Справа № 875/57/14
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа № 875/57/14
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменка В.О.

суддів
Безименної Н.В., Карпушової О.В.,

при секретарі
Таран А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Центральної виборчої комісії про
визнання протиправною та скасування
постанови №960 від 16.09.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

19 вересня 2014 року до суду з позовною
заявою звернувся ОСОБА_2 до Центральної
виборчої комісії про визнання
протиправною та скасування постанови
Центральної виборчої комісії №960 «Про
відмову в реєстрації кандидата у
народні депутати України ОСОБА_2» від 16
вересня 2014 року і зобов'язати
Центральну виборчу комісію
зареєструвати кандидата у народні
депутати ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 16 вересня 2014
року Центральна виборча комісія
прийняла Постанову №960 «Про відмову в
реєстрації кандидата у народні
депутати України ОСОБА_2» відповідно до
якої було відмовлено в реєстрації
кандидата у народні депутати України
ОСОБА_2 в одномандатному виборчому
окрузі № 93 на позачергових виборах
народних депутатів України 26 жовтня 2014
року.

Своє рішення Центральна виборча
комісія мотивувала тим, що ОСОБА_2 не
дотримана вимога Конституції України
та Закону щодо проживання в Україні
протягом останніх п'яти років на день
проведення позачергових виборів
народних депутатів України 26 жовтня 2014
року.

На думку Центральної виборчої комісії,
що ґрунтується на аналізі окремих
положень діючого законодавства
України, проживання на території
України більшість днів відповідного
річного періоду вважається
проживанням особи в Україні. Тобто,
фактичною умовою для розгляду особи
такою, що проживає в Україні, є
необхідність знаходження такої особи
на території України більше 183 днів
протягом кожного річного періоду.

В оскаржуваній постанові Центральна
виборча комісія зазначає, що надана
Державною прикордонною службою
України інформація у листі від 15
вересня 2014 року за № 0.254-10430/0/15/-14 дає
підстави для висновку, що ОСОБА_2
перебував на території України у 2011 та
2012 роках менше 183 днів у кожному з
відповідних річних періодів.

Позивач не погоджується з даною
позицією виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Вичерпні повноваження Центральної
виборчої комісії визначаються статтею
Закону України «Про вибори народних
депутатів України» та статтями 17, 19
Закону України «Про центральну виборчу
комісію».

Із обсягу повноважень Центральної
виборчої комісії вбачається, що вона не
має права звертатись до інших органів
влади та збирати інформацію щодо осіб,
які висуваються в якості кандидатів в
народні депутати України.

Статтею 55 Закону України «Про вибори
народних депутатів України» визначені
умови реєстрації кандидатів у депутати
в одномандатних округах. Так, частиною 1
статті 55 Закону України «Про вибори
народних депутатів України»
Центральна виборча комісія реєструє
кандидата у депутати, висунутого
партією, у відповідному одномандатному
окрузі за умови отримання нею таких
документів: 1) заяви про реєстрацію
кандидата у депутати, підписаної
керівником партії та скріпленої
печаткою партії; 2) рішення вищого
керівного органу партії, прийнятого
відповідно до її статуту, про висування
кандидата у депутати від партії, яке
повинно містити відомості про особу,
висунуту кандидатом у депутати, із
зазначенням його прізвища, імені, по
батькові; 3) заяви особи про згоду
балотуватися кандидатом у депутати від
цієї партії (за підписом відповідного
кандидата) із зобов'язанням у разі
обрання депутатом припинити
діяльність чи скласти представницький
мандат, які відповідно до Конституції
України та законів України несумісні з
мандатом народного депутата України,
та згоду на оприлюднення біографічних
відомостей у зв'язку з участю у виборах,
а також із зобов'язанням у разі обрання
депутатом протягом місяця після
офіційного оприлюднення результатів
виборів передати в управління іншій
особі належні їй підприємства та
корпоративні права у порядку,
встановленому законом (або
зазначенням, що таких немає); 4)
автобіографії кандидата в депутати, на
паперовому носії та в електронному
вигляді, що обов'язково повинна
містити: прізвище, власне ім'я (всі
власні імена) та по батькові (за
наявності), число, місяць, рік і місце
народження, громадянство із
зазначенням часу проживання на
території України, відомості про
освіту, трудову діяльність, посаду
(заняття), місце роботи, громадську
роботу (в тому числі на виборних
посадах), партійність, склад сім'ї,
адресу місця проживання, контактний
номер телефону, відомості про
наявність чи відсутність судимості; 5)
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру
кандидата у депутати відповідно до
статті 57 цього Закону; 6) документа про
внесення грошової застави відповідно
до статті 56 цього Закону; 7) 4 фотографії
кандидата розміром 4x6 сантиметрів на
паперових носіях та в електронному
вигляді; 8) ксерокопії першої та другої
сторінок паспорта громадянина України
кандидата.

Відповідно до частини 11 статті 107
Закону України «Про вибори народних
депутатів України» при проведенні
повторних, проміжних та позачергових
виборів депутатів декларація про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру кандидатами у
депутати не подається.

11 вересня 2014 року ОСОБА_2 подав до
Центральної виборчої комісії
документи, визначені частиною 1 статті
55 Закону України «Про вибори народних
депутатів України» з урахуванням вимог
частини 11 статті 107 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»,
пред'явивши паспорт громадянина
України.

Визначені чинним законодавством
України, для реєстрації ОСОБА_2
кандидатом в народні депутати України
були наявні.

Центральна виборча комісія на думку
позивача вийшла за межі повноважень,
наданих їй законом, оскільки почала
здійснювати збір інформації щодо
ОСОБА_2

Позивач зазначає, що надана
Центральній виборчій комісії
Державною прикордонною службою
України листом від 15 вересня 2014 року за
№ 0.254- 10430/0/15/-14 інформація є такою, що
здобута протиправним шляхом, а тому
вона не могла враховуватись при
прийнятті рішення щодо реєстрації або
відмови в реєстрації ОСОБА_2 кандидатом
в народні депутати України.

На думку позивача, при вирішенні даної
справи є доцільним застосувати позицію
Європейського суду з прав людини,
викладену в рішенні від 19 жовтня 2004
року в справі «Мельниченко проти
України», згідно з якою Судом визнано,
що вимога проживання в Україні не була
абсолютною і що національна влада,
надаючи дозвіл або відмовляючи у
реєстрації певному кандидату, була
зобов'язана враховувати його конкретну
ситуацію.

Позивач вважає, що частина 2 статті 76
Конституції України та частина 1 статті
9 Закону України «Про вибори народних
депутатів України» не містить терміну
«безперервне проживання на території
України» або «фізична особа -
резидент», а містить лише вимогу про
проживання в Україні протягом останіх
п'яти років. При цьому не міститься
прямої вимоги «постійного» або
«тривалого» проживання на території
України.

Тлумачення норм законодавства з боку
Центральної виборчої комісії є
вибірковим.

ОСОБА_2, здійснював виїзди за межі
України для прийняття участі у
змаганнях та у службові відрядження, а
також з метою проведення відпустки в
іноземній державі та повертався в
Україну, але він зареєстрований та
проживає в Україні, що підтверджується
відміткою в паспорті громадянина
України.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» громадянин України, а також
іноземець чи особа без громадянства,
які постійно або тимчасово проживають
в Україні, зобов'язані протягом десяти
днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

В судовому засіданні 20 вересня 2014 року
представник позивача змінив позовні
вимоги, подавши відповідну заяву і
просив скасувати постанову
Центральної виборчої комісії №960 «Про
відмову в реєстрації кандидата у
народні депутати України ОСОБА_2» від 16
вересня 2014 року. Також просив
зобов'язати Центральну виборчу комісію
повторно розглянути на своєму
засіданні заяву громадянина України
ОСОБА_2 про самовисування разом з
іншими документами щодо реєстрації
його кандидатом у народні депутати
України в одномандатному виборчому
окрузі №93 на позачергових виборах
народних депутатів України 26 жовтня 2014
року.

Представники відповідача заперечували
проти позовних вимог і подали письмові
заперечення, які підтримали в судовому
засіданні.

Так, представники відповідача
зазначили що до Центральної виборчої
комісії 11 вересня 2014 року надійшла
заява громадянина України ОСОБА_2 про
самовисування разом з іншими
документами щодо реєстрації
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 93
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

Розглянувши зазначені документи,
Центральна виборча комісія
оскаржуваною постановою відмовила у
реєстрації ОСОБА_2 кандидатом у народні
депутати України на підставі пункту 7
частини першої статті 60 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України» (далі - Закон).

Так, відповідно до частини другої
статті 76 Конституції України народним
депутатом України може бути обрано
громадянина України, який на день
виборів досяг двадцяти одного року, має
право голосу і проживає в Україні
протягом останніх п'яти років.

Аналогічна норма міститься в частині
першій статті 9 Закону, якою
передбачено, що народним депутатом
України може бути обраний громадянин
України, який на день виборів досяг
двадцяти одного року, має право голосу
і проживає в Україні протягом останніх
п'яти років.

Тобто, положення Конституції України
та Закону встановлюють обмежувальні
умови для осіб, які балотуються в
народні депутати України щодо їх права
бути обраними на зазначені виборні
посади. Однією з таких умов є ценз
осілості - проживання особи в України
протягом останніх п'яти років.

Згідно з частиною другою статті 9
Закону проживання в Україні для цілей
Закону означає: 1) проживання на
території в межах державного кордону
України; 2) перебування на судні, що
перебуває у плаванні під Державним
Прапором України; 3) перебування
громадян України у встановленому
законодавством порядку у відрядженні
за межами України в закордонних
дипломатичних установах України,
міжнародних організаціях та їх
органах; 4) перебування на полярній
станції України; 5) перебування у складі
формування Збройних Сил України,
дислокованого за межами України.

Отже, Законом установлено перелік
критеріїв визначення проживання в
Україні, що використовуються для цілей
Закону.

Разом з тим, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом
(частина перша статті 33 Конституції
України).

Таким чином, положення частини другої
статті 76 Конституції України та
частини першої статті 9 Закону не
передбачають необхідності фізичного
перебування особи на території України
всі 365 (366) днів на рік протягом п'яти
останніх перед днем виборів років.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про громадянство України»
безперервне проживання на території
України - проживання в Україні особи,
якщо її разовий виїзд за кордон у
приватних справах не перевищував 90
днів, а в сумі за рік - 180 днів.

За змістом статті 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» місце
проживання -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік.

Умови визначення місця постійного
проживання фізичної особи встановлені
Податковим кодексом України, статтею 14
якого передбачено, у разі, якщо фізична
особа має місце проживання також в
іноземній державі, вона вважається
резидентом, якщо така особа має місце
постійного проживання в Україні; якщо
особа має місце постійного проживання
також в іноземній державі, вона
вважається резидентом, якщо має більш
тісні особисті чи економічні зв'язки
(центр життєвих інтересів) в Україні. У
разі якщо державу, в якій фізична особа
має центр життєвих інтересів, неможна
визначити, або якщо фізична особа не
має місця постійного проживання у
жодній з держав, вона вважається
резидентом, якщо перебуває в Україні не
менше 183 днів (включаючи день приїзду та
від'їзду) протягом періоду або періодів
податкового року.

Зазначені акти передбачають, що
проживання на території України
більшість днів відповідного річного
періоду вважається проживанням особи в
Україні. Тобто, фактичною умовою для
розгляду особи такою, що проживає в
Україні, є необхідність знаходження
такої особи на території України
більше 183 днів протягом кожного річного
періоду.

За таких обставин, системний аналіз
законодавства в контексті вимог
частини другої статті 76 Конституції
України та частини першої статті 9
Закону свідчить, що для визнання факту
проживання в Україні протягом останніх
п'яти років, громадянин має перебувати
на її території абсолютну більшість
(більше 183) днів кожного із цих п'яти
річних періодів, які йдуть підряд та
безпосередньо передують дню виборів.

Статус і повноваження Центральної
виборчої комісії визначені
Конституцією України та Законами
України «Про Центральну виборчу
комісію», «Про вибори народних
депутатів України».

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України «Про Центральну виборчу
комісію» Комісія є постійно діючим
колегіальним державним органом, який
діє на підставі Конституції України,
цього та інших законів України і
наділений повноваженнями щодо
організації підготовки і проведення
виборів Президента України, народних
депутатів України, депутатів Верховної
Ради Автономної Республіки Крим,
депутатів місцевих рад та сільських,
селищних, міських голів,
всеукраїнського і місцевих
референдумів в порядку та в межах,
встановлених цим та іншими законами
України.

Центральна виборча комісія відповідно
до своїх повноважень забезпечує
дотримання передбачених Конституцією
України та законами України принципів
і засад виборчого і референдумного
процесів, реалізацію виборчих прав
громадян України та права на участь у
референдумі, однакове застосування
законодавства України про вибори і
референдуми на всій території України
(частина перша статті 2 зазначеного
Закону).

Згідно з частиною другою статті 3
Закону України «Про Центральну виборчу
комісію» Комісія та її члени
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України, цим
та іншими законами України.

Стаття 17 вказаного Закону встановлює
перелік загальних повноважень Комісії,
серед яких: забезпечення дотримання
передбачених Конституцією та законами
України принципів і засад виборчого
процесу, здійснення контролю за
додержанням вимог законодавства
України про вибори.

Центральна виборча комісія має право
здійснити перевірку щодо осіб, які
балотуються кандидатами у народні
депутати України, на відповідність
вимогам статті 76 Конституції України
та статті 9 Закону.

Згідно з пунктом 1 частини третьої
статті 29 Закону України «Про
Центральну виборчу комісію» член
Комісії при здійсненні повноважень має
право вимагати і отримувати від
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб, керівників та інших
посадових і службових осіб
підприємств, установ і організацій
усіх форм власності, виборчих комісій,
політичних партій необхідну
документацію, статистичні дані,
бухгалтерсько-фінансові звіти та інші
матеріали з питань, віднесених до
повноважень Комісії.

Відповідач вважає, що твердження
Позивача, що інформація від Державної
прикордонної служби України отримана
Центральною виборчою комісією
протиправним шляхом, у зв'язку з чим
вона, на його думку, не могла
враховуватися при прийнятті рішення, є
необґрунтованим.

Центральна виборча комісія листом від
11 вересня 2014 року № 21-41-3723 звернулася до
Державної прикордонної служби України
з проханням надати інформацію щодо
проживання в Україні протягом останніх
п'яти років осіб,висунутих кандидатами
у народні депутати України, в тому
числі ОСОБА_2

Пункт 7 частини першої статті 60
зобов'язує Центральну виборчу комісію
у разі виявлення обставин, які
позбавляють особу, висунуту кандидатом
у народні депутати України правом бути
обраною народним депутатом України
відповідно до статті 9 Закону відмовити
в реєстрації такої особи кандидатом у
народні депутати України.

Державна прикордонна служба України
листом від 15 вересня 2014 року за №
0.254-10430/0/15/-14, який надійшов до
Центральної виборчої комісії 16 вересня
2014 року, поінформувала Центральну
виборчу комісії щодо перетинання
державного кордону України, зокрема,
ОСОБА_2 за останні п'ять років, що
передують дню проведення позачергових
виборів народних депутатів України 26
жовтня 2014 року.

Надана Комісії інформація свідчила, що
ОСОБА_2 перебував на території України
у 2011 та 2012 роках менше 183 днів у кожному
з відповідних річних періодів.

При цьому в автобіографії, поданій
ОСОБА_2 для його реєстрації кандидатом
у депутати , та в інших документах
відсутня інформація щодо його
перебування за межами території
України у зв'язку з службовим
відрядженням, навчанням, відпусткою
або лікуванням за рекомендацією
відповідного медичного закладу.

Також до Центральної виборчої комісії
ОСОБА_2 не подано жодних документів, які
б підтверджували факт його проживання
на території України протягом останніх
п'яти років до дня виборів з
врахуванням його поїздок за кордон.

Наявність у ОСОБА_2 в паспорті
громадянина України відмітки щодо
реєстрації його місця проживання в
Україні протягом останніх п 'яти років
не може бути безумовною підставою для
визнання його таким, що проживає в
Україні протягом останніх п 'яти років.

Зазначена правова позиція закріплена у
низці судових рішень, зокрема, у
постанові Київського апеляційного
адміністративного суду від 1 грудня 2013
року у справі № 875/26/13-а та ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 4
грудня 2013 року в справі № А/800/28/13,
А/800/30/13, А/800/32/13.

Законодавство України не зобов'язує
Центральну виборчу комісію за умови
отримання відповідної інформації
Державної прикордонної служби України
витребовувати пояснення або документи
від особи, яка балотується кандидатом у
народні депутати України, що
підтверджують його відповідність
вимогам статті 9 Закону.

Відповідач вважає твердження щодо
необхідності Центральної виборчої
комісії з 'ясування у ОСОБА_2 причин та
мети перебування за кордоном є хибним
та таким, що не ґрунтується на вимогах
законодавства України.

Заслухавши думку представника
позивача, представників відповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно з ч. 2 статті 76 Конституції
України - народним депутатом України
може бути громадянин України, який на
день виборів досяг двадцяти одного
року, має право голосу і проживає в
Україні протягом останніх п'яти років.

Частиною першою статті 55 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» встановлено що Центральна
виборча комісія реєструє кандидата у
депутати у відповідному окрузі за
умови отримання нею визначених
документів.

Так до Центральної виборчої комісії 11
вересня 2014 року надійшла заява
громадянина України ОСОБА_2 про
самовисування разом з іншими
документами щодо реєстрації
кандидатом у народні депутати України
в одномандатному виборчому окрузі № 93
на позачергових виборах народних
депутатів України 26 жовтня 2014 року.

Як зазначено в частині 1 статті 1 Закону
України «Про Центральну виборчу
комісію» - Комісія є постійно діючим
колегіальним державним органом,який
діє на підставі Конституції
України,законів України і наділений
повноваженнями щодо організації
підготовки і проведення виборів
Президента України, народних депутатів
України. Депутатів місцевих рад та
сільських,селищних, міських
голів,всеукраїнського і місцевих
референдумів в порядку та в межах,
встановлених цим та іншими законами
України.

Відповідно до ч. 1 статті 9 Закону
України «Про вибори народних депутатів
України» - народним депутатом України
може бути громадянин України, який на
день виборів досяг двадцяти одного
року, має право голосу і проживає в
Україні протягом останніх п'яти років.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про
вибори народних депутатів України»
поняття «проживання в Україні» для
цілей виборчого Закону визначено як: 1)
проживання на території в межах
державного кордону України; 2)
перебування на судні, що перебуває у
плаванні під Державним Прапором
України; 3) перебування громадян
України у встановленому
законодавством порядку у відрядженні
за межами України в закордонних
дипломатичних установах України,
міжнародних організаціях та їх
органах; 4) перебування на полярній
станції України; 5) перебування у складі
формування Збройних Сил України,
дислокованих за межами України.

З аналізу норм ст.76 Конституції
України депутатом може бути лише
повністю дієздатна особа, яка є
громадянином України і володіє
активним виборчим правом. Для депутата
встановлюється ценз безперервного
проживання на території України не
менше 5 років на момент обрання. Цим
передбачається наявність більш
глибокого розуміння та усвідомлення
депутатом економічних, політичних,
соціальних проблем державного та
суспільного розвитку України.

Тобто, положення Конституції України
та Закону встановлюють обмежувальні
умови для осіб, які балотуються в
народні депутати України щодо їх права
бути обраними на виборну посаду. Однією
з таких умов є ценз осілості -
проживання особи в України протягом
останніх п'яти років. За змістом статті
9 Закону, це період, який передує дню
проведення виборів.

Також колегія суддів відзначає, що
законодавством України тлумачаться
поняття проживання в Україні:
безперервне проживання (стаття 1 Закону
України «Про громадянство України») -
проживання в Україні особи, якщо її
разовий виїзд за кордон у приватних
справах не перевищував 90 днів, а в сумі
за рік - 180 днів; постійне проживання
(стаття 1 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність») -
місце проживання на території
якої-небудь держави не менше одного
року фізичної особи, яка не має
постійного місця проживання на
території інших держав і мас намір
проживати на території цієї держави
протягом необмеженого строк, не
обмежуючи таке проживання певною
метою, і за умови, що таке проживання не
є наслідком виконання цією особою
службових обов'язків або зобов'язань за
договором (контрактом), постійне,
переважне, тимчасове проживання (ч. 1
статті 29 Цивільного кодексу України).

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку, що ч. 2 статті 9 Закону України
«Про вибори народних депутатів
України» вимагає безперервного
знаходження громадянина України в
межах території України та прирівняних
до неї екстериторіальних об'єктах з
метою реалізації ним свого пасивного
виборчого права.

Аналогічна правова позиція викладення
в Ухвалі Конституційного Суду України
по справі №2-2/2002 від 14 березня 2002 року, в
якій вказано, що стосується проживання
громадянина в Україні не менш як
десять років (по ст.127 Конституції), то з
чинного законодавства випливає таке.

До громадян, які мають постійне місце
проживання в Україні, належать
громадяни України, іноземні
громадяни та особи без громадянства,
які проживають в Україні в цілому не
менше ніж 183 дні у календарному році
(частина друга статті 1 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян».

Законом України «Про громадянство
України» визначено, що безперервне
проживання на території України - це
проживання в Україні особи, якщо її
разовий виїзд за кордон у приватних
справах не перевищував 90 днів, а в сумі
за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги
про безперервне проживання виїзд за
кордон у службове відрядження, на
навчання, у відпустку, на лікування за
рекомендацією відповідного медичного
закладу або зміна місця проживання на
території України.

Отже, Законом установлено перелік
критеріїв визначення проживання в
Україні, що використовуються для цілей
Закону.

Разом з тим, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом
(частина перша статті 33 Конституції
України).

Наявність в паспорті громадянина
України відмітки щодо реєстрації його
місця проживання в Україні протягом
останніх п'яти років не може бути
безумовною підставою для визнання його
таким, що проживає в Україні протягом
останніх п'яти перед днем виборів
років.

Статус і повноваження Центральної
виборчої комісії визначені
Конституцією України та Законами
України «Про Центральну виборчу
комісію», «Про вибори народних
депутатів України».

Комісія відповідно до своїх
повноважень забезпечує дотримання
передбачених Конституцією України та
законами України принципів і засад
виборчого і референдумного процесів,
реалізацію виборчих прав громадян
України та права на участь у
референдумі, однакове застосування
законодавства України про вибори і
референдуми на всій території України
(частина перша статті 2 зазначеного
Закону).

Стаття 17 вказаного Закону встановлює
перелік загальних повноважень Комісії,
серед яких: забезпечення дотримання
передбачених Конституцією та законами
України принципів і засад виборчого
процесу, здійснення контролю за
додержанням вимог законодавства
України про вибори.

Таким чином, Центральна виборча
комісія має право здійснювати щодо
осіб, які балотуються кандидатами у
народні депутати України, перевірку на
їх відповідність вимогам статті 76
Конституції України та статті 9 Закону.

Пункт 7 частини першої статті 60 Закону
зобов'язує Центральну виборчу комісію
у разі виявлення обставин, які
позбавляють особу, висунуту кандидатом
у народні депутати України права бути
обраною народним депутатом України
відповідно до статті 9 Закону відмовити
в реєстрації такої особи кандидатом у
народні депутати України.

Центральна виборча комісія листом від
11 вересня 2014 року № 21-41-3723 звернулася до
Державної прикордонної служби України
з проханням надати інформацію щодо
проживання в Україні протягом останніх
п'яти років окремих осіб, висунутих
кандидатами у народні депутати
України, зокрема і ОСОБА_2

Відомості, надані Державною
прикордонною службою України щодо
перетину державного кордону України
повинні враховуватись Центральною
виборчою комісією при вирішенні
питання щодо реєстрації кожного
кандидата у народні депутати України.

Державна прикордонна служба України
листом від 15 вересня 2014 року за №
0.254-10430/0/15/-14, який надійшов до
Центральної виборчої комісії 16 вересня
2014 року, поінформувала Комісію щодо
перетинання державного кордону
України, в тому числі, ОСОБА_2 за останні
п'ять років, що передують дню
проведення позачергових виборів
народних депутатів України 26 жовтня 2014
року.

Отримана Центральною виборчою
комісією інформація свідчить, що
ОСОБА_2 перебував на території України
у 2011 та 2012 роках менше 183 днів у кожному
з двох відповідних річних періодів.

Дотримання конституційної вимоги щодо
п'ятирічного строку проживання в
Україні (цензу осілості) має бути
доведено самим кандидатом у народні
депутати України шляхом зазначення
відповідних обставин в поданих
документах.

На момент розгляду Центральною
виборчою комісією питання щодо
реєстрації Позивача як кандидата у
народні депутати України такі
документи не подавались.

За таких обставин, при прийняті
оскаржуваного рішення Відповідач діяв
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Законами
України «Про вибори народних депутатів
України» та «Про Центральну виборчу
комісії», а тому відсутні правові
підстави для задоволення позовних
вимог.

Керуючись статтею 76 Конституції
України, ст.ст. 160, 161, 163, 172, 177 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Центральної виборчої
комісії про визнання протиправною та
скасування постанови №960 від 16.09.2014
року - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
у дводенний строк з дня її
проголошення.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

О.В. Карпушова

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Карпушова О.В.