Справа № 458/1186/13-а
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
Справа № 876/4005/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.

суддів
Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання
Саламахи О.І.,

апелянта
ОСОБА_1,

представника апелянта
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Турківського
районного суду Львівської області від
06 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Комарницької сільської ради
Турківського району Львівської
області, третьої особи на стороні
відповідача ОСОБА_1 про визнання
протиправним та скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Турківського
районного суду Львівської області з
позовом до Комарницької сільської ради
Турківського району Львівської
області про визнання протиправним та
скасування рішення Комарницької
сільської ради Турківського району
Львівської області №681 від 20.05.2010 року
«Про надання дозволу на розробку
технічної документації щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва»,
яким надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку
технічної документації та про
зобов'язання Комарницької сільської
ради Турківського району Львівської
області розглянути на найближчому
засіданні сесії його заяву про
закріплення за ним земельної ділянки в
урочищі «Області» площею 0,30 га в с.
КомарникиТурківського району
Львівської області.

Вважає, що відповідачем порушене його
право користування земельною ділянкою
площею 0,30 га в урочищі «Області» в с.
Комарники Турківського району
Львівської області, якою він
користується з 1970 року і на яку він має
право за давністю користування
(набувальною давністю). На свою заяву
про отримання у власність даної
земельної ділянки відповіді від
сільської ради не отримав.

Постановою Турківського районного
суду Львівської області від 06.12.2013 року
позов задоволений. Визнане
протиправним та скасоване рішення
Комарницької сільської ради
Турківського району Львівської
області №681 від 20.05.2010 року ,,Про надання
дозволу на розробку технічної
документації щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
зобов'язано Комарницьку сільську раду
Турківського району Львівської
області розглянути на найближчому
засіданні сесії заяву ОСОБА_3 про
закріплення за ним земельної ділянки
площею 0,30га в с.Комарники Турківського
району Львівської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, ОСОБА_1
оскаржила постанову суду першої
інстанції. Вважає, що оскаржувана
постанова винесена без належного
з'ясування обставин справи і з
порушенням норм матеріального права та
просить постанову суду скасувати і
прийняти нову про відмову в
задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення Комарницької сільської ради
Турківського району Львівської
області не порушує права позивача на
користування спірною земельною
ділянкою, оскільки в нього відсутнє
таке право, а порушує право ОСОБА_1, як
власника земельної ділянки, яку вона
набула згідно чинного законодавства.

В судове засідання позивач та
представники відповідача не з'явились.
Третя особа та її представник
підтримали апеляційну скаргу з
підстав, що в ній зазначені.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції,
рішенням сесії Комарницької сільської
ради Турківського району № 681 від 20.05.2010
року «Про надання дозволу на розробку
технічної документації щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва»,
був наданий ОСОБА_1 дозвіл на розробку
технічної документації щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва в
с. Комарники Турківського району
Львівської області в урочищі «Області»
площею 0,30 га (а.с. 9).

10 червня 2011 року позивач, дізнавшись
про рішення Комарницької сільської
ради Турківського району Львівської
області № 681 від 20.05.2010 року, звернувся
із заявою до Комарницької сільської
ради Турківського району Львівської
області про закріплення за ним на
підставі ст.119 Земельного Кодексу
України за набувальною давністю
земельної ділянки 0,30 га в урочищі
«Сиглянка» (теперішня назва «Області»).
Заява позивача не розглянута
відповідачем, рішення за даною заявою
не винесене.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з того, що відповідач
Комарницька сільська рада
Турківського району Львівської
області, приймаючи на сесії рішення №
681 від 20.05.2010 року «Про надання дозволу
на розробку технічної документації
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва»,
яким надала ОСОБА_1 дозвіл на розробку
технічної документації на
виготовлення права власності на
земельну ділянку площею 0,30 га в урочищі
«Області» не врахувала того, що позивач
користується цією земельною ділянкою з
1970 року, а тому має право на отримання
її у власність за набувальною давністю
і на розгляд своєї заяви.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 статті 17 КАС
України встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема,спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 01.04.2010 року № 10-рп/2010 у
справі № 1-6/2010 за конституційним
поданням Вищого адміністративного
суду України щодо офіційного
тлумачення положень частини першої
статті 143 Конституції України, пунктів
«а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного
кодексу України, пункту 1 частини
першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
положення пункту 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України стосовно
поширення компетенції
адміністративних судів на «спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності» слід розуміти
так, що до публічно-правових спорів, на
які поширюється юрисдикція
адміністративних судів, належать і
земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно із статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин,
розглядаються судами в порядку
цивільного судочинства, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

З аналізу позовних вимог ОСОБА_3
вбачається, що підставою звернення
його до суду стало порушення його права
на користування земельною ділянкою
рішенням Комарницької сільської ради
Турківського району Львівської
області № 681 від 20.05.2010 року «Про
надання дозволу на розробку технічної
документації щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва»,
яким надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку
технічної документації щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва в
с.Комарники ур. «Області» площею 0,30 га.

Тобто, предметом даного спору є захист
права позивача на користування
земельною ділянкою, яка оспорюваним
рішенням сільської ради передана у
власність третій особі - ОСОБА_1

Як встановлено апеляційним судом,
третя особа - ОСОБА_1 отримала 28.12.2010
року державний акт на право власності
на земельну ділянку, право на яку
оспорюється позивачем у
розглядуваному позові. Отже, ОСОБА_1
набула право власності на земельну
ділянку.

Таким чином, даний спір фактично є
спором про право власності на землю,
спором про право цивільне.

Враховуючи, що між позивачем та третьою
особою - ОСОБА_1 існує спір про право,
колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду
приходить до висновку, що такий спір
має розглядатися в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини
першої статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

За таких обставин, слід закрити
провадження у справі в частині
оскарження позивачем рішення
Комарницької сільської ради
Турківського району Львівської
області № 681 від 20.05.2010 року, роз'яснивши
позивачу ОСОБА_3, що він має право
звернутися до суду з даним позовом в
порядку цивільного судочинства.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду також
з позовною вимогою про зобов'язання
Комарницької сільської ради
Турківського району Львівської
області розглянути на найближчому
засіданні сесії його заяву про
закріплення за ним земельної ділянки в
урочищі «Області» площею 0,30 га в с.
Комарники Турківського району
Львівської області.

З вказаною заявою 10 червня 2011 року
позивач звернувся до голови
Комарницької сільської ради
Турківського району Львівської
області Комарницького І.В. (а.с. 10).
Однак, жодної відповіді заявнику не
було надано, також в матеріалах справи
відсутні документи, які б
підтверджували розгляд даної заяви.

Статтями 12, 40 Земельного кодексу
України передбачено безоплатну
передачу у власність із земель
житлової забудови громадянам
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд у
межах норм, визначених Земельним
кодексом України. Повноваження по
наданню земельних ділянок у власність
відповідно до ст. ст. 12, 116 Земельного
кодексу України належить, зокрема,
сільським радам, а порядок безоплатної
передачі у власність земельних ділянок
встановлений ст. 118 Земельного кодексу
України.

Згідно ч.6 ст.118 Земельного кодексу
України громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» рада
в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймаються на її
пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради.

Вимогами частини 11 статті 123 Земельного
кодексу України встановлено, що
рішення про відмову в наданні
земельної ділянки має містити
мотивовані пояснення з посиланням на
відповідні положення
нормативно-правових актів,
затвердженої містобудівної
документації та документації із
землеустрою.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України,
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
розсудливо та пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія).

Відповідач - Комарницька сільська рада,
яка є суб'єктом владних повноважень і
на яку статтею 71 КАС України покладений
обов'язок доведення правомірності
свого рішення, дії чи бездіяльності, не
надала суду першої інстанції жодних
доказів для оцінки судом обставин
правомірності своєї дії чи
бездіяльності, пов'язаних з відмовою
розгляду заяви ОСОБА_3 про закріплення
за ним земельної ділянки в урочищі
«Області» площею 0,30 га в с. Комарники
Турківського району Львівської
області.

Всупереч положенням ч.2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, не довів
правомірності своєї бездіяльності.

Разом з тим, вирішуючи даний спір,
апеляційний суд виходить із змісту та
обсягу пред'явлених позовних вимог і
тих повноважень, якими наділений суд
при вирішенні справи статтею 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідно до якої суд може
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії. В даному
випадку обсяг прав позивача і
відповідно обсяг обов'язків
відповідача є предметом спору, а
обраний спосіб захисту порушеного
права позивача повинен бути
реалізований шляхом зобов'язання
вчинити певні дії для захисту
порушеного права.

Тому порушені права позивача на
обґрунтоване, розсудливе та належним
чином мотивоване рішення підлягають
поновленню шляхом визнання
неправомірної бездіяльності
відповідача та зобов'язання сільської
ради належним чином розглянути заяву
позивача про закріплення за ним
земельної ділянки в урочищі «Області»
площею 0,30 га в с. Комарники
Турківського району Львівської
області та винести рішення з
мотивованим поясненням та з посиланням
на відповідні положення
нормативно-правових актів, затверджену
містобудівну документацію та
документацію із землеустрою.

Враховуючи, що обставини справи судом
першої інстанції з'ясовані неповно,
висновки суду не відповідають
встановленим обставинам, колегія
суддів вважає, що відповідно до статті
202 КАС України постанову суду першої
інстанції слід скасувати та прийняти
нову, якою позов ОСОБА_3 задовольнити в
частині зобов'язання відповідача
розглянути заяву позивача про
закріплення за ним земельної ділянки
0,30 га в урочищі «Області».

Керуючись ст. ст. 157, 160, 195, 196, 198, 202, 203, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Турківського районного суду
Львівської області від 06 грудня 2013 року
у справі № 458-1186/13-а скасувати та
прийняти нову, якою позов ОСОБА_3
задовольнити частково.

Зобов'язати Комарницьку сільську раду
Турківського району Львівської
області розглянути заяву ОСОБА_3 від
10.06.2011 року про закріплення за ним
земельної ділянки.

Провадження у справі № 458-1186/13-а за
позовом ОСОБА_3 до Комарницької
сільської ради Турківського району
Львівської області, третьої особи на
стороні відповідача ОСОБА_1 про
визнання протиправним та скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії в
частині оскарження рішення
Комарницької сільської ради
Турківського району Львівської
області № 681 від 20.05.2010 року закрити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий
Л.П. Іщук

Судді
В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич

Постанова складена в повному обсязі
18.09.2014 року