Справа № 589/202/14-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.Справа № 589/202/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі Сумської області на постанову
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 08.07.2014р. по справі
№ 589/202/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі Сумської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі Сумської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії щодо перерахунку
пенсії.

Постановою Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 08.07.2014 року адміністративний позов
ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі щодо не
зарахування до пільгового стажу
періоду роботи
трактористом-машиністом ОСОБА_1 за
період з 29.08.1975 року по 22.07.1976 року, з
01.01.1977 року по 30.10.1977 року і з 30.10.1977 року
по 15.11.1979 року та відмови у призначені
пенсії на пільгових умовах, згідно п. "в"
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", відповідно до листа
відповідача № 20832/05-14 від 05.12.2013 року.

Визнано незаконним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі № 32 від 05.12.2013 року про відмову в
призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі зарахувати
ОСОБА_1 3 роки 7 місяців 12 днів до
пільгового стажу
тракториста-машиніста, який
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського господарства
в періоди роботи з 29.08.1975 року по 22.07.1976
року, з 01.01.1977 року по 30.10.1977 року та
строкову службу в Радянській армії з
30.10.1977 року по 15.11.1979 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі призначити та
проводити ОСОБА_1 виплату пенсії за
віком на пільгових умовах відповідно
до п. "в" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" з 28 листопада 2013
року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 08.07.2014 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року
№ 1788, Закону України Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року, Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року № 637,
ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України, що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обставини викладені
в апеляційній скарзі.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційних скарг, рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційних скарг,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач - ОСОБА_1, працював трактористом
з 1975 року по 1997 рік, з 1999 року по 2001 рік.
Має загальний трудовий стаж 33 роки 3
місяці та 23 дні. Крім того, позивач
проходив службу в Радянській армії з
30.10.1977 року по 15.11.1979 року, що
підтверджується копією військового
квитка та довідкою комісаріату, копією
протоколу № 11 засідання правління
колгоспу "Прогрес" підтверджується
його звільнення з посади тракториста в
зв'язку з призивом до армії.

28 листопада 2013 року позивач звернувся
до відповідача з заявою про
призначення пенсії на пільгових
умовах, відповідно до п. "в" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 року (Закону № 1788) та з заявою про
підтвердження пільгового стажу і
врахування до пільгового стажу періоду
служби в Радянській армії з 30.10.1977 року
по 15.11.1979 року.

Рішенням управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі йому підтверджений пільговий
стаж роботи трактористом - машиністом,
безпосередньо зайнятим у виробництві
сільськогосподарської продукції за
періоди: з 23.07.1976 року по 01.01.1977 рік, з
01.02.1980 року по 31.12.1991 року, з 01.01.1993 року
по 30.04.1997 рік, з 01.06.1997 року по 31.12.1997 рік,
з 01.01.1999 року по 31.12.1999 рік, з 01.04.2000 року
по 31.05.2001 рік. З 25 років роботи
трактористом йому було враховано
тільки 19 років 2 місяці та 25 днів, а в
зарахуванні до пільгового стажу
тракториста машиніста періоду роботи з
29.08.1975 року по 22.07.1976 року і з 01.01.1977 року
по 30.10.1977 року та строкову службу в
Радянській армії з 30.10.1977 року по 15.11.1979
року, позивачу відмовлено.

Не погодившись з рішенням відповідача,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що записами у трудовій
книжці позивача, уточнюючими
довідками, архівними виписками з
протоколів колгоспу "Прогрес",
первинними документами - книгами
обліку розрахунку з оплати праці
механізаторам (трактористам) КСП
"Прогрес", підтверджується стаж, який
надає ОСОБА_1 право на призначення
пільгової пенсії як
трактористу-машиністу, безпосередньо
зайнятому у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, інших підприємствах
сільського господарства.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов висновку, що позивач має право
на призначення пенсії згідно п. "в" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", а дії відповідача щодо
відмови у призначенні позивачу пенсії
на пільгових умовах є протиправними.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно ст. 46 Конституцій України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Це право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п. "в" ч.1 ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637 визначено, що
основним документом який підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Пунктом 3 вказаного Порядку
передбачено, що за відсутності
трудової книжки, а також у тих випадках,
коли в трудовій книжці відсутні
необхідні записи або містяться
неправильні чи неточні записи про
періоди роботи, для підтвердження
трудового стажу приймаються довідки,
виписки із наказів, особові рахунки і
відомості на видачу заробітної плати,
посвідчення, характеристики, письмові
трудові договори і угоди з відмітками
про їх виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Згідно з приписами п. 20 вказаного
Порядку у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників .

При цьому пунктом 18 зазначеного
Порядку передбачено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж встановлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Як вбачається з матеріалів, предметом
спору у ній є період роботи позивача в
сільгосппідприємстві у якому його
посада вказана механізатор, замість
тракторист. Період роботи, де посада
позивача зазначена як тракторист, УПФ
не оспорюється.

Відповідно до пункту 1 роз'яснень
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року № 7 "Про
порядок призначення пенсій на
пільгових умовах
трактористам-машиністам, які
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах і на інших
підприємствах сільського
господарства" до
трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільськогосподарської продукції,
відносяться працівники, які оформлені
на роботу трактористами-машиністами,
мають відповідне посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах на протязі повного сезону
сільськогосподарських робіт в
рослинництві та тваринництві.
Трактористам-машиністам, які відробили
повний польовий період на тракторах та
інших самохідних
сільськогосподарських машинах, весь
рік роботи зараховується до стажу, який
дає право на пільгове пенсійне
забезпечення і в тому випадку, якщо в
міжпольовий або міжсезонний період
вони виконували інші роботи (на
стаціонарних і причепних установках та
агрегатах, по ремонту
сільськогосподарської техніки, на
тваринницьких фермах тощо). Віднесення
господарства до сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства.

Єдина назва професії "тракторист -
машиніст", запроваджена в 1961 році,
охоплює такі професії: бульдозерист,
бульдозерист-скреперист, грейдерист;
комбайнер; машиніст дощувальної
установки, змонтованої на базі
трактора; машиніст скрепера,
скреперист; машиніст чаєзбиральної
машини; машиніст екскаватора;
машиніст-водій льонозбиральної машини,
самохідної широкозахватної
сінокосарки; механік-комбайнер,
тракторист, тракторист-бульдозерист.
До числа трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, віднесено
працівників, прийнятих на роботу
трактористами-машиністами, які мають
про це відповідні посвідчення. Для
призначення пенсії на пільгових умовах
марка трактора, на якому працює
тракторист-машиніст, значення не має.

З трудової книжки колгоспника виданої
11.02.1987 року на ім'я позивача ОСОБА_1
судом встановлено, що у спірний період
з 1975 по 1977 роки його було прийнято в
члени колгоспу «Прогрес» і призначено
на посаду механізатора (а.с.8). При цьому
у трудовій книжці відсутні записи яку
саме роботу позивач виконував, однак
зазначено кількість відпрацьованих
людиноднів -у 1975 році ним відпрацьовано
236 людиноднів замість установленого
річного мінімуму 260 людиноднів, у 1976
році ним відпрацьовано 218 людиноднів
замість установленого річного
мінімуму 260 людиноднів, а у 1977 році він
відпрацював 299 людиноднів замість
установленого річного мінімуму 260
людиноднів.

Разом із тим, відповідно архівної
виписки протоколу № 51 від 21.08.1975 року
засідання правління колгоспу "Прогрес"
с. Івот, Шосткинського району, Сумської
області, постановили затвердити умови
соц., змагання і оплату праці на період
уборки картоплі наступні дні: 1-а
тракторна бригада ОСОБА_1 - 29 серпня ( а.
с. 16).

Крім того, відповідно довідки ТОВ
"Прогрес" яке є правонаступником
колгоспу "Прогрес" на підставі
особистих рахунків, в період 1975 - 1977
років ОСОБА_1 працював у господарстві в
якості тракториста-машиніста і був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції
протягом повного польового періоду в
рослинництві або протягом
календарного року в тваринництві.
Зазначені періоди враховуються до
стажу роботи, яка дає право на пільгове
пенсійне забезпечення відповідно до п.
"в" ст. 13 Закону країни "Про пенсійне
забезпечення". Довідка дана на підставі
особових рахунків за 1975-1977 рр. для
надання до Пенсійного фонду (а. с. 49).

З наявної в матеріалах справи книги
форми № 44 обліку розрахунку з оплати
праці механізаторам (трактористам) в
КСП "Прогрес" і долучених до справи
копії її сторінок вбачається, що у 1975 -
1977 роках ОСОБА_1 нараховувалася і
виплачувалась заробітна плата як
трактористу ( а. с. 101 - 121).

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що наявними у
матеріалах справи доказами
підтверджений факт роботи позивача
трактористом у період 1975 - 1977 років, а
тому відмову відповідача щодо не
зарахування ОСОБА_1 до пільгового
стажу, як тракториста-машиніста
періоду його роботи, де посада
зазначена, як механізатор є
неправомірною.

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що до стажу
роботи, який дає право на трудову
пенсію зараховується військова служба
та перебування в партизанських загонах
і з'єднаннях, служба в органах
державної безпеки та органах
внутрішніх справ, незалежно від місця
проходження служби; навчання у вищих і
середніх спеціальних навчальних
закладах, в училищах і на курсах по
підготовці кадрів, підвищенню
кваліфікації та перекваліфікації, в
аспірантурі, докторантурі і клінічній
ординатурі.

Пунктом 1 статті 8 Закону України "Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей" визначено, що час проходження
строкової військової служби
зараховується до стажу роботи, що дає
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, якщо на момент
призову на строкову військову службу
особа навчалася за фахом у
професійно-технічному навчальному
закладі, працювала за професією або
займала посаду, що передбачала право на
пенсію на пільгових умовах до введення
в дію Закону України "Про пенсійне
забезпечення" або на пенсію за віком на
пільгових умовах до набрання чинності
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Час навчання в
професійно-технічному навчальному
закладі і час проходження строкової
військової служби, які зараховуються
до пільгового стажу, не повинні
перевищувати наявного стажу роботи, що
дає право на пенсію на пільгових
умовах.

Такі положення узгоджуються з
приписами частини першої статті 2
Закону України "Про загальний
військовий обов'язок і військову
службу", відповідно до якої час
проходження строкової військової
служби зараховується до стажу роботи,
що дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, якщо на
момент призову на строкову військову
службу особа навчалася за фахом у
професійно-технічному навчальному
закладі, працювала за професією або
займала посаду, що передбачала право на
пенсію на пільгових умовах до введення
в дію Закону України "Про пенсійне
забезпечення" або на пенсію за віком на
пільгових умовах до набрання чинності
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Час навчання в
професійно-технічному навчальному
закладі і час проходження строкової
військової служби, які зараховуються
до пільгового стажу, не повинні
перевищувати наявного стажу роботи, що
дає право на пенсію на пільгових
умовах.

З огляду на зазначені вимоги
законодавчих актів, період строкової
військової служби повинен
зараховуватися до стажу роботи, що дає
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, якщо особа на момент
призову на строкову військову служби
працювала за професією, що дає право на
пенсію на пільгових умовах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив
службу з 30.10.1977 року по 15.11.1979 року, що
підтверджується копією військового
квитка та довідкою військового
комісаріату, а відповідно протоколу №
11 від 24.10.1977 року засідання правління
колгоспу "Прогрес" підтверджується
його звільнення з посади тракториста у
зв'язку з призовом до армії ( а. с. 13, 14, 17).

Враховуючи, що як до призову на
строкову військову службу так і після
проходження служби ОСОБА_1 працював
трактористом-машиністом в колгоспі
"Прогрес", а час проходження строкової
військової служби зараховується до
стажу роботи, що дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, то період
проходження строкової військової
служби повинен бути зарахований до
стажу роботи, який дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком № 1.

На підставі встановлених обставин
справи, з врахуванням наведених норм
матеріального закону, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що період проходження
строкової служби позивача повинен
зараховуватися до стажу роботи, який
дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Відповідно до роз'яснень Мінпраці
України №17 від 17.05.1992 року, при
обчисленні стажу роботи за період
після 1965 року, якщо член колгоспу не
виконував без поважних причин
встановленого мінімуму трудової
діяльності в громадському
господарстві, враховується час роботи
за фактичною тривалістю. Тобто
загальна кількість вихододнів
ділиться на 25,4.

Судом встановлено, що відповідно до
трудової книжки ОСОБА_1, за 1975 рік він
відпрацював 236 людиноднів замість
встановлених мінімум 260 людиноднів і
згідно протоколу № 1 від 26.021976 року
правління колгоспу "Прогрес" ( а. с. 17)
він у 1975 році не відпрацював
встановленого мінімуму людиноднів без
поважної причини, тому керуючись вище
зазначеним роз'ясненням, не виходячи за
межі позовних вимог, позивачу слід
врахувати час його роботи за фактичною
тривалістю у спірний період 1975 року, з
вересня по грудень 1975 року, тобто
загальну кількість людиноднів
поділити на 25,4.

Згідно книги обліку розрахунку з
оплати праці механізаторам
(трактористам) в КСП "Прогрес" за 1975 рік
вбачається, що ОСОБА_1 у вересні 1975 року
відпрацював 16 вихододнів, у жовтні 11
вихододнів, у листопаді 25 вихододнів, у
грудні 12 вихододнів, а всього за
вказаний період 64 вихододні. Отже 64
вихододні: 25,4 = 2 місяці і 5 днів які
поряд з іншим слід зарахувати позивачу
до пільгового стажу ( а. с. 129).

Що стосується спірного періоду 1976 року,
то встановлений мінімум ОСОБА_1 був не
відпрацьований з поважних причин
відповідно протоколу № 1 від 08.02.1977 року
(а. с. 18), тому роз'яснення Мінпраці
України № 17 від 17.05.1992 року в даному
випадку до позивача не застосовуються.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що відповідно до
вищенаведеного порядку зарахування до
стажу роботи за фактичною тривалістю
ОСОБА_1 до пільгового стажу в період з
29.08. 1975 р. по 31.12.1975 року належить до
зарахування 2 місяці 5 днів (64 : 25,4 = 2 міс.
і 5 днів).

До повних місяців (років), у яких
позивачем вироблено встановлений
мінімум вихододнів і в яких посада
позивача вказана, як механізатор
підлягають зарахуванню періоди з
01.01.1976 року по 22.07.1977 року - 6 місяці 22
днів; з 01.01.1977 року по 30.10.1977 року - 10
місяців, з 10.10.1977 року по 15.11.1979 року - 2
роки 15 днів, а всього 3 роки 7 місяців і 12
днів.

Отже, стаж роботи, який визначає право
на пенсію на пільгових умовах, з
врахуванням стажу де робота позивача
зазначена як тракторист, складає
більше 20 років, із необхідного 20 років.

З огляду на встановлені у справі
обставини, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
на день подання позивачем заяви про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах були наявні всі умови,
що дають право на її призначення,
визначені п. "в" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Таким чином, колегія суддів вважає,
безпідставною відмову позивачу у
підтвердженні стажу роботи
тракториста-машиніста, який
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського господарства
в періоди роботи з 29.08.1975 року по 22.07.1976
року, з 01.01.1977 року по 30.10.1977 року та
строкову службу в Радянській армії з
30.10.1977 року по 15.11.1979 року та відмову в
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до ст. 13 п.
"в" Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення № 32 від 05.12.2013 року
про відмову в призначенні пільгової
пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 13 п. "в"
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", у зв'язку з відсутністю
необхідного пільгового стажу роботи
трактористом - машиністом, відповідач
діяв не на підставі та не у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а тому колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що позовні вимоги про
визнання таких рішень протиправними та
їх скасування є обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону
України "Про загальнообов'язкове
держане пенсійне страхування" та п. "а"
ч. 1 ст. 83 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку, пенсія за віком
призначається з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку.

З огляду на те, що позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області поза межами
трьохмісячного строку з дня досягнення
ним пенсійного віку, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції, що пенсія позивачу підлягає
призначенню з дня звернення до
відповідача із заявою, а саме - з 28.11.2013
року.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 08.07.2014 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги відповідача
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
залишити без задоволення.

Постанову Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 08.07.2014р. по справі № 589/202/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.