Справа № 813/1258/14
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
Справа
№ 6323/14/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання -
Керод Х.І.,

за участю:

представника відповідача -
Лесько Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління Міндоходів у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Жовківському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області, Головного управління
Міндоходів у Львівській області, за
участю третіх осіб без самостійних
вимог на предмет спору - Фізичної особи
підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_4, та
приватного нотаріуса Жовківського
районного нотаріального округу
Львівської області ОСОБА_5 про
скасування протиправного рішення і
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до
Державної податкової інспекції у
Жовківському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області, Головного управління
Міндоходів у Львівській області, за
участю третіх осіб без самостійних
вимог на предмет спору - Фізичної особи
підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
приватного нотаріуса Жовківського
районного нотаріального округу
Львівської області ОСОБА_5 про
скасування протиправного рішення і
зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що Державною
податковою інспекцією у Жовківському
районі, а в подальшому і Державною
податковою службою у Львівській
області розглядались звернення
позивача щодо врегулювання питання
відповідно до вимог податкового
законодавства стосовно
фінансово-господарської діяльності
суб'єкта господарської діяльності -
фізичної особи ОСОБА_3 з метою
належного контролю та оподаткування
пасивних доходів, додаткових благ,
інших виплат та відшкодувань, що
підлягають оподаткуванню за період
оренди вказаним підприємцем
приміщення якого позивач є
співвласником, сприянню в отриманні
позивачем законного прибутку тощо.
Позивач зазначає, що договір оренди від
07 березня 2012 року про надання у
строкове платне користування
приміщення магазину за адресою АДРЕСА_1
оформлено та підписано без погодження
з ним, як співвласником. Крім цього,
Державною податковою службою у
Львівській області надано відповідь на
звернення позивача в якій помилково, на
думку позивача, зазначається ФОП
ОСОБА_3 як податковий агент доньки
позивача ОСОБА_6.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2014
року, - адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної
податкової служби у Львівській області
щодо надання ОСОБА_2 відповіді від 27.02.
2013 року № Д-42/17-2015/33 про розгляд його
заяви від 29.01.2013 року в частині
зазначення Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3, як податкового агента ОСОБА_6.

Зобов'язано Головне управління
Міндоходів у Львівській області
повторно розглянути звернення ОСОБА_2
від 29.01.2013 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, Головне управління
Міндоходів у Львівській області подало
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
Державною податковою інспекцією у
Жовківському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області проведена позапланова
документальна виїзна перевірка
фінансово-господарської діяльності
суб'єкта господарської діяльності - ФОП
ОСОБА_3 з питань оподаткування пасивних
доходів, додаткових благ, інших виплат
та відшкодувань, що підлягають
оподаткуванню за період з 07.03.2012 року по
31.12.2012 року.

26 лютого 2013 року за результатами
проведеної перевірки складено акт №
196/17-20/НОМЕР_1 яким встановлено, що
ОСОБА_3 в ревізований період
здійснювала свою діяльність у
приміщені за адресою АДРЕСА_1, згідно
договору оренди від 07.03.2012 р. укладеного
з ОСОБА_7, де розмір орендної плати
становив 4000,00 грн./міс, в порушення п.3
"Порядку заповнення та подання
податковими агентами податкового
розрахунку сум нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку і сум утриманого з них податку",
затвердженого Наказом ДПА України від
24.12.2010р. №1020. В розрахунках сум
нарахованого(сплаченого) на користь
платників податку і сум утриманого з
них податку не відображено виплачений
дохід від надання майна в оренду або
суборенду. Згідно наданих до перевірки
документів та пояснень ОСОБА_3, в
порушення п.п.168.1.1. 168.1.2 п. 168.1 ст.168
Податкового Кодексу України від
02.12.2010р. №2755-VІ, не утримано та не
сплачено 6000,00 грн. податку з доходів
фізичних осіб.

На підставі зазначеного акта,
податковим органом прийнято податкові
повідомлення-рішення від 11.03.2013 р.
№ за платежем податок з доходів
фізичних осіб в сумі 7500,00 грн. (основний
платіж - 6000,00 грн. та штрафна (фінансова)
санкція - 1500,00 грн.) та № за
платежем: податок з фізичних осіб в
сумі 510,00 грн..

Також, Державною податковою інспекцією
у Жовківському районі проведена
позапланова документальна виїзна
перевірка фінансово-господарської
діяльності суб'єкта господарської
діяльності ФОП ОСОБА_3 з питань
оподаткування виплаченої(нарахованої)
найманим особам (у тому числі без
документального оформлення)
заробітної плати, пасивних доходів,
додаткових благ, інших виплат та
відшкодувань, що підлягають
оподаткуванню за період з 01.01.2013 року по
31.12.2013 року.

За результатами проведеної перевірки
складено акт від 28.04.2014р.
№197/13-23-17-І2/НОМЕР_1 та винесено
податкові повідомлення-рішення від
06.05.2014 р. № за платежем: податок з
доходів фізичних осіб в сумі 1033,43 грн.
(основний платіж - 688,95 грн. та
штрафна (фінансова) санкція - 344,48 грн.)
та № за платежем: податок з
доходів фізичних осіб в сумі 510,00 грн..

При проведенні вищезазначених
перевірок податковий орган з
посиланням на п. 18.1 ст.18 ПК України
дійшов висновку що ОСОБА_3 здійснювала
оплату в розмірі 4593 грн. за
орендоване приміщення на рахунок
ОСОБА_6, згідно довіреності від
07 березня 2013 року, а тому є її
податковим агентом.

Слід вказати, що таке твердження
вбачається із змісту відповіді про
розгляд заяви позивача від 29 січня 2013
року ДПС у Львівській області від 27
лютого 2013 року №Д-42/17-2015/33 за підписом
заступникав Голови ДПС у Львівській
області Сторчило О.О..

Згідно доручення посвідченого
нотаріусом ОСОБА_5 від 07 березня 2012
року, ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_6 бути
її представником з питань припинення
діяльності фізичної особи підприємця,
отримання дублікатів
правовстановлюючих документів та
отримання орендної плати за надані
об'єкти майна, а відповідно до договору
оренди від 07 березня 2012 року
орендодавець ОСОБА_7 уповноважила
ОСОБА_6 бути представником її інтересів
перед орендарем ФОП ОСОБА_3.

Статтею 18.1 Податкового кодексу України
передбачено, що податковим агентом
визнається особа на яку Податковим
кодексом покладається обов'язок з
обчислення, утримання з доходів, що
нараховуються платнику та перерахунку
податків до відповідного бюджету від
імені та за рахунок коштів платника
податків. Податкові агенти
прирівнюються до платників податку і
мають права та виконують обов'язки,
встановлені Податковим кодексом для
платників податків.

Однак, згідно пояснень ДПІ у
Жовківському районі від 26 травня 2014
року №4936/10-0 ОСОБА_6 на обліку в якості
платника податків не перебуває і не
перебувала. Відтак, ФОП ОСОБА_3 мала б
бути податковим агентом орендодавця
платника податку ОСОБА_7, оскільки в
нотаріально посвідченому дорученні
від 07 березня 2012 року ОСОБА_7
зазначила себе в якості фізичної особи
підприємця.

Отже, відповідно до зазначених
документальних доказів: доручення та
договору оренди ОСОБА_6 є лише
представником інтересів ОСОБА_7, а не
власником чи розпорядником коштів з
орендної плати, що у свою чергу
унеможливлює перебування ФОП ОСОБА_3 в
статусі її податкового агента, а тому
колегія суддів прийшла до переконання
про те, що податковий орган дійшов до
хибного висновку та надав невірну
оцінку правовому статусу ОСОБА_3, як
податкового агента ОСОБА_6.

Стосовно правового значення актів
перевірок та зазначених в них
висновків колегія суддів зазначає, що
акти перевірок не є рішеннями суб'єкта
владних повноважень в розумінні ст. 17
КАС України і не зумовлюють виникнення
будь яких прав і обов'язків для
позивача.

Відповідно до ч.1, 3,4 ст. 15 Закону України
"Про звернення громадян" від 02.10.1996 р.
№393/96-ВР, органи державної влади,
місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Статтею 18 Закону України "Про звернення
громадян" передбачено, що громадянин,
який звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності має право особисто викласти
свої аргументи особі, яка перевіряла
заяву чи скаргу та брати участь у
перевірці поданої скарги ; знайомитися
з матеріалами перевірки; бути
присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Стаття 19 Закону України "Про звернення
громадян" визначає обов'язок органів
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані об'єктивно,
всебічно і вчасно перевіряти заяви чи
скарги, на прохання громадянина
запрошувати його на засідання
відповідного органу, що розглядає його
заяву чи скаргу, забезпечувати
поновлення порушених прав, реальне
виконання прийнятих у зв'язку з заявою
чи скаргою рішень; у разі визнання
заяви чи скарги необґрунтованою
роз'яснити порядок оскарження
прийнятого за нею рішення.

Як встановлено по справі, повна та
всебічна перевірка заяви ОСОБА_2 від 29
січня 2013 року ДПС у Львівській області
не проводилась, відтак з врахуванням
вимог ст. 11 КАС України колегія суддів
вважає, що відповідача слід зобов'язати
повторно та належно розглянути подану
заяву позивача.

Згідно з ч.1, 2 ст. 23 Цивільного Кодексу
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, у приниженні честі та гідності
фізичної особи, або ділової репутації.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
неспростовного переконання про те, що
позивачем не було надано суду жодних
доказів заподіяння такої шкоди, як і не
розкрито її змісту та суті по
обставинах справи, що виключає
гіпотетичну можливість такого
стягнення.

Щодо вимог позивача про зобов'язання
відповідача забезпечити належне
оподаткування доходів за результатами
господарської діяльності фізичної
особи підприємця ОСОБА_3, роз'яснення
неможливості взяття до уваги правочину
укладеного з недотриманням вимог
чинного законодавства (договору оренди
нерухомого майна без надання згоди
співвласника), та зобов'язання
Державної податкової інспекції у
Жовківському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області забезпечити надходження
прибутку за результатами
господарської діяльності фізичної
особи підприємця ОСОБА_3 на рахунок
позивача, то такі задоволенню не
підлягають, оскільки пов'язані із
здійсненням владних повноважень під
час адміністрування податків, а суд не
може своїм рішенням підміняти
фіскальний орган на який покладено
обов'язок прийняття такого рішення.

Відтак, встановленні обставини справи
та наявні у матеріалах справи докази
підтверджують, що суд першої інстанції
у відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у Львівській
області - залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2014
року у справі № 813/1258/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
C.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено і
підписано 22.09.2014 року