Справа № 826/713/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/713/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

17 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівБорисюк Л.П., Собківа Я.М.,При
секретарі судового засіданняВаляєвій
Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в м. Києві про визнання
протиправними дій, скасування рішення,
-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс»
пред'явило позов до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
(далі - відповідач 1), Головного
управління Державної казначейської
служби України в м. Києві (далі
відповідач 2), в якому просило: визнати
незаконними та протиправними дії
відповідача 1 при винесенні рішення про
коригування митної вартості товарів
№100250000/2013/600869/2; скасувати рішення про
коригування митної вартості товарів
№100250000/2013/600869/2 від 22.10.2013; стягнути з
Державного бюджету України на користь
позивача надмірно сплачені кошти в
загальній сумі 74 934,86грн., в т.ч. ввізне
мито в сумі 14 410,55 грн., ПДВ в сумі 60
524,31грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
березня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Київської регіональної митниці від
22.10.2013 №100250000/2013/600869/2 про коригування
митної вартості товару. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким у задоволені позовних вимог
позивачу відмовити. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт вказує, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивачем згідно вантажно-митної
декларації від 22.10.2013 №100250000/2013/074681
подано Київській регіональній митниці
Міндоходів до митного оформлення товар
«світильники, які підвішуються або
закріплюються на стелі чи на стіні,
внутрішні, з комбінованих матеріалів
(метал. сплав, пластик, скло), призначені
для використання з лампами
розжарювання, та не містять
телерадіоприймачів та/або
телерадіопередавачів: MIF010 100W E27 white -
9840шт. Країна виробництва CN. Торговельна
марка MAGNUM. Виробник «NINGBO JIANGBEI ELEX IMP.&EXP.
CO., LTD.». Митна вартість товару була
задекларована позивачем із
застосуванням першого методу
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну (за ціною
договору), в розмірі 1,74 доларів США за
одиницю.

В підтвердження митної вартості товару
позивач надав митному органу наступні
документи: інвойс від 04.09.2013 №2013F03А63;
пакувальний лист від 04.09.2013 №б/н;
коносамент від 09.09.2013 №ZENNLAQB336356; CMR від
21.10.2013 №1718; контракт від 02.04.2012 №SMA16;
додаткова угода від 19.07.2013 №2; договір
про перевезення від 08.01.2013 №08/01/2013;
рахунок-фактура від 19.09.2013 №HK1020;
довідка про транспортні витрати від
17.10.2013 б/н; декларація про походження
товару від 04.09.2013 №2013F03A63; висновок про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією від 17.10.2013 №В-5535; сторінки
каталогу виробника; Інформація про
позитивні результати здійснення фіто
санітарного контролю від 21.10.2013 №5503;
Інформація про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
від 09.09.2013 №2761; Декларація про
відповідність від 14.01.2013 UA.011.D.00033-13.

Подані документи ідентифікували
оцінюваний товар та містили об'єктивні
і достовірні дані, що піддавалися
обчисленню, які підтверджували ціну
товарів, що підлягала сплаті позивачем
на користь продавця, тобто
підтверджували митну вартість товарів
за ціною договору згідно з вимогами
ч.ч.4, 5 ст. 58 МК.

Однак, органом митної служби
електронним листом від 22.10.2013
витребувано від позивача додаткові
документи.

За результатами перевірки митної
декларації та документів, що
підтверджують визначену митну
вартість, проведенням процедури
консультацій, Київською регіональною
митницею було винесене рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів від 22.10.2013 №100250000/2013/600869/2, яким
було скориговано митну вартість товару
на рівні 4,56 доларів США/одиницю.

Не погоджуючись із вказаним рішення
відповідача, позивач звернувся із
даним позовом до суду.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із приписами статті 57 Митного
кодексу України визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

При цьому кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 53
Митного кодексу України документами,
які підтверджують митну вартість
товарів, є: декларація митної вартості,
що подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53
Митного кодексу України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Як вбачається з матеріалів справи, за
наслідками подання позивачем
вантажної митної декларації від 22.10.2013
№100250000/2013/074698 Київською регіональною
митницею витребувано у Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Софіт-Люкс» додаткові документи для
підтвердження митної вартості
ввезеного товару, зокрема: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом);
транспортні (перевізні) документи;
виписку з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, прейскуранти;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товару; інші документи
(за власним бажанням).

За результатами отримання
повідомлення митниці про необхідність
надання додаткових документів,
позивачем, електронним повідомленням
від 22.10.2013 №a4548c80-bfec-423f-929f-6973f92675e2, надано
наступні документи: виписку з
бухгалтерської документації, каталоги
виробника товару, прейскурант
(прайс-лист) виробника, виписку з
бухгалтерської документації покупця,
що стосується відчуження оцінюваних
товарів, доповнення до договору
(додаткову угоду №2).

За наслідками подання позивачем
зазначених документів, Київською
міжрегіональною митницею було
винесене рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів від
22.10.2013 №100250000/2013/600869/2, яке обґрунтовано
наступним: відповідно до поданих
товариством документів виробником
товару є фірма «NINGBO JIANGBEI ELEX IMP.&EXP. CO., LTD»,
а контракт від 02.04.2012 №SMA16 укладено з
«ZHEJIANG FIRSD GROUP CO LTD», в той час як
товариство з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс» заявляє,
що поставка товару здійснюється згідно
з контрактом від виробника товарів.
Крім того, відповідач посилається на
ненадання позивачем всіх витребуваних
у нього документів, а саме: договору з
третіми особами та рахунків про
здійснення платежів третім особам.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу, що надання додаткових
документів є необхідним у разі потреби
в підтвердженні задекларованої
декларантом митної вартості товару за
першим методом, викликаної
обґрунтованими сумнівами митного
органу в достовірності відомостей, які
містяться в поданих до митного
оформлення товару документах.

Так, посилання митного органу на
розбіжність в тому, що виробником
товарів, які підлягають митному
оформленню є фірма «NINGBO JIANGBEI ELEX IMP.&EXP. CO.,
LTD», а контракт укладений між позивачем
та «ZHEJIANG FIRSD GROUP CO LTD», не ставить під
сумнів достовірність і точність
відомостей про вартість товару, з
огляду на те, що в підпункті 4.14 пункту 4
контракту від 02.04.2012 №SMA16 зазначено, що
всі товари, які продавець постачає
покупцю, виготовляються на
підприємстві «NINGBO JIANGBEI ELEX IMP.&EXP. CO., LTD»,
чого контролюючим органом до уваги не
прийнято.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про необґрунтованість
застосування митним органом іншого
методу визначення митної вартості
товару, ніж заявлений декларантом у
вантажній митній декларації від 22.10.2013
№100250000/2013/074681 .

Київською регіональною митницею при
визначенні митної вартості товару в
оскаржуваному позивачем рішенні було
застосовано другорядний метод, а саме
резервний метод у зв'язку із
неможливості послідовного
застосування попередніх методів
визначення митної вартості, в тому
числі другого та третього методів, в
зв'язку з відсутністю цінової
інформації на ідентичні та подібні
товари.

Відповідно до частини третьої статті 58
Митного кодексу України у разі якщо
митна вартість не може бути визначена
за основним методом, застосовуються
другорядні методи, зазначені у пункті 2
частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 64 Митного кодексу
України у разі якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58 - 63 цього
Кодексу, митна вартість оцінюваних
товарів визначається з використанням
способів, які не суперечать законам
України і є сумісними з відповідними
принципами і положеннями Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
митних вартостях.

Колегія суддів звертає також увагу на
те, що відповідачем жодними чином не
доведено неможливість застосування
попередніх методів визначення митної
вартості товарів.

За таких обставин, Київською
регіональною митницею безпідставно та
необґрунтовано застосовано резервний
метод визначення митної вартості, а
тому рішення про коригування митної
вартості товарів від 22.10.2013
№100250000/2013/600869/2 є протиправним.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20 березня 2014 року
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.