Справа № 9101/25208/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" вересня 2011 р. справа № 2а-698/10

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Поплавського
В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Тернівського районного центру
зайнятості міста Кривого Рогу на
постанову Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 30 листопада 2010 року у
справі № 2а-698/10 за позовом ОСОБА_2 до
Тернівського районного центру
зайнятості міста Кривого Рогу про
визнання дій неправомірними,
зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом в
якому просить визнати незаконними дії
відповідача щодо скорочення виплати
допомоги по безробіттю на 90
календарних днів відповідно пункту 1
частини 5 ст. 31 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та зобов'язати Центр
нарахувати та виплатити йому допомогу
по безробіттю за 90 календарних днів
фактично з 19.08.2010 року в розмірах та
порядку передбаченому ст. 22 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття».

Постановою Тернівського районного
суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 30 листопада 2010 року
адміністративний позов ОСОБА_2 -
задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
оскаржувану постанову та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову позивачеві в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, судом
встановлено копією трудової книжки
а.с.4, що позивач ОСОБА_2 у зв'язку зі
звільненням за згодою сторін 02.11.2009 р. з
ВАТ «Суха Балка» має статус
безробітного, та наказом Центру від
23.11.2009 р. відповідно до п.1 ст.22, п.1 ст.23
Закону України „Про
загальнообов"язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" /далі Закон/ позивачу
розпочата виплата допомоги по
безробіттю. Згідно п.1.5 ст.31 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", 20.08.2010 року
позивачу було скорочено виплату
допомоги по безробіттю. Оскільки
ст.ст.22,23 Закону, не містить пунктів, то
вказаний запис не відповідає вимогам
Закону, крім того, наказ про скорочення
виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_2
за №НТ100820 від 20.08.2010 року, а запис в
трудовій книжці зроблено 19.08.2010 року,
тобто раніше ніж складено наказ, що
також не відповідає вимогам Закону.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з відсутності
підстав для їх відмови.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до частини 1 ст.22 Закону -
застраховані особи, визнані у
встановленому порядку безробітними,
які протягом 12 місяців, що передували
початку безробіття, працювали на
умовах повного або неповного робочого
дня (тижня) не менше 26 календарних
тижнів та сплачували страхові внески,
мають право на допомогу по безробіттю
залежно від страхового стажу, право на
допомогу по безробіттю зберігається у
разі настання перерви страхового стажу
з поважних причин, якщо особа протягом
місяця після закінчення цієї перерви
зареєструвалась в установленому
порядку в державній службі зайнятості
як безробітна.

Згідно ч.3, ч.4, ст. 22 Закону - допомога по
безробіттю виплачується з 8 дня після
реєстрації застрахованої особи в
установленому порядку в державній
службі зайнятості, загальна тривалість
виплати допомоги по безробіттю не може
перевищувати 360 календарних днів
протягом двох років.

Згідно ч.1 ст. 23 Закону - застрахованим
особам, зазначеним у частині першій
статті 22 цього Закону, розмір допомоги
по безробіттю визначається у відсотках
до їх середньої заробітної плати
(доходу), визначеної відповідно до
порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, залежно від страхового стажу.

Згідно вказаних норм законодавства,
позивачу була нарахована допомога по
безробіттю, згідно п.1 ч.5 ст. 31 Закону,
позивачу було скорочено виплату
допомоги по безробіттю - тривалість
виплати допомоги по безробіттю,
матеріальної допомоги у період
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації скорочується на строк до
90 календарних днів у разі: звільнення з
останнього місця роботи за власним
бажанням без поважних причин (на 90
календарних днів).

Згідно ч.2 ст. 11 Закону України «Про
зайнятість населення», особи, визнані у
встановленому порядку безробітними,
мають право на одержання допомоги по
безробіттю.

Також слід зазначити, що відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 2000 року, було
передбачено виплату по безробіттю, як
виплачується з 8-го календарного дня,
після реєстрації в державній службі
занятості, тривалість виплати допомоги
по безробіттю складає 360 календарних
днів, 25.03.2005 року було внесено зміни до
вказаного Закону, згідно яких,
тривалість виплати допомоги по
безробіттю, було скорочено на 90
календарних днів, у разі звільнення з
останнього місця роботи за власним
бажанням, без поважних причин, але
згідно ч.3 ст.22 Конституції України, при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Згідно Рішення Конституційного суду
України від 28.04.2009 року, встановлено, що
ст. 22 Закону «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», визначено умови
та тривалість виплати допомоги по
безробіттю. За змістом цієї статті, яка
встановлює загальне правило щодо умов
надання допомоги по безробіттю, особи,
що припинили трудовий договір, зокрема
відповідно до пункту 1 статті 36 Кодексу
Законів про працю України, а саме за
угодою сторін, до внесення змін до
частини третьої статті 23 Закону «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», належали до категорії
осіб, які звільнилися з поважних
причин, тому суд вважає, що право
позивача ОСОБА_2 на допомогу по
безробіттю встановлено Законом, який
має вищу юридичну силу.

Згідно Наказу Міністерства праці та
соціальної політики України №307 від
20.11.2000 р. «Про затвердження Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності», п.п.6.15-6.18 -
у трудовій книжці безробітного
посадова особа центру зайнятості
робить запис про початок, відкладення,
скорочення та припинення виплати
допомоги по безробіттю відповідно до
підпункту "е" пункту 2.18 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок на
підприємствах, в установах і
організаціях, затвердженої наказом
Мінпраці, Мін'юсту, Мінсоцзахисту від 29
липня 1993 р. N 58 і зареєстрованої в
Мін'юсті 17 серпня 1993 р. за N 110,
передбачено порядок внесення вказаних
записів, та повернення трудової книжки
безробітному у разі зняття
безробітного з обліку.

Таким чином, судом першої інстанції
зроблено правильний висновок, порушень
норм матеріального та процесуального
права при ухваленні оскаржування
судового рішення не допущено.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статями ст. 197,п. 1 ч. 1 ст. 199, 200,
205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Тернівського
районного центру зайнятості міста
Кривого Рогу - залишити без
задоволення.

Постанову Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу Дніпропетровської обл
від 30 листопада 2010 року у справі №
2а-698/10 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту постановлення, ухвала
оскарженню не підлягає .

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов