Справа № 336/6455/14-а
Суддя: Кляшторний В. С.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/6455/14-А
Провадження № 2-а/336/156/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Кляшторного В.С., при секретарі
Ведмедьовій В.В., розглянувши у
письмовому провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя,
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В:

19.08.2014 р. позивачка звернулася до суду з
вищевказаним адміністративним
позовом, в якому зазначає, що вона є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, перебуває на обліку та отримую
пенсію, призначену їй УПФУ в
Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року № 796-ХІІ вона, як учасник
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І
категорії та інвалід 3 групи, має право
на державну пенсію, яка не може бути
нижчою 6 мінімальних пенсій за віком, та
додаткову пенсію в розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
встановленої мінімальної пенсії за
віком. Тобто їй має нараховуватися та
виплачуватися пенсія у наступних
розмірах: основна пенсія - в розмірі не
нижче від 6 розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, - в розмірі 50%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

З 01.01.2014 року відповідач ігнорує
вищевказані норми Закону та проводить
нарахування та виплату їй пенсії в
меншому розмірі, на підставі постанови
КМУ від 23.11.2011 року № 1210.

В липні 2014 року, керуючись Конституцією
України, Рішенням Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012,
Законом України від 16.01.2014 року «Про
державний бюджет України на 2014 рік»,
Законом України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», вона
звернулась до відповідача з
відповідною заявою про призначення,
перерахунок та виплату їй пенсії в
порядку та розмірах, передбачених
Законом України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

На вказане звернення вона отримала
лист-відмову від 30.07.2014 року № 324/У-1 з
посиланням на підзаконні
нормативно-правові акти та на
відсутність коштів.

Але з вказаною відмовою вона не згодна
та на підставі вищевикладеного
звернулась до суду з адміністративним
позовом та просить суд поновити
пропущений строк на звернення до суду у
зв'язку з поважністю його пропуску,
визнати неправомірними дії
відповідача щодо нарахування та
виплати їй з 01.01.2014 року державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, всупереч положень
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а також зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплатити їй з 01.01.2014 року державну
пенсію на підставі ст. 54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в обсязі не
нижче 6-ти розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
ст. 50 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в обсязі 50% розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за
відрахуванням фактично отриманих ним
сум

В судове засідання представник
позивачки не з'явився, надав суду заяву,
в якій просив справу розглядати без
його участі в порядку письмового
провадження, на позовних вимогах
наполягав в повному обсязі.

Представник відповідача, в судове
засідання не з'явилась, надіслала на
адресу суду заперечення на
адміністративний позов, а також заяву в
якій просила розглядати справу в
порядку письмового провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128
КАС України суд розглядає справу в
порядку письмового провадження.

В своїх запереченнях представник
відповідача посилалась на те, що
відповідно до ст. 63 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацію цих законів, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.
Повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України. Бюджетні призначення
для виплат пенсій, надбавок та
підвищень до пенсій у відповідні
періоди визначено з урахуванням
постанов КМУ від 06.07.2011 р. № 745, від 23.11.2011
р. № 1210, виходячи з передбачених ними
розмірів.

Крім того зазначила, що підстави для
задоволення позову відсутні, оскільки
пенсію розраховано вірно, просила
відмовити в задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд знаходить
позов таким, що підлягає задоволенню
частково, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст.99 КАС України
встановлений 6-ти місячний строк для
звернення до суду з адміністративним
позовом. Ст.100 КАС України передбачає,
що пропуск зазначеного строку є
підставою для залишення позову без
розгляду, якщо суд за заявою особи не
знайде підстав для поновлення такого
строку.

Клопотання позивачки відновити
пропущений строк для звернення до суду
за захистом порушених прав з 01.01.2014 року
з посиланням на те, що її законні права
було обмежено шляхом прийняття окремих
неконституційних положень нормативно
правових актів вищої сили та про
належні їй виплати вона не була
повідомлена не може бути підставою для
поновлення процесуальних строків
звернення до суду. Адже закони та інші
нормативно правові акти є доступними
для ознайомлення всіма громадянами,
можливість обізнаності людини про те
чи інше положення законодавства
залежить виключно від бажання людини.
Позивачка у період з 01.01.2014 року по
21.07.2014 року з заявою про перерахунок
пенсії до УПФУ в Шевченківському
районі м. Запоріжжя не зверталася.

Таким чином клопотання позивачки про
поновлення строку звернення до
адміністративного строку за період з
01.01.2014 року - задоволенню не підлягає.

Приймаючи до уваги, що позивачкою
пропущений строк звернення до суду за
захистом своїх прав, то порушене право
позивачки підлягає захисту з 19.02.2014
року.

Судом встановлено, що відповідно до
посвідчення позивачка ОСОБА_1
віднесена до постраждалою внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії.
Їй встановлена інвалідність 3 групи
безстроково. Інвалідність пов'язана з
ліквідацією аварії на ЧАЕС. Позивачка
перебуває на обліку УПФУ в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
отримує пенсію по інвалідності
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС.

Закон України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
визначає основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я та створює порядок
визначення категорій зон
радіоактивного забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення.

Статтею 49 вказаного Закону
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до 1 категорії,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду,
завдану здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі
Закон), пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону в
редакції від 06.06.1996, інвалідам 3 групи,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього ж
Закону в редакції від 06.06.1996, розмір
пенсії для інвалідів 3 групи щодо яких
встановлений зв'язок з Чорнобильською
катастрофою не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
затверджений Порядок обчислення
пенсії особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що у разі
коли особа пропрацювала у зоні
відчуження менше календарного місяця у
1986-1990 роках, за ї бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу у зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років.

Пунктом 13 Порядку встановлено, що
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, інвалідам ІІІ групи
з числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії виплачується в розмірі 284
грн.70 коп.

Статтею 63 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.

У 2011 році Законом України "Про внесення
змін до Закону України "Про державний
бюджет України на 2011 рік" №3491-VI від
14.06.2011 року було встановлено, що у 2011
році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Ч. 3 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" було встановлено, що у 2012 році
норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Ч. 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" було встановлено, що у 2013 році
норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Зазначені положення Законів були
об'єктивною підставою для
обґрунтованого застосування у
вказаних роках при обчисленні пенсії
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, постанови
КМУ №1210 від 23.11.2011 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 було
встановлено, що нормативно-правові
акти Кабінету Міністрів України під
час вирішення справ про соціальний
захист підлягають застосуванню тоді,
коли вони видані у межах його
компетенції на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Однак Закон України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року
не містить жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", зокрема
статей 50, 54 вказаного Закону, якими
визначено розмір державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, завдану
здоров'ю.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 19 Конституції
України вбачається, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України
визначено, що, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій з 01.01.2014 року
застосуванню підлягає не постанова КМУ
№1210 від 23.11.2011 року, а норми ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" затверджено нові
розміри соціальних стандартів. Так,
мінімальний розмір пенсій, призначених
відповідно до ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", визначається виходячи із
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, з
01.01.2014 року - 949 грн., з 01.07.2014 року - 974 грн.,
з 01.10.2014 року - 1014 грн.

Виходячи із розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, провадиться
перерахунок, зокрема, - додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та
компенсаційної виплати за втрату
годувальника відповідно до Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(ст.50); - мінімальних розмірів пенсії по
інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС,
призначених відповідно до ст. 54
вказаного Закону.

Таким чином, права позивачки слід
поновити, визнавши неправомірним
нарахування та виплату останній УПФУ в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, всупереч
положень ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а також
слід зобов'язати УПФУ в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
провести перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 з 19.02.2014 року державну пенсію на
підставі ст.54 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в обсязі не
нижче 6-ти розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
ст. 50 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в обсязі 50% розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за
відрахуванням фактично отриманих сум.

Відповідно до ст. 94 ч. 5 КАС України
судові витрати слід віднести за
рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 14, 70-72, 86, 159-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з
19.02.2014 року державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, всупереч положень ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя провести перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 з 19.02.2014 року державну
пенсію на підставі ст. 54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в обсязі не
нижче 6-ти розмірів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
ст. 50 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в обсязі 50% розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за
відрахуванням фактично отриманих ним
сум.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
в суд першої інстанції апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.С. Кляшторний