Справа № 569/10431/14-а
Суддя: Сидорук Є. І. Є. І.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області в складі:

головуючого судді Сидорука Є.І.

при секретарі Патій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УДАІ УМВС України в Житомирській
області про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського
міського суду із адміністративним
позовом до УДАІ УМВС України в
Житомирській області про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення.

У своїй позовній заяві вказує, що 26
червня 2014 року близько 19 год. 40 хв. на
виїзді із населеного пункту Болярка
Житомирської області вона була
зупинена інспектором ДПС взводу
супроводу УДАІ в Житомирській області
Прокопчуком В.А. Після зупинки їй було
повідомлено, що вона перевищила
швидкість, яка була виміряна за
допомогою пристрою «Трукам». Проте
дане твердження не відповідає
дійсності, оскільки із вказаною
швидкістю вона не рухалася, швидкість
руху на даній ділянці дороги не
перевищувала. Постанову про
притягнення її до адміністративної
відповідальності вважає незаконною,
необґрунтованою, оскільки винесена
всупереч норм Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
правил дорожнього руху. Просить
скасувати постанову серії АВ2 № 893059 від
24.06.2014 року про притягнення її до
адміністративної відповідальності за
ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
подала до суду письмову заяву в якій
просила справу розглянути без її
участі.

Представник відповідача, будучи
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився. Однак подав до
суду рапорт інспектора Прокопчука В.А.,
в якому вказано, що 24 червня 2014 року о 19
год. 23 хв. він зупинив автомобіль марки
«Форд». Підійшовши до водія він
привітався, відрекомендувався та
пояснив причину зупинки. На прохання
водія він пред'явив докази
правопорушення, а саме фото та відео
фіксацію на приладі «Трукан ТС №000570»,
за допомогою якого було здійснено
фіксація швидкості. Після цього на
водія ОСОБА_1 був складений
адміністративний протокол та було
ознайомлено з його змістом. В протоколі
ОСОБА_1 надала пояснення, що перевищила
швидкість не навмисно, визнаючи свою
провину у скоєному правопорушенні в
повному обсязі. Після цього була
винесена постанова у справі про
адміністративне правопорушення та
накладено штраф у розмірі 510 грн.
Ознайомивши водія зі змістом постанови
він вручив їй копію протоколу та
постанови. ОСОБА_1 пішла до свого
автомобіля, а нами було зафіксовано
порушення іншим водієм. Коли він почав
складати адміністративний протокол на
даного водія, до патрульного
автомобіля підійшов чоловік ОСОБА_1 та
почав знімати на відео складання
протоколу коментуючи, що я нібито
дописую протокол. Всі вищевказані
коментарі та зроблені даним
громадянином фото та відео були
здійснені з метою уникнення
адміністративної відповідальності.
Чоловік ОСОБА_1 сказав, що 510 грн. це
великий штраф за перевищення
швидкості. Даним громадянам він
роз'яснив, що розмір штрафу являється
мінімальним згідно стаття за якою було
здійснено правопорушення. Після цього
даний громадянин з водієм ОСОБА_1
побачили в графі копії протоколу запис,
що до протоколу додається роздруківка
з приладу та почали вимагати негайного
вручення на місці даної роздруківки. Їм
було роз'яснено, що роздруківка
робиться після закінчення зміни за
допомогою комп'ютера та принтера. Він
пояснив, що на місці не має можливості
зробити роздруківку.

У відповідності ч. 4 ст. 122 КАС України
справа розглядається судом за наявними
у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з рішення Конституційного суду
України, кожен має гарантоване
державою право оскаржити в суді
загальної юрисдикції рішення, дії чи
бездіяльність будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб, якщо вважає, що їх рішення, дія чи
бездіяльність порушують або ущемляють
його права і свободи чи перешкоджають
їх здійсненню, а тому потребують
захисту в суді.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
матеріальну шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Як свідчить постанова серії АВ2 № 893059
від 24.06.2014 року, ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Зазначеній постанові передував
протокол про адміністративне
правопорушення відповідно до якої
постановою накладено адміністративне
стягнення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача та саме
відповідач зобов'язаний довести
правомірність свого рішення.

Як встановлено в судовому засіданні
стягнення накладено правомочним
органом, в межах встановлених санкцією
статті, строк давності встановлений ст.
38 КУпАП для застосування
адміністративного стягнення не
закінчився, а тому постанова є законною
та обґрунтованою.

Але суд вважає, що при накладенні
адміністративного стягнення
відповідачем не враховано обставин,
які пом'якшуються відповідальність
правопорушника та які дають підставу
для застосування відносно нього ст. 22
КУпАП.

ОСОБА_1 дійсно скоїла адміністративне
правопорушення, але воно не потягло за
собою негативного наслідку і на думку
суду є малозначним, тому, суд вважає
достатнім для виправлення
правопорушника та запобігання
вчинення правопорушень в майбутньому
обмежитися усним зауваженням.

За цих обставин суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 86, 112, 158-163 КАС України, ст. ст. 13, 22,
34, 288 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову по справі про
адміністративне правопорушення
серії АВ2 № 893059 від 24.06.2014 винесену
інспектором УДАІ УМВС України в
Житомирській області про притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.3
ст.122 КУпАП, та накладення на неї
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
510 грн., обмежившись усним зауваженням.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя Рівненського

міського суду
Сидорук Є.І.