Справа № 336/2875/14-а (6а/336/44/2014)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2014 рокусправа № 2а-330/2010

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А.
Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя

на ухвалу Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 22
квітня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
про поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя в
якому просив поновити пропущений строк
для звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів.
Визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
згідно вимог ст. 50, ч. 4 ст. 54, ст. 67, ст. 71
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», постанови КМУ № 523 від
30.05.1997р., починаючи з 01.11.2006 року.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 07 травня 2010 року
позовні вимоги задоволені частково а
саме визнано протиправною
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя щодо нездійснення
перерахунку та виплати ОСОБА_1
державної пенсії та додаткової пенсії,
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 державної пенсії та
додаткової пенсії, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році, інваліду
ІІ групи, у відповідності з вимогами,
встановленими ст. 50, ч. 4 ст.54, ч. 3 ст. 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 21.01.2009 року з
розрахунку державної пенсії у розмірі
8-ми мінімальних пенсій за віком для
непрацездатних громадян та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю з розрахунку 75-ти відсотків
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком
дорівнюючої прожитковому мінімуму,
встановленому відповідно до Закону
України «Про прожитковий мінімум», з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 27 жовтня 2011 року апеляційна скарга
управління Пенсійного фонду в
Шевченківському районі м. Запоріжжя -
задоволена частково.

11 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
заявою до Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя, в якій просить
поновити строк для пред'явлення
виконавчого листа до виконання. Заява
мотивована тим, що позивач
неодноразово звертався до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду з проханням
видати постанову від 27.10.2011 року по
справі №2а-330/2010, проте не отримав
зазначену постанову у зв'язку з не
виготовленням повного тексту рішення.
Так постанову від 27 жовтня 2011 року та
виконавчий лист по справі №2а-330/2010
позивач отримав лише 10.04.2014 року в
Шевченківському районному суду м.
Дніпропетровська, після чого одразу
звернувся до суду з заявою про
поновлення строку на пред'явлення
виконавчого листа. Отже, з урахуванням
вищевикладеного позивач вважає
поважною причину пропуску строку на
пред'явлення виконавчого листа у
зв'язку з неможливістю своєчасного
отримання повного тексту постанови
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 27 жовтня 2011
року для подальшого виконання.
Зазначене підтверджено матеріалами
справи.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 22.04.2014 р. заяву
ОСОБА_1 про поновлення строку на
пред'явлення виконавчого документа до
виконання - задоволено.

Ухвала суду першої інстанції
вмотивована посиланням на ст. 261 КАС
України яка зазначає, що стягувані, які
пропустили строк для пред'явлення
виконавчого документа до виконання з
причин, визнаних судом поважними,
пропущений строк може бути поновлено.
Суд зазначає, що справа повернулась до
суду першої інстанції 09.11.2011 року та
будь-яка інформація про отримання
ОСОБА_1 постанови суду апеляційної
інстанції в матеріалах справ відсутня.
Постанову від 27 жовтня 2011 року та
виконавчий лист по справі №2а-330/2010
позивач отримав лише 10.04.2014 року.

Не погодившись з ухвалою суду від 22.04.2014
року відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржувану ухвалу суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні заяви ОСОБА_1 Апелянт
посилається на те, що управління було
позбавлено можливості надання
письмових заперечень на заяву т.я. не
одержала від суду заяву позивача та
ухвалу про відкриття провадження в
адміністративній справі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України від 21.04.1999 р.
№606-XIV «Про виконавче провадження».

Відповідно до 22 Закону України "Про
виконавче провадження" (зі змінами,
внесеними Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
виконавче провадження" та деяких інших
законодавчих актів України, щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)", що набув
чинності з 09 березня 2011 року
встановлено строки пред'явлення
виконавчих документів до виконання,
зокрема, виконавчих листів один рік.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону
України «Про виконавче провадження»
річний строк, для виконання судового
рішення, розпочинається з наступного
дня після набрання рішенням законної
сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає негайному
виконанню, - з наступного дня після його
постановлення.

Відповідно до ст. 261 КАС України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено. Заява про поновлення
пропущеного строку подається до
адміністративного суду, який видав
виконавчий лист, або до
адміністративного суду за місцем
виконання.

Розглядаючи питання про поновлення
пропущеного строку, суд повинен
перевірити, чи справді пропущено строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання, а якщо є підстави так
вважати, то чи були поважні причини для
цього.

Поважними за змістом ст.261 КАС України
визнаються обставини, які є об'єктивно
непереборними та не залежать від
волевиявлення сторони і пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами процесуальних дій.

З огляду на наявні в матеріалах справи
обставини, особу заявника, та обставини
за якими позивач був позбавлений права
своєчасного отримання виконавчого
листа для подальшого пред'явлення,
колегія суддів вважає причину пропуску
строку на пред'явлення виконавчого
листа поважною з огляду на наступне.

Так відповідно до ч. 2 ст. 258 КАС України
виконавчий лист видається судом першої
інстанції. Якщо за результатами
перегляду справи суд апеляційної чи
касаційної інстанції залишить
прийняте по суті позовних вимог
рішення без змін, ухвалить нове рішення
по суті позовних вимог чи змінить
судове рішення, то виконавчий лист
видається судом апеляційної чи
касаційної інстанції, за умови, що
заява особи про видачу виконавчого
листа надійшла до моменту повернення
адміністративної справи до суду першої
інстанції.

Отже, з аналізу вищенаведеної норми
виконавчий лист видається судом першої
інстанції та в передбачених законом
випадках судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає поважною причину
неможливості своєчасного отримання
виконавчого листа в суді першої
інстанції. Так відповідно до
виконавчого листа по справі № 336/2875/14-а
строк пред'явлення виконавчого листа
до виконання один рік з 08.11.2011 року до
09.11.2012 року. Як вбачається з
супровідного листа від 02.11.2011 р. №
2а-330/2010 року справа за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
про визнання протиправною відмови в
перерахунку пенсії, зобов'язання
провести перерахунок та стягнення
боргу надійшла до Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя 09.11.2011 року,
тобто після закінчення строку на
пред'явлення виконавчого листа до
виконання. Отже отримання виконавчого
листа в встановлені строки за період з
08.11.2011 року до 09.11.2012 року
унеможливлювалося з урахуванням дати
направлення справи до суду першої
інстанції, а саме 09.11.2011 року.

Стосовно не отримання виконавчого
листа в межах строку його пред'явлення
в суді апеляційної інстанції, колегія
суддів апеляційної інстанції вважає
причину пропуску строку поважною.
Позивач неодноразово звертався до суду
апеляційної інстанції з проханням
отримати рішення Дніпропетровського
апеляційного суду.

Отже, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає обґрунтованим
посилання позивача на те, що про
існування постанови
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 27.10.2011 року
ОСОБА_1 не мав змоги довідатись вчасно,
що стало перешкодою своєчасного
отримання виконавчого листа
відповідно до приписів ч. 2 ст. 258 КАС
України.

За таких обставин, апеляційний суд
приходить до висновку, що судом першої
інстанції під час розгляду даної
справи об'єктивно, повно та всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи,
застосував до правовідносин, які
виникли між сторонами у справі, норми
права які регулюють саме ці
правовідносини, зроблені судом першої
інстанції висновки відповідають
фактичним обставинам справи, рішення
суду першої інстанції у даній справі
прийнято без порушення норм
процесуального та матеріального права,
і тому ухвалу суду першої інстанції у
даній адміністративній справі
необхідно залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції бере до
уваги, що апелянтом не було надано до
суду апеляційної інстанції доказів та
доводів, які б надавали підстави для
скасування оскаржуваної ухвали, отже,
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205 206, КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя -
залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Запоріжжя від 22 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна