Справа № 809/3434/13-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 вересня 2014 року м. Київ
В/800/3950/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Кравцова О.В.,

Леонтович К.Г.,

Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

Сороки М.О.,

розглянувши заяву Долинської міської
ради Івано-Франківської області про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 24 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до Долинської міської
ради Івано-Франківської області,
Реєстраційної служби Долинського
районного Управління юстиції в
Івано-Франківській області, третя
особа ПАТ «Укрнафта», про визнання
поновленим договору суборенди,
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Долинська міська рада
Івано-Франківської області звернулась
із заявою про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 24
липня 2014 року у справі № К/800/31566/14.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 3
січня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року, позов задоволено частково:
скасовано рішення Долинської міської
ради «Про розгляд клопотання НГВУ
«Долинанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 26
вересня 2013 року № 1253-34/2013; визнано
поновленим договір суборенди
земельної ділянки площею 0,08 га по
АДРЕСА_1, укладений між ФОП ОСОБА_6 та
структурною одиницею
Нафтогазовидобувного управління
«Долинанафтогаз» на строк до 15 липня 2015
року на умовах договору суборенди від 1
липня 2013 року; зобов'язано міського
голову м. Долини протягом 10 днів
продовжити дозвіл ФОП ОСОБА_6 на
встановлення тимчасової споруди для
провадження підприємницької
діяльності на суборендованій
земельній ділянці відповідно до схеми
прив'язки по АДРЕСА_1 для організації і
проведення сезонної торгівлі та
дитячих розваг до 15 липня 2015 року. В
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 24 липня 2014 року постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 3 січня 2014
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 травня 2014 року - залишено без змін.

У заяві про перегляд судового рішення
заявник посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: статті 33 Закону України N 161-XIV від 6
жовтня 1998 року «Про оренду землі».

Як приклад неоднакового застосування
одних і тих самих правових норм,
заявник вказує на постанови Вищого
господарського суду України від 9
квітня 2013 року у справі № 2/076-12, від 19
лютого 2013 року у справі № 21/098-12.

Вивчивши заяву Долинської міської ради
івано-Франківської області та додані
до неї матеріали, суд не знаходить
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), підставами для перегляду
можуть бути виключно неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У судових рішеннях, на які посилається
заявник, відсутнє різне
правозастосування в подібних
правовідносинах, яке відповідно до
статті 237 КАС України може бути
підставою для перегляду судових рішень
в адміністративній справі Верховним
Судом України.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи (пункт 4
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 2 "Про судову практику
застосування статей 235 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України").

Однак, як вбачається зі змісту поданих
судових рішень, правовідносини у
справі, щодо якої подано заяву про
перегляд, та справі, на яку посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не є подібними, оскільки з
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 24 липня 2014 року, про
перегляд якої ставить питання заявник,
вбачається, що позивач зверталась до
міської ради із листом про надання
згоди на продовження договору
суборенди земельної ділянки. А в
постановах касаційної інстанції, які
надані заявником як доказ неоднакового
застосування матеріальних норм, судом
зазначено, що особа не скористалась
своїм правом, в термін передбачений
законодавством, звернутись із листом
про надання згоди на продовження
договору суборенди земельної ділянки.

Отже, рішення, на які посилається
заявник, ухвалені за різних фактичних
обставинах.

Оскільки чинне законодавство
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень та допуску
адміністративної справи для перегляду
Верховним Судом України визначає різне
застосування судом (судами) касаційної
інстанції норм матеріального права в
подібних правовідносинах, суд дійшов
висновку про відмову в допуску даної
справи до провадження.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Долинської міської
ради Івано-Франківської області,
Реєстраційної служби Долинського
районного Управління юстиції в
Івано-Франківській області, третя
особа ПАТ «Укрнафта», про визнання
поновленим договору суборенди,
зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіКравцов О.В. Леонтович К.Г.
Логвиненко А.О. Мороз В.Ф. Сорока М.О.