Справа № 640/14164/14-а
Суддя: Якуша Н. В.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2014 року Київський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючий -
суддя Якуша Н.В.,

при секретарі -
Пічугіної А.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харків
адміністративний позов ОСОБА_1 до
старшого інспектора ДПС взводу №1
Полтавської роти ДПС для
обслуговування доріг державного
значення підпорядкованої ГМВС України
в Полтавській області старшого
лейтенанта міліції Лещенко Ігоря
Михайловича, про визнання протиправною
постанову,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом мотивуючи тим,
що 27.07.2014р. відповідачем був складений
протокол про адміністративне
правопорушення та винесено постанову
про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч.3 ст. 122 КпАП України - за вчинення
правопорушення - рух зі швидкістю 115
км/год. у населеному пункті Абазівка
позначений знаком 5.45. Посилаючись на
те, що відповідачем дана постанова
постановлена з порушеннями діючого
законодавства, що регулює порядок
накладення адміністративних стягнень
за порушення Правил дорожнього руху,
просив її скасувати.

В судове засідання
позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав заяву
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги повністю підтримав,
просив суд задовольнити його позовні
вимоги.

Відповідач - старший інспектор
ДПС взводу №1 Полтавської роти ДПС для
обслуговування доріг державного
значення підпорядкованої ГМВС України
в Полтавській області старший
лейтенант міліції Лещенко Ігор
Михайлович в судове засідання не
з'явився, хоч про час і місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомив, заяв про відкладення
слухання справи не надав.

Дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Так, по справі встановлено, що
позивач 27.07.2014 року був зупинений
інспектором ДПС взводу №1 ст.
лейтенантом міліції Лещенко І.М. та під
час зупинки було складено протокол про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності по
ст. 122 ч.3 КпАП України, а саме - за те,
що він керуючи транспортним засобом VOLVO
XC-60, н.з. НОМЕР_2 27.07.2014 року на 325 км а-д
Київ-Харків рухався зі швидкістю 115
км/год. у населеному пункті Абазівка
позначений знаком 5.45. Швидкість
вимірювалась приладом Трукан №000666.
Швидкість перевищив на 55 км/год.

Судом встановлено, що
згідно з протоколом від 27.07.2014р. серії
АА2 № 465679 та постановою серії ПС1 №437699
від 27.07.2014 року зазначено, що позивач
ОСОБА_1 вчинив вказане правопорушення.

Проте, досліджуючи наявні в
матеріалах справи докази у їх
сукупності, суд виходить з того, що
при накладенні адміністративного
стягнення були допущені суттєві
порушення діючого законодавства, що
регулює порядок накладення
адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Порядок притягнення
осіб до адміністративної
відповідальності встановлений
Кодексом України про адміністративні
правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю у разі
відсутності події і складу
адміністративного правопорушення.

Обов'язковою умовою притягнення особи
до адміністративної відповідальності
є наявність події адміністративного
правопорушення.

Відповідальність за ст. 122 ч. 3 КпАП
України настає лише у разі
встановлення факту перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
більш як п'ятдесят кілометрів на
годину. Для встановлення події
зазначеного правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП
(перевищення встановленої швидкості),
необхідно з'ясувати місце вчинення
правопорушення та граничну швидкість,
з якої дозволяється рух транспортних
засобів в даному місці, а також факт
перевищення водієм транспортного
засобу встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більше ніж як на п'ятдесят кілометрів
на годину.

Наявність події правопорушення
доводиться шляхом надання доказів.

Матеріалами справи не встановлено
наявності події правопорушення
передбаченого ст. 122 ч. 3 КУпАП за якою
притягнений до відповідальності
позивач.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно ст.ст. 251, 254, 256 КУпАП протокол
про адміністративне правопорушення
є джерелом доказів, це офіційний
документ відповідним чином оформлений
уповноваженою особою про вчинення
діяння яке містить ознаки
правопорушення , передбаченого КУпАП.

Будь-які докази як того вимагає ст. 251
КУпАП про порушення вимог п. 12.4 ПДР
до протоколу про адміністративне
правопорушення не додавались.

Суд вважає що за вказаних обставин
протокол про адміністративне
правопорушення не можливо приймати до
уваги як відносний доказ - зміст якого
відтворює фактичну обставину .

Відповідно до ст.280 КпАП України,
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з"ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності.

Як вбачається з постанови про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
від 27.07.2014 року, позивач притягнутий
до відповідальності за порушення вимог
п.12.4 ПДР, але при цьому жодного
доказу, в тому числі технічної фіксації
правопорушення не проводилося.

Протокол про адміністративне
правопорушення містить письмові
пояснення правопорушника, згідно з
якими « С данными протокола не
согласен полностью. Двигался в
пределах скорости, установленной для
населеного пункта. В зоне действия
знака ограничения 70 км/час двигался со
скоростью 60 км/час. Показания прибора
Тукам не предъявлены».

Фактично в судовому засіданні
не доведені ті обставини, що дійсно
позивач 27.07.2014 року керуючи
транспортним засобом VOLVO XC-60, н.з. НОМЕР_2
27.07.2014 року на 325 км а-д Київ-Харків
рухався зі швидкістю 115 км/год. у
населеному пункті Абазівка позначений
знаком 5.45., тобто було вчинено
порушення ПДР, а саме п. 12.4, за що
передбачена відповідальність згідно
ч.3 ст. 122 КпАП України.

Згідно долученого до матеріалів справи
копії експертного висновку від 28.04.2011 р.
№ 05-1-1632 та Додатку до нього, що видано
Державною службою спеціального зв'язку
та захисту інформації України
Приватному підприємству «Діректон» на
лазерний вимірювач швидкості "TruCAM" в
том числі ТС000666, що реалізований в
ньому алгоритм шифрування відповідав
певним вимогам тільки до 22.04.2014 р. Після
22.04.2014 р. термін дії вказаного
експертного висновку закінчився, тобто
виключає використання показників
приладу "TruCAM" ТС000666 у справах по
адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст.ст. 10, 11, 13 Закону
України «Про метрологію та
метрологічну діяльність», на
вимірювання у сфері, у якій їх
результати можуть бути використані у
якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд. За таких умов
кожен засіб вимірювальної техніки має
бути укомплектований документами про
допуск даного типу засобів
вимірювальної техніки для
використання в Україні та про повірку
даного примірника засобу
вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 20.2 Інструкції,
затвердженої наказом МВС України 27.03.2009
№111 забороняється застосування
технічних засобів та приладів, які не
сертифіковані, не сертифіковані в
Україні та які не пройшли
метрологічної повірки або мають
свідоцтво про таку повірку, термін дії
якого минув.

Частиною 1 ст. 9 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 293 КУпАП орган посадова
особа при розгляді скарги або протесту
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає в тому числі одне з рішень -
скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку, що доказів, які б
були зібрані в установленому законом
порядку та беззастережно свідчили про
вчинення ОСОБА_1 п.12.4 ПДР на думку
суду - відсутні, а тому постанова від 27
липня 2014р. про притягнення ОСОБА_1.
до адміністративної відповідальності
не може вважатися законною і
підлягає до скасування.

Щодо строків звернення позивача до
суду, то судом не вбачається його
пропуск, а тому необхідності
визначення поважності підстав для його
поновлення у суду не має.

Керуючись ст.ст. 17, 58, 71, 122,158-163 КАС
України, Правилами дорожнього руху
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2001р. №1306
із змінами та доповненнями
відповідно до постанов № 876 від 01.10.2008р.,
№76 № 124 від 11.02.2009р., № 395 від 22.04.2009р.,
ст.ст. 14-1, 287-289 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС
взводу №1 Полтавської роти ДПС для
обслуговування доріг державного
значення підпорядкованої ГМВС України
в Полтавській області старшого
лейтенанта міліції Лещенко Ігоря
Михайловича, про визнання протиправною
постанову - задовольнити.

Визнати протиправною Постанову
серії ПС1 №437699 від 27 липня 2014 року по
справі про адміністративне
правопорушення про накладання на
ОСОБА_1 адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 510 грн. згідно
ч.3 ст. 122 КУпАП.

Скасувати Постанову серії ПС1 №437699
від 27 липня 2014 року по справі про
адміністративне правопорушення про
накладання на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 510 грн. згідно ч.3 ст. 122
КУпАП.

Стягнути з Управління ДАІ УМВС
України в Полтавській області на
користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 судовий збір
в сумі 73грн. 08коп.

Постанова є остаточною,
оскарженню не підлягає.

Суддя
Н.В. Якуша