Справа № 815/3744/13-а
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3744/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Борцова
С.І.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1(за довіреністю);

від відповідача: Кліменко Ю.І.(за
довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Державної інспекції
сільського господарства України в
Одеській області про скасування
припису від 25.03.2013 р., -
ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 р. Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП
ОСОБА_3) звернувся з адміністративним
позовом до Державної інспекції
сільського господарства України в
Одеській області, в якому просив
скасувати припис від 25.03.2013 р. щодо
порушення ФОП ОСОБА_3 земельного
законодавства.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 12.07.2013 р. по
справі № 815/3744/13-а адміністративний
позов ФОП ОСОБА_3 задоволено повністю
та скасовано припис Державної
інспекції сільського господарства
України в Одеській області від 25.03.2013 р.
№ 000162.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.11.2013 р. по
справі № 815/3744/13-а апеляційну скаргу
Державної інспекції сільського
господарства України в Одеській
області - залишено без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 12.07.2013 р. по
справі № 815/3744/13-а - залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27.05.2014 р. по справі №
К/800/14773/14 касаційну скаргу Державної
інспекції сільського господарства
України в Одеській області задоволено
частково. Постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
12.07.2013 р. та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 19.11.2013 р. скасовано. Справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 16.06.2014 р.
призначено до розгляду справу №
815/3744/13-а за позовом ФОП ОСОБА_3 до
Державної інспекції сільського
господарства України в Одеській
області про скасування припису від
25.03.2013 р. щодо порушення земельного
законодавства.

У своєму позові ФОП ОСОБА_3 зазначив, що
відповідачем неправомірно зроблено
висновки про те, що позивач
використовує земельну ділянку
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 без
відповідних правовстановлюючих
документів на землекористування,
оскільки ФОП ОСОБА_3 здійснює свою
підприємницьку діяльність на підставі
договору від 18.04.2012 р. № 274/К-КР-2012
укладеного з КП «Парксервіс-Одеса», а
також додаткової угоди до нього від
18.06.2012 р. № 2.

Позивач зауважив, що вказана земельна
ділянка є спеціально відведеною
автостоянкою, позивач не є платником
земельного податку та орендної плати
за землю, а сплачує відповідні кошти за
вказаним договором до місцевого
бюджету та на рахунок КП
«Парксервіс-Одеса».

В свою чергу відповідач зазначив, що
при проведенні перевірки ФОП ОСОБА_3
Державною інспекцією сільського
господарства України в Одеській
області встановлено, що позивачем
місця для паркування (автостоянка)
огороджені парканом, на в'їздах
встановлені шлагбауми та виставлена
охорона, а площа огородженої земельної
ділянки значно перевищує площу,
встановлену договором від 18.04.2012 р. №
274/К-КР-2012, зокрема, виявлено
використання земельної ділянки
орієнтовною площею 0,13 га без будь-яких
правовстановлюючих документів.

Відповідач вказує, що фактично
огороджена парканом земельна ділянка
більше ніж в 2 рази перевищує площу
наданою за договором позивачу земельну
ділянку. Даний факт відображений
відповідачем в акті перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 25.03.2013 р., на підставі
якого винесено припис від 25.03.2013 р. №
000162.

З наведених підстав, відповідач вважає
доводи та вимоги ФОП ОСОБА_3
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши представників позивача
та відповідача, дослідивши доводи
адміністративного позову та
заперечень на нього, наявні матеріали
справи та обставини, якими
обґрунтовуються вимоги, докази, якими
вони підтверджуються, встановив
наступні факти та обставини.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.03.2013 р. головним спеціалістом відділу
оперативного контролю за дотриманням
вимог земельного законодавства
Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області Попаз
П.П. проведено перевірку дотримання
вимог чинного земельного
законодавства ФОП ОСОБА_3 при
використанні земельних ділянок за
адресою: АДРЕСА_1. За її результатами
держінспектором складено акт
обстеження земельної ділянки, в якому
зазначено, що ФОП ОСОБА_3 використовує
дві земельні ділянки загальною
орієнтованою площею 0,24 га, розташовані
за адресами: АДРЕСА_1 (перша земельна
ділянка) орієнтована площа - 0,17 га та
АДРЕСА_2 (друга земельна ділянка)
орієнтована площа - 0,07 га під
розміщення та експлуатацію паркування
транспортних засобів на місцях для
паркування (спеціальна автостоянка).
Вищевказані земельні ділянки
огороджені парканами та встановлені
шлагбауми, також наявна охорона (а.с. 12-14
т. 1).

25.03.2013 року Державною інспекцією
сільського господарства в Одеській
області відповідно до вимог ч. 1 ст. 5,
ст.ст. 6, 10 Закону України «Про державний
контроль за використанням та охороною
земель», ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
охорону земель», п.п. 4, 5 Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України, затвердженого
Указом Президента України від 13.04.2011
року № 459, на підставі наказу № 326 пр від
15.03.2013 року, посвідчення № 268 пр від 15
березня 2013 року проведено перевірку
дотримання вимог чинного земельного
законодавства України ФОП ОСОБА_3
(місцезнаходження: АДРЕСА_1), за
результатами якої складено акт від
25.03.2013 року (а.с. 103).

Вказаним актом встановлено, що ФОП
ОСОБА_3 використовує дві земельні
ділянки загальною площею 0, 24 га,
розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 під розміщення та експлуатацію
паркування транспортних засобів на
місцях для паркування (спеціальна
автостоянка), які огороджені парканами
та встановлені шлагбауми, та наявна
охорона. Також в акті зазначено, що
загальна частина земельних ділянок
площею 0, 1087 га (перша земельна ділянка
площею 0,075 га та друга земельна ділянка
площею 0,0337 га) використовується на
підставі договору балансоутримання
місць для паркування № 274/К-КР-2012 від 18
квітня 2012 року укладеного з
комунальним підприємством
«Парксервіс-Одеса», остання частина
земельних ділянок орієнтовною площею 0,
13 га, а саме: 1 - земельна ділянка 0, 10 га
та 2 - земельна ділянка 0, 03 га
використовуються без будь-яких
правовстановлюючих документів на
землекористування.

На підставі акту від 25.03.2013 року
Державною інспекцією сільського
господарства в Одеській області видано
припис від 25.03.2013 року № 000162, в якому
зазначено, що ФОП ОСОБА_3 використовує
земельні ділянки загальною площею 0,1127
га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, з
невідповідністю ст. 125, ст. 126 Земельного
кодексу України, за що у відповідності
до ст. 211 «б» Земельного кодексу України
передбачена адміністративна
відповідальність за ст. 53-1 КУпАП
(самовільне зайняття земельної
ділянки, у зв'язку з чим приписано у
30-денний строк усунути виявлені
порушення земельного законодавства
України (а.с. 104).

Вирішуючи справу суд зазначає, що ст. 19
Конституції України визначено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Указом Президента України від 13.04.2011 №
459/2011 затверджене Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України
(Держсільгоспінспекція України), яка є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України,
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики у сфері нагляду
(контролю) в агропромисловому
комплексі.

В силу пункту 5 зазначеного Положення
Держсільгоспінспекція України та її
посадові особи в межах своїх
повноважень мають право, серед іншого,
складати акти перевірок, протоколи про
адміністративні правопорушення та
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності; безперешкодно
обстежувати в установленому
законодавством порядку підприємства,
установи та організації усіх форм
власності, що перебувають у власності
та користуванні юридичних і фізичних
осіб, для проведення перевірок з
питань, що належать до компетенції
Держсільгоспінспекції України;
отримувати в установленому
законодавством порядку від
центральних і місцевих органів
виконавчої влади, виконавчих органів
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності документи, матеріали
та іншу інформацію, необхідну для
виконання покладених на
Держсільгоспінспекцію України
завдань.

Положеннями статті 9 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель»
визначено, що державний контроль за
використанням та охороною земель,
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель і
моніторинг ґрунтів здійснюються,
зокрема, шляхом проведення перевірок.

Також, за правилами частини 2 статті 188
Земельного кодексу України порядок
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель
встановлюється Законом України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель», статтею 10 якого
визначено, що державні інспектори у
сфері державного контролю за
використанням та охороною земель і
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель мають право,
зокрема: безперешкодно обстежувати в
установленому законодавством порядку
земельні ділянки, що перебувають у
власності та користуванні юридичних і
фізичних осіб, перевіряти документи
щодо використання та охорони земель;
давати обов'язкові для виконання
вказівки (приписи) з питань
використання та охорони земель і
дотримання законодавства про охорону
земель відповідно до їх повноважень;
складати акти перевірок чи протоколи
про адміністративні правопорушення у
вказаній сфері та розглядати
відповідно до вимог чинного
законодавства про адміністративні
правопорушення.

Таким чином, Державна інспекція
сільського господарства України через
свої територіальні підрозділи
здійснює державний нагляд (контроль) у
частині дотримання земельного
законодавства, використання та охорони
земель усіх категорій та форм
власності та має право проводити
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства, що спростовує посилання
ФОП ОСОБА_3 на відсутність у
відповідача на момент проведення
перевірки повноважень на її
проведення, оскільки суб'єкт владних
повноважень наділений саме
повноваженнями на проведення
перевірки, проведення яких є також і
його обов'язком у випадку виявлення
порушень в сфері земельних
правовідносин.

Крім того, суд не приймає до уваги
твердження позивача стосовно не
отримання акту перевірки і припису, та
ознайомлення з результатами перевірки
13.05.2013 р. у господарському суді Одеської
області, оскільки з пояснень
представника Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області вбачається, що уповноважена
особа позивача відмовилась отримати
екземпляр акту і припису у зв'язку з чим
зазначені матеріали були направлені
ФОП ОСОБА_3 поштою. У повідомленні про
вручення вищезазначеного поштового
відправлення є відмітка про його
отримання адресатом 30.03.2013 р. та його
підпис, що спростовує доводи позивача
щодо правомірності проведення
перевірки.

Щодо порушення земельного
законодавства позивачем, суд зазначає
наступне.

18 квітня 2012 року між комунальним
підприємством «Парксервіс-Одеса»
(Уповноважена особа) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 (Оператор)
укладено договір № 274/К-КР-2012
балансоутримання місць для паркування
від 18.04.2012 року, згідно умов якого
Уповноважена особа надає право
Оператору організовувати та провадити
діяльність із забезпечення паркування
транспортних засобів на місцях для
паркування (спеціальна відведена
автостоянка) загальною площею 1 087, 50 м2,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 -
площею - 750, 00 м2; . АДРЕСА_1 - площею - 337, 50
м2. Оператор здійснює обслуговування
(експлуатацію) місць для паркування з
метою надання послуг паркування та
перерахування збору за місця для
паркування транспортних засобів у
розмірі та порядку, передбаченому
Розділом 3 цього договору «Розмір і
порядок розрахунків».

Також, 18.04.2012 року між Комунальним
підприємством «Парксервіс-Одеса»
(Уповноважена особа) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 (Оператор)
укладено додаткову угоду № 1 до
договору № 274/К-КР-2012 від 18.04.2012 року.

Крім цього, 18 червня 2012 року між
комунальним підприємством
«Парксервіс-Одеса» (Уповноважена
особа) та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3 (Оператор) укладено додаткову
угоду № 2 до договору № 274/К-КР-2012 від
18.04.2012 року, відповідно до якої сторони
вирішили п.1 договору № 274/К-КР-2012 від
18.04.2012 року викласти в наступній
редакції: відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р.
№ 1342 «Про затвердження Правил
паркування транспортних засобів», ст.
266 Податкового кодексу України від
02.12.2010 р., рішення Одеської міської ради
від 23.12.2011 року № 1631-VI «Про затвердження
Правил благоустрою території м. Одеси
(текстової частини) у новій редакції,
рішення Одеської міської ради від
08.04.2011 р. № 520-VІ «Про затвердження
переліку земельних ділянок, відведених
для організації та провадження
діяльності із забезпечення паркування
транспортних засобів на території м.
Одеси», рішення Одеської міської ради
від 20.09.2011 р. № 1251-VI «Про затвердження
Положення про організацію та порядок
паркування транспортних засобів у м.
Одесі», рішення Одеської міської ради
від 23.12.2011 р. №1623-Ч «Про сплату збору за
місця для паркування транспортних
засобів на спеціально відведених
автостоянках», Уповноважена особа
надає право Оператору організовувати
та провадити діяльність із
забезпечення паркування транспортних
засобів на місцях для паркування
(спеціальна відведена автостоянка)
загальною площею 1 087, 50 м2, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (750 м.
кв.), АДРЕСА_2 (337, 5 м. кв.).

Так, відповідно до ст. 125 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України
визначено, що право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Статтями 124, 127 вищевказаного Кодексу
встановлено порядок продажу та
передачі в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності.

Так, відповідно до ст. 124 Кодексу
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 127 Земельного
кодексу України органи державної
влади, Рада міністрів Автономної
Республіки Крим та органи місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, здійснюють продаж
земельних ділянок державної чи
комунальної власності або прав на них
(оренди, суперфіцію, емфітевзису)
громадянам, юридичним особам та
іноземним державам на підставах та в
порядку, встановлених цим Кодексом.

Продаж земельних ділянок державної та
комунальної власності або прав на них
(оренди, суперфіцію, емфітевзису) на
конкурентних засадах у формі аукціону
здійснюється у випадках та порядку,
встановлених главою 21 цього Кодексу.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що необхідною передумовою набуття
права на земельну ділянку, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, є наявність рішення
відповідного органу про надання
земельної ділянки.

Виходячи з матеріалів справи, позивачу
надано право організувати та провадити
діяльність із забезпечення паркування
транспортних засобів на місцях для
паркування загальною площею 0, 1087 га, за
адресою: АДРЕСА_1.

У ході перевірки було встановлено, що у
порушення ст. ст. 125, 126 Земельного
кодексу України, ФОП ОСОБА_3
використовує земельні ділянки площею 0,
1087 га (перша земельна ділянка площею 0,075
га та друга земельна ділянка площею 0,0337
га) на підставі договору
балансоутримання місць для паркування
№ 274/К-КР-2012 від 18 квітня 2012 р.
укладеного з комунальним
підприємством «Парксервіс-Одеса»,
остання частина земельних ділянок
орієнтовною площею 0, 13 га, а саме: 1-а
земельна ділянка 0, 10 га та 2-а земельна
ділянка 0, 03 га використовуються без
будь-яких правовстановлюючих
документів на землекористування, що
являє собою самовільне зайняття
земельної ділянки.

У судовому засіданні представник
позивача не зміг спростувати
вищевказане твердження відповідача та
надати правовстановлюючі документи на
земельні ділянки площею 0,1127 га
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

З вищевикладеного вбачається, що
позивач не виконав вимоги земельного
законодавства, самовільно зайняв та
використовує земельні ділянки площею
0,1127 га, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, що не відповідає положенням
статей 125 і 126 Земельного кодексу
України.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 24 червня 2014
року по справі № 916/927/13 за позовом
заступника прокурора Одеської області
в інтересах держави в особі Одеської
міської ради до КП «Парксервіс-Одеса»,
ФОП ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору, зобов'язання звільнити та
повернути самовільно зайняті земельні
ділянки та стягнення 119485,31 грн.,
встановлено мотивувальною частиною що
частина земельної ділянки площею 0,1127
га, а саме: 1-а земельна ділянка площею
0,8970 га та 2-а земельна ділянка площею 0,230
га використовується ФОП ОСОБА_3 без
будь-яких правовстановлюючих
документів на землекористування (а.с.
6-16 т. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, що якої
встановлено ці обставини.

Таким чином, Одеським апеляційним
господарським судом вже встановлено
факт використання позивачем земельних
ділянок площею 0,1127 га, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1 без відповідних
правовстановлюючих документів.

Також суд звертає увагу, що відповідно
до пояснень Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області (а.с. 43-45 т. 2) причини внесення
змін до договору від 18.04.2012 р. № К-КР-2012
додатковою угодою № 2 від 18.06.2012 р.
шляхом зміни адреси розташування місць
для паркування з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1
невідомі. Відповідач зазначив, що
відповідно до договору та додаткової
угоди до нього площа земельної ділянки
залишилась незмінною, у зв'язку з чим
можна припустити, що під час укладання
договору було невірно зазначено адресу
земельної ділянки.

Крім того, позивач у встановлений
термін не усунув недоліки, визначені в
оскаржуваному приписі.

Так, 19.06.2013 р. Державною інспекцією
сільського господарства в Одеській
області проведено перевірку
дотримання вимог земельного
законодавства ФОП ОСОБА_3, за
результатами якої складено акт
перевірки дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства (уніфікована форма). На
підставі вказаного акту відповідачем
складено припис від 19.06.2013 р. щодо
невиконання ФОП ОСОБА_3 вимог
встановлених приписом від 25.03.2013 р.

Згідно ст.71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Отже, оскільки Державна інспекція
сільського господарства в Одеській
області діяла правомірно при
проведенні перевірки дотримання вимог
земельного законодавства ФОП ОСОБА_3, а
висновки, складені за результатами
перевірки відповідають фактичним
обставинам та вимогам законодавства,
суд вважає вимоги позивача щодо
скасування припису Державної
інспекції сільського господарства в
Одеській області від 25.03.2013 р.
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167,
254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Державної інспекції
сільського господарства України в
Одеській області про скасування
припису від 25.03.2013 р. - відмовити
повністю.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 22 вересня 2014 року.

Суддя
П.П. Марин