Справа № 802/4548/13-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 травня 2014 р.
Справа № 802/4548/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Вергелеса Андрія Валерійовича,

розглянувши у порядку письмового
провадження матеріали справи

за позовом: Вінницької об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: суб`єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція головного управління
Міндоходів у Вінницькій області з
позовом до суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в
результаті несвоєчасної сплати
податку з доходів фізичних осіб
нараховано пеню.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що за відповідачем рахується
заборгованість перед бюджетом по
податку на додану вартість в сумі 1036354,
79 грн. Та по податку з доходів фізичних
осіб в сумі 466515, 41 грн., яку відповідач
не сплачує в добровільному порядку.

В судове засідання представник
позивача не з`явилась, подавши заяву
про розгляд справи за її відсутності в
порядку письмового провадження (вх. 8896
від 08.05.2014р.), одночасно зазначивши, що
вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, конверт разом з повідомленням
про вручення поштового відправлення
повернуто відділом зв'язку на адресу
суду із відміткою "за закінченням
терміну зберігання".

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Частиною 6 статті 128 КАС України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, суд вважає за можливе
провести розгляд справи в порядку
письмового провадження, без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Суб'єкт підприємницької діяльності
фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований
виконавчим комітетом Вінницької
міської ради 05.02.2009 року, що
підтверджується обліковими даними
платника податків, Свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця (а.с. 6, 9). На
податковому обліку у Вінницькій ОДПІ
перебуває з 06.02.2009 року

Судом встановлено, що відповідач має
податковий борг по податку на додану
вартість в сумі 1036354, 79 грн. та по
податку з доходів фізичних осіб в сумі
466515, 41 грн.

Дана заборгованість виникла в
результаті планової виїзної
документальної перевірки дотримання
вимог податкового валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2012 р. Внаслідок порушення вимог
податкового законодавства, Вінницькою
ОДПІ винесено податкове
повідомлення-рішення № від 27.03.2013
р., яким донараховано з податку на
додану вартість 902606, 00 грн. основного
платежу та застосовано фінансову
санкцію у розмірі 137980, 00 грн., податкове
повідомлення рішення № від 27.03.2014
р., яким збільшено суму грошового
зобов`язання з податку на доходи
фізичних осіб за основним платежем на
373880, 63 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями на 93470, 16 грн.

Вищезазначені податкові
повідомлення-рішення були оскаржені
відповідачем в адміністративному
порядку.

За результатами розгляду первинної
скарги податкове повідомлення-рішення
Вінницької ОДПІ від 27.03.2013 р. № про
збільшення суми грошового зобов'язання
за платежем: податок на доходи з
фізичних осіб залишено без змін;
податкове повідомлення рішення від
27.03.2013 р. № про збільшення суми
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) скасовано в частині 3957, 00 грн.
застосованих штрафних (фінансових)
санкцій, а в іншій частині зазначене
податкове повідомлення-рішення (902606, 00
грн. основного платежу і 134023 грн.
штрафної санкції) залишено без змін.

За результатами розгляду первинної
скарги податкове повідомлення рішення
від 27.03.2013 р. № змінено та винесено
нове за № від 15.06.2013 р.

Податкові повідомлення-рішення №
від 27.03.2013 р. , № від 15.06.2013 р.
оскаржувались також і в судовому
порядку, однак позовну заяву було
залишено без розгляду ухвалою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 19.02.2014 р. на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України, у
зв'язку з її відкликанням.

Судом встановлено, що в даному випадку
спірні правовідносини врегульовані
наступними нормами.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до п.54.3. ст.54 Податкового
кодексу України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити
суму грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо: 1)
платник податків не подає в
установлені строки податкову (митну)
декларацію; 2) дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Згідно з п. 54.5. ст.54 Податкового кодексу
України якщо згідно з нормами цієї
статті сума грошового зобов'язання
розраховується контролюючим органом,
платник податків не несе
відповідальності за своєчасність,
достовірність і повноту нарахування
такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та
повне погашення нарахованого
узгодженого грошового зобов'язання і
має право оскаржити зазначену суму в
порядку, встановленому цим Кодексом.

Як передбачено п. 57.3. ст. 57 Податкового
кодексу України у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за
днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання

Відповідно до пункту 95.3 ст. 95 ПК України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач має податковий борг зі
сплати податку на додану вартість та по
податку з доходів фізичних осіб в сумі
1502870, 20 грн., що підтверджується
податковими повідомленнями-рішеннями
№ від 27.03.2013 року на суму 467350, 79
грн. та № від 15.06.2013 року на суму
1036629, 00 грн., розрахунком суми позову,
обліковою карткою платника (а.с. 22, 5,
11-12).

Так, згідно облікових карток платника
податків за ОСОБА_1 рахується
заборгованість з податку на додану
вартість в розмірі 1036354, 79 грн. та з
податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 466515, 41 грн., яка в загальному
становить 1502870, 20 грн.

Даний борг в добровільному порядку СПД
ФО ОСОБА_1 не сплачує.

Відповідно до п. 59.1. ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган
державної податкової служби надсилає
(вручає) йому податкову вимогу в
порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідачеві направлялась податкова
вимога форми «Ф» від 24 липня 2013 року
№2162-17 відповідно до якої, загальна сума
податкового боргу вказаного платника
за узгодженими грошовими
зобов'язаннями становить 465867, 97 грн.

Як вбачається із матеріалів
адміністративної справи, вищезгадані
податкові повідомлення-рішення та
вимога направлялись відповідачу
поштою та отримані ним.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Проаналізувавши матеріали
адміністративної справи та положення
законодавства, суд дійшов висновку, що
відповідне рішення позивача є
обґрунтованим та правомірним, сума
позовних вимог підтверджується
матеріалами справи, а тому
адміністративний позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Доказів погашення податкового боргу в
ході розгляду справи суду надано не
було.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_2) до Державного
бюджету податковий борг в сумі 1502870, 20
грн. (один мільйон п'ятсот дві тисячі
вісімсот сімдесят грн. 20 коп.).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Вергелес Андрій
Валерійович