Справа № 872/8410/13
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2014 рокусправа № 804/819/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова
Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2013 року

у адміністративній справі № 804/819/13-а за
позовом Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення штрафу, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
березня 2013 року задоволено
адміністративний позов Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області, та стягнуто
з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на
користь державного бюджету штраф за
порушення законодавства про рекламу у
розмірі 750 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
норм матеріального права, неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи, просив скасувати постанову
суду та прийняти нову постанову про
задоволення позову. Апеляційна скарга
обгрунтована незгодою з висновками
суду першої інстанції щодо доведеності
відповідачем факту вчиненого ФОП
ОСОБА_1 правопорушення, та дотримання
відповідачем процедури проведення
перевірки.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлялися про час місце його
проходження, що враховуючи достатність
письмових доказів у справі для
правильного вирішення апеляційної
скарги, колегія суддів у відповідності
до ч. 4 ст. 196 КАС України та ст. 41 КАС
України вважає за можливе провести
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін, та
без фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду, в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що посадовою
особою відповідача проведено
моніторинг та відповідний контроль за
рекламною діяльністю позивача, в
результаті чого 24.09.2012р. відносно
позивача було складено протокол № 78/12
про порушення законодавства про
рекламу, в якому зазначено про
порушення ст.22 Закону України "Про
рекламу" та п.44 "Типових правил
розміщення зовнішньої реклами" при
розміщенні реклами "3 года вместе LOBODA
Nemiroff яскравий смак життя" за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.5), де відсутній текст
попередження такого змісту "Надмірне
споживання алкоголю шкідливе для
вашого здоров'я". Відповідно до Рішення
№ 71/12 про початок розгляду справи про
порушення законодавства про рекламу
від 24.09.2012 р. (а.с.7), на підставі
протоколу № 71/12 про порушення
законодавства про рекламу від 24.09.2012р.
відповідачем було вирішено розпочати
справу про порушення законодавства про
рекламу відносно ФОП ОСОБА_1, у зв'язку з
чим на адресу відповідача направлявся
лист № 71/12 від 29.09.2012 р. з вимогою надати
документи за означеним в листі
переліком та запропоновано прибути
особисто, чи направити довірену особу
на розгляд справи 17.10.2012 р. до
приміщення сектора контролю за
рекламною діяльністю та торгівлею
Держспоживінспекції у
Дніпропетровській області (а.с.8).

За наслідками розгляду зазначеної вище
справи, позивачем було прийнято
рішення №71/12 від 25.10.2012 року (а.с.17), яким
до позивача, за порушення вимог ст.22
Закону України "Про рекламу" та п.44
Типових правил розміщення зовнішньої
реклами, затверджених постановою КМУ
від 29.12.2003р. №2067, а саме недотримання
встановлених законом вимог щодо змісту
реклами, застосовано штрафні санкції у
розмірі 750 грн., копію якого отримано
25.10.2012 року довіреною особою
відповідача (а.с.17 оборот).

Задовольняючи позов Інспекції з питань
захисту прав споживачів в
Дніпропетровській області про
стягнення з відповідача штрафних
санкцій за порушення законодавства про
рекламу суд першої інстанції прийшов
до висновку про доведеність позивачем
факту порушення відповідачем вимог
Закону України "Про рекламу" та
правомірність, у зв'язку з цим,
накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафних
санкцій.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком Дніпропетровського
окружного адміністративного суду,
оскільки підставою для звернення
позивача до суду з адміністративним
позовом про стягнення штрафу за
порушення законодавства про рекламу,
що й є педметом спору у цій справі,
стало рішення Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області про
накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу №71/12 від
25.10.2012 року (а.с.17), яким до позивача, за
порушення вимог ст.22 Закону України
"Про рекламу" та п.44 Типових правил
розміщення зовнішньої реклами,
затверджених постановою КМУ від
29.12.2003р. №2067 застосовано штрафні
санкції у розмірі 750 грн., та визнано
законним постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 05.03.2013 року
(а.с.35-37)

Відповідно до приписів ч.1 ст.72 КАС
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з вимогами статті 20 постанови
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №
693 "Про затвердження Порядку накладення
штрафів за порушення законодавства про
рекламу" сума штрафів за порушення
законодавства про рекламу сплачується
добровільно або стягується в судовому
порядку відповідно до законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент розгляду даної справи
відповідачем не було сплачено штраф, і
доказів зворотнього відповідачем суду
не надано, тому суд першої інстанції у
цій справі дійшов обгрунтованогл
висновку про задоволення вимог
позивача у цій справі.

Згідно статті 42 Конституції України
держава захищає права споживачів,
здійснює контроль за якістю та
безпекою продукції всіх видів послуг
та робіт.

Згідно ч.2 ст.22 Закону України "Про
рекламу" забороняється реклама
алкогольних напоїв, реклама знаків для
товарів і послуг, інших об'єктів права
інтелектуальної власності, під якими
випускаються алкогольні напої
засобами зовнішньої реклами.

Відповідно до ч.7 ст.22 Закону України
"Про рекламу" - реклама тютюнових
виробів та алкогольних напоїв, а також
знаків для товарів та послуг, інших
об'єктів права інтелектуальної
власності, під якими випускаються дані
вироби та напої, повинна
супроводжуватися текстами
попередження такого змісту: "Куріння
може викликати захворювання на рак",
"Надмірне споживання алкоголю шкідливе
для вашого здоров'я". Кожному
попередженню має бути відведено не
менше 15 відсотків площі (обсягу) всієї
реклами. Колір тексту попередження має
бути чорним, а колір фону попередження -
білим. Текст попередження в рекламі в
друкованих засобах масової інформації
має розміщуватися горизонтально, внизу
рекламного зображення.

Відповідальність за порушення
законодавства про рекламу визначена у
ст.27 Закону України «Про рекламу», в
частині першій якої зазначено, що:
«Особи, винні у порушенні
законодавства про рекламу, несуть
дисциплінарну, цивільно-правову,
адміністративну та кримінальну
відповідальність відповідно до закону.
Норми цієї статті не поширюються на
порушення, зазначені у статті 24-1 цього
Закону»

Пунктом третім ч.2 ст.27 Закону України
«Про рекламу» передбачено, що
відповідальність за порушення
законодавства про рекламу несуть
розповсюджувачі реклами, винні в
порушенні встановленого
законодавством порядку розповсюдження
та розміщення реклами.

Частиною четвертою ст.27 Закону України
«Про рекламу» встановлено, що
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, за поданням державних
органів, зазначених у статті 26 цього
Закону, або самостійно у випадках,
передбачених цією статтею, крім тих,
які віднесено виключно до компетенції
Антимонопольного комітету України та
які регулюються законодавством з
питань авторського права та суміжних
прав, накладає штрафи у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, на: рекламодавців за вчинення
дій, передбачених пунктом 1 частини
другої цієї статті, - у розмірі
п'ятикратної вартості розповсюдженої
реклами; виробників реклами за
вчинення дій, передбачених пунктом 2
частини другої цієї статті, - у розмірі
п'ятикратної вартості виготовлення
реклами; розповсюджувачів реклами за
вчинення дій, передбачених пунктом 3
частини другої цієї статті, - у розмірі
п'ятикратної вартості розповсюдження
реклами.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
при вирішенні спору судом першої
інстанції невірно встановлено суб'єкта
відповідальності, оскільки не взято до
уваги, що ФОП ОСОБА_1 є лише власником
конструкції, і відповідно не має
прямого відношення до Договору № 210912
про надання рекламних послуг від
21.09.2012р. (а.с.12-13), предметом якого є
надання ЧП Торговий дім "Семарт" -
"Виконавець" послуг ТОВ "Підприємство
суспільного харчування" - "Замовник" по
розміщенню реклами, що розміщується за
адресою: АДРЕСА_1.

Проте, твердження відповідача
суперечать фактичним обставинам, та
наявним у цій справі письмовим доказам,
згідно яких: ФОП ОСОБА_1 було укладено з
ФОП ОСОБА_2 договір № 01.06.12 від 01.06.2012
року на надання рекламних послуг, за
умовами якого, відповідач, як
виконавець, зобов'язався надати
послуги по розміщенню реклами
Замовнику - ФОП ОСОБА_2, яка в свою чергу
уклала договір № 010612 від 01.06.2012 року на
надання рекламних послуг ПП «ТД
«Семарт», а останній на підставі
договору № 210912 від 21.09.2012 року
зобов'язався надати рекламні послуги
ТОВ "Підприємство суспільного
харчування", з розміщенням реклами за
адресою: АДРЕСА_1, в якій відсутній
текст попередження такого змісту
"Надмірне споживання алкоголю шкідливе
для вашого здоров'я".

Отже, наведене свідчить, що ФОП ОСОБА_1
уклавши договір про надання рекламних
послуг на конструкції за адресою:
АДРЕСА_1, яка є його власністю, та на
якій розміщено рекламу "3 года вместе
LOBODA Nemiroff яскравий смак життя" з
відсутнім текстом попередження такого
змісту "Надмірне споживання алкоголю
шкідливе для вашого здоров'я" - підпадає
під визначення «розповсюджувача
реклами» в розумінні ст.1 Закону
України «Про рекламу», оскільки
розповсюджувачем реклами визнається
особа, яка здійснює розповсюдження
реклами, а під зовнішнєю рекламою
розумієтьмя реклама, що розміщується
на спеціальних тимчасових і
стаціонарних конструкціях,
розташованих на відкритій місцевості,
а також на зовнішніх поверхнях
будинків, споруд, на елементах
вуличного обладнання, над проїжджою
частиною вулиць і доріг.

Розповсюдження реклами з порушенням
вимог закону про рекламу заподіює
безпосередню шкоду державним
інтересам у сфері захисту прав
споживачів та ненадходження, або
несвоєчасне надходження штрафних
санкцій до бюджету є також порушенням
інтересів держави, так як виникає
недофінансування бюджетних установ,
організацій, соціальних програм, що
ускладнює здійснення державної
політики в сфері захисту прав
споживачів. Штрафи, накладені
Державною інспекцією України з питань
захисту прав споживачів, спрямовуються
до Державного бюджету країни.

З урахуванням викладеного, зважаючи на
те, що судовим рішенням, яке набрало
законної сили встановлено
правомірність рішення Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області про
накладення на позивача штрафу за
порушення законодавства про рекламу
№71/12 від 25.10.2012 року (а.с.17), колегія
суддів вказує на обґрунтованість
висновків суду першої інстанції щодо
наявності підстав для його виконання, у
зв'язку з чим погоджується із позицією
суду перешої інстанції щодо наявності
підстав для задоволення позову у цій
справі.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судом першої інстанції дана
вірно, порушень норм матеріального чи
процесуального права при ухваленні
оскаржуваного судового рішення судом
не допущено.

Колегія суддів не бере до уваги
твердження апелянта, що при вирішенні
спору судом порушено норми
процесуального права, так як його не
було повідомлено належним чином про
розгляд справи, що позбавило
можливості надати свої заперечення
проти позову та пояснення по справі,
оскільки відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС
України підставою для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм процесуального права лише у
випадку, якщо це призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Колегія суддів вважає, що при розгляді
справи судом першої інстанції
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана відповідна правова
оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, підстав для
скасування рішення суду та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

В силу ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
КАС України, судова колегія -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
березня 2013 року - залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства
України .

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський