Справа № 2а-0470/5934/11
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/27162/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Винокуров К.С., Штульман І.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду Україні в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.06.2011 та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.09.2012 у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду Україні в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року Управління Пенсійного
фонду Україні в м. Павлограді та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області звернулося
до суду із позовом про зобов'язання
прийняти до заліку і включити до актів
щомісячної звірки витрат на виплату та
доставку пенсії в розмірі 450 грн. за
період з 01.01.2011 по 31.03.2011.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.06.2011, яка залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2012, у
задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами рішення та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що вона не підлягає
задоволенню з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Відповідно до положення статті 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Фонд зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Згідно пункту 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (далі - порядок),
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України, правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 № 5-4/4, відшкодуванню підлягають
суми, що виплачуються відповідно до
Законів України «Про пенсійне
забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме:сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Судами встановлено, що відповідачем не
було взято до заліку та не перераховано
позивачу витрати понесені позивачем на
виплату та доставку пенсії.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з чим погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
обраний позивачем спосіб захисту
порушеного права не відповідає
положенням чинного законодавства
України, оскільки зазначений вище
Порядок підлягає застосуванню в разі
відсутності спору щодо сум, які
підлягають відшкодуванню.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального та
процесуального права і фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги
висновки судів не спростовують і є
безпідставними, оскільки Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання не врегульовує спірні
правовідносини, які виникли у даному
випадку, оскільки встановлене ним
правило підписання актів звірки та
прийняття на його підставі до
відшкодування виплачених сум пенсій
розраховано на відсутність спору.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому касаційну скаргу слід залишити
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду Україні в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області залишити
без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.06.2011 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.09.2012 у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
К.С. Винокуров

І.В. Штульман