Справа № 802/3000/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 вересня 2014 р.
Справа № 802/3000/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина
Олександровича,

за участі секретаря судового засідання
Яковенка Дмитра Олександровича,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Боценка Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Головного управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій області

про: визнання протиправним рішення та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом звернувся
ОСОБА_3 до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області про
визнання протиправним рішення та
зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що 24 липня 2014 року органом
Державної казначейської служби йому
повернуто виконавчий документ з
підстав пропущення строку пред'явлення
його до виконання.

Не погоджуючись з такими діями
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій області, позивач звернувся
до суду з вимогами визнати
протиправним рішення відповідача про
повернення виконавчого листа, виданого
Вінницьким міським судом 29 травня 2014
року у справі №212/4336/12, та зобов'язати
орган казначейства прийняти вказаний
виконавчий документ до виконання.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
посилаючись при цьому на обставини, що
наведені у адміністративному позові.
Окрему увагу звернув на положення
статті 23 Закону України «Про виконавче
провадження», частиною 1 якої
визначено, що строки пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перериваються пред'явленням
виконавчого документа до виконання.
Відтак, на його думку, оскільки ним
вказаний виконавчий документ вже
пред'являвся до виконання, тому
повернення виконавчого документа з
підстав пропущення строку пред'явлення
його до виконання є безпідставним.

Представник відповідача заперечував
проти адміністративного позову,
посилаючись при цьому на те, що дійсно в
жовтні місяці 2013 року адвокат ОСОБА_1 в
інтересах стягувача ОСОБА_3 звертався
до Головного управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій області з приводу виконання
виконавчого листа, виданого Вінницьким
міським судом 29 серпня 2013 року у справі
№212/4336/12. Однак, вказаний виконавчий
документ було повернуто без виконання
в зв'язку із тим, що мав певні недоліки.
Пізніше, 17 липня 2014 року адвокат ОСОБА_1
знову звернувся до органу казначейства
щодо виконання виконавчого документа,
виданого вже 29 травня 2014 року
Вінницьким міським судом у справі
№212/4336/12, який не містив раніше
виявлених недоліків. Однак, в зв'язку з
пропущенням річного строку,
встановленого для пред'явлення до
виконання виконавчого документа,
останній повернуто заявнику.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши адміністративну
справу, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 звернувся до Ленінського
районного суду м. Вінниці з позовом про
відшкодування шкоди, завданої йому
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці (наразі - Вінницький міський
суд Вінницької області) від 06 вересня
2012 року, залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 18 червня 2013 року, цивільний позов
ОСОБА_3 задоволено частково, а саме:
стягнуто з Державної казначейської
служби України за рахунок коштів
Державного бюджету України шляхом
списання з єдиного казначейського
рахунку на його користь 10000,00 гривень як
відшкодування моральної шкоди та 8000,00
гривень як відшкодування витрат,
пов'язаних із наданням правової
допомоги.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 08 серпня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження.

29 серпня 2013 року Вінницьким міським
судом видано виконавчий лист .

З метою його виконання адвокат ОСОБА_3
ОСОБА_1 звернувся до управління
Державної казначейської служби
України у м. Вінниці Вінницької
області.

Проте, 25 вересня 2013 року своїм листом
вих.№ 02-33/2681 орган Казначейства
повернув виконавчий документ без
виконання в зв'язку із поданням його до
неналежного органу казначейства.

В подальшому, адвокат ОСОБА_3 ОСОБА_1
звернувся до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області щодо
виконання виконавчого листа, виданого
29 серпня 2013 року Вінницьким міським
судом.

Однак, 28 жовтня 2013 року своїм листом
вих.№15-13/1523-7789 орган Казначейства
повернув виконавчий документ без
виконання з підстав того, що
виконавчий документ не містить
ідентифікаційного коду суб'єкта
господарської діяльності боржника.

З метою усунення вказаного недоліку
ОСОБА_3 звернувся до Вінницького
міського суду Вінницької області.

Ухвалою Вінницького міського суду від
28 квітня 2014 року внесено виправлення до
виконавчого листа, вказавши
ідентифікаційний код боржника.

На підставі цієї ухвали Вінницьким
міським судом 29 травня 2014 року видано
інший виконавчий лист у справі 212/4336/12, у
якому було зазначено ідентифікаційний
код боржника.

Вже з цим виконавчим документом 17 липня
2014 року адвокат ОСОБА_3 ОСОБА_1
звернувся до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області.

Проте, своїм листом від 24 липня 2014 року
вих. №15-13/667-5206 орган Казначейства
повернув документ без виконання в
зв'язку із пропущенням заявником
річного строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд зважає на таке.

Частиною 2 статті 3 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
рішення про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ виконуються
органами Державного казначейства
України в установленому Кабінетом
Міністрів України порядку.

Відповідно до Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03
серпня 2011 року №845 (надалі - Порядок),
ним врегульовано особливості
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, прийнятих судами, а
також іншими державними органами
(посадовими особами), які відповідно до
закону мають право приймати такі
рішення.

Згідно з абзацом 3 пункту 6 Порядку
визначено, що виконавчі документи
пред'являються до виконання протягом
одного року з дня, що настає за днем
набрання рішенням про стягнення коштів
законної сили, якщо інше не передбачено
законом.

Строки пред'явлення виконавчих
документів перериваються в разі
пред'явлення їх до виконання,
відстрочки або розстрочки виконання
рішень про стягнення коштів в
установленому порядку (абзац 4 пункту 6
Порядку).

Пропущені строки пред'явлення
виконавчих документів суду до
виконання поновлюються судом в
установленому законом порядку, а
рішень про стягнення коштів, прийнятих
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення, - не
поновлюються (абзац 5 пункту 6 Порядку).

З аналізу наведених норм слідує, що
Порядком визначено річний строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, обрахунок якого
розпочинається з дня, що настає за днем
набрання рішенням про стягнення коштів
законної сили. При цьому, пропущений
строк можливо поновити в установленому
законом порядку.

Судом встановлено, що адвокатом ОСОБА_3
ОСОБА_1 до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області 21 жовтня
2013 року та 17 липня 2014 року подавалися
різні виконавчі листи, що видавалися
Вінницьким міським судом, хоч і по
одній і тій же цивільній справі
№212/4336/12.

До таких висновків суд дійшов з огляду
на те, що виконавчий лист, що виданий 29
серпня 2013 року, не містив код ЄДРПОУ
Державної казначейської служби
України, підписувався суддею Іщук Т.П.
та секретарем Вакалюк І.С. При цьому,
виконавчий лист, що видавався
Вінницьким міським судом 29 травня 2014
року, містить код ЄДРПОУ боржника,
такий виконавчий лист підписаний іншим
суддею та секретарем.

Відтак, оскільки виконавчі листи, що
видані 29 серпня 2013 року та 29 травня 2014
року, відрізняються один від одного
датою видання, кодом ЄДРПОУ боржника та
підписами осіб, тому органом
Казначейства обґрунтовано повернуто
виконавчий документ без виконання з
підстав пропущення строку пред'явлення
його до виконання.

При цьому посилання представника
позивача на положення частини 1 статті
23 Закону України «Про виконавче
провадження» як на підставу для
задоволення позову не можуть братися
до уваги, оскільки в контексті цієї
норми перериватися можуть строки у
разі пред'явлення до виконання одного і
того ж виконавчого документа.

Отже, з огляду на недоведеність
позовних вимог суд дійшов висновку, що
в задоволенні адміністративного
позову слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд керується частиною 2 статті
94 КАС України, в силу якої, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони -
суб'єкта владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. За відсутності доказів
понесення таких витрат відсутні
підстави для їх компенсації.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Яремчук Костянтин Олександрович