температура зовнішнього повітря не
перевищує 8 °C.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на те, що згідно з преамбулою
Закону України "Про доступ до публічної
інформації", остання регулює відносини
щодо забезпечення права кожного на
доступ до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом, та інформації, що становить
суспільний інтерес.

Перевіривши підстави отримання та
створення запитуваної позивачем
інформації, суд касаційної інстанції
вважає, що заява позивача, про початок
опалювального сезону у м. Києві в
період 2011 - 2012 року, яка зареєстрована
07.12.2012 року за № Г-301, не відповідає
ознакам публічної інформації, а
відповідач не є розпорядником такої
інформації, отриманої та створеної в
процесі виконання своїх обов'язків.

Оскільки ОСОБА_4 позов пред'явлено за
заявою від 07.12.1012 року, щодо отримання
інформації, яка регулюється Законом
України «Про звернення громадян» та
Законом України «Про інформацію», суд
касаційної інстанції погоджується з
необґрунтованістю позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень суд перевіряє чи вчинені
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, визначений Конституцією і
законами України.

Враховуючи викладене, суд касаційної
інстанції вважає, що відповідач діяв
відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
та ч.2 ст. 19 Конституції України.

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанції правильно встановили
обставини справи, повно дослідили
докази по справі та ухвалили рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи викладені
в касаційній скарзі не спростовують
висновків суду першої та апеляційної
інстанції, тому підстави для
скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 222, 224, 231 КАС
України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 лютого 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 квітня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець