Справа № 185/11460/13-а
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2014 рокусправа № 185/11460/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М.
Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області на
постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 25.11.2013року по справі
№185/11460/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області про
визнання неправомірними та
зобов'язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просила визнати дії УПФ України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області
протиправними щодо неврахування при
розрахунку розмір пенсії індексації
заробітної плати, з якої справлялись
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії з дати її
призначення, 02 жовтня 2009 року, з
урахуванням індексації заробітної
плати згідно довідки
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції в
Дніпропетровській області від 06 серпня
2013 року №133.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при
розрахунку пенсії позивачеві
відповідачем не враховано у складі
заробітної плати розмір компенсації за
невикористану відпустку, а також повна
сума матеріальної допомоги та
індексація заробітної плати.

Дії відповідача призвели до порушення
прав позивача на належне пенсійне
забезпечення, оскільки зазначені
виплати, з яких позивачем були сплачені
внески на загальнообов'язкове пенсійне
страхування, не враховані у складі
заробітної плати, виходячи з розміру
якої відповідачем визнано розмір
пенсії.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 25.11.2013р. позов ОСОБА_1
задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, Управління пенсійного фонду
України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області подало
апеляційну скаргу, в який посилається
на невірне встановлення судом обставин
справи та порушення норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1.

Дана адміністративна справа
розглянута судом апеляційної
інстанції відповідно до ст.197 КАС
України, в порядку письмового
провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області з
02.10.2009 року та отримує пенсію за віком
згідно Закону України «Про державну
службу».

25.10.2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Управління Пенсійного фонду в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області з заявою про
перерахунок пенсії за віком згідно
Закону України «Про державну службу» з
урахуванням індексації заробітної
плати у складі заробітної плати,
виходячи з розміру якої визначається
розмір пенсії.

Листом УПФ України в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області від 05.11.2013
року №ю/468 ОСОБА_1 роз'яснено, що
проводити перерахунок її пенсії немає
законних підстав, оскільки індексація
заробітної плати не належить до
складових заробітної плати державного
службовця.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1
суд першої інстанції виходив з того, що
індексація є складовою частиною
заробітної плати, є додатковою
заробітною платою, та має бути
врахована у складі заробітної плати ,
виходячи з розміру якої визначається
розмір пенсії.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Згідно з ч. 2 ст. 37 Закону України «Про
державну службу», пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24
березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату
праці» (далі - Закон № 108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Ст.2 Закону № 108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, заохочувальні та
компенсаційні виплати.

Згідно ч.1 ст.35 Закону № 3723-XII, державним
службовцям надається щорічна
відпустка тривалістю 30 календарних
днів, якщо законодавством не
передбачено більш тривалої відпустки,
з виплатою допомоги для оздоровлення у
розмірі посадового окладу.

З урахуванням викладеного, матеріальна
допомога на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
входять до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (надалі - Закон
№ 1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.
Зокрема частиною 1 даної статті
передбачено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (надалі
- Закон № 1058-IV) визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм, отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Дана позиція висловлена Верховним
Судом України в постанові від 20 лютого
2012 року (справа №21-430а11) та з
урахуванням ч.2 ст.244-2 КАС України
врахована при винесенні рішення по
справі.

Те саме стосується і сум індексації
заробітної плати, на які також було
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова суду ухвалена з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, зміні або скасуванню не
підлягає, а апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами законодавчих актів та
встановленими обставинами справи, а
отже відсутні підстави для її
задоволення та скасування рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області на
постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 25 листопада 2013 року по
справі №185/11460/13-а - залишити без
задоволення

Постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 25 листопада 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай