Справа № 2а-31/12
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/1684/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф., (суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області про визнання незаконною та
скасування постанови за касаційною
скаргою Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області на постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 21 листопада 2012 року, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Корольовського
районного суду м. Житомира з
адміністративним позовом, про визнання
постанови державного підрозділу
примусового виконання рішень Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області Голубович Н.П.
від 27.04.2011 року про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа по справі
№ 2а-513/10, виданого Корольовським
районним судом м. Житомира
протиправною та просив її скасувати.

Постановою Корольовського районного
суду м. Житомира від 07 жовтня 2012 року, в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2012 року скасовано постанову
Корольовського районного суду м.
Житомира від 07 жовтня 2012 року та
прийнято нову, якою адміністративний
позов задоволено.

Визнано незаконною та скасовано
постанову відділу примусового
виконання рішень Головного управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в Житомирській
області про закінчення виконавчого
провадження ВП № 22390743 від 27 квітня 2011
року. Зобов'язано Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області відновити виконавче
провадження ВП№ 22390743.

Не погоджуючись з постановою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2012 року, Відділ примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області звернувся до суду з касаційною
скаргою, в який просить скасувати
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2012 року та залишити в силі постанову
Корольовського районного суду м.
Житомира від 07 жовтня 2012 року,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
дійшов до про залишення касаційної
скарги без задоволення з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлені наступні обставини.

05 листопада 2010 року, відповідно до
статей 3, 18, 24 Закону України "Про
виконавче провадження", відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа по справі
№ 2а-513/10, виданого Корольовським
районним судом м. Житомира 25.10.2010 року
про зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Корольовському районі
м. Житомира Житомирської області
здійснити перерахунок та виплату
позивачу, як ліквідатору аварії на ЧАЕС
1 -ї категорії, інваліду 2-ї групи пенсію
в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, за період
з 03.02.2009 р. по 04.02.2010 р. з урахуванням
попередніх виплат.

У зв'язку з невиконанням судового
рішення у встановлений для
добровільного виконання строк, на
боржника 21.01.2011 року в порядку ст.87
Закону України про виконавче
провадження накладено штраф в розмірі
340 гривень та зобов'язано вчинити дії,
визначені рішенням суду.

26.01.2011 року державним виконавцем
відібрано пояснення у боржника щодо
виконання судового рішення.
Невиконання судового рішення
боржником мотивоване відсутністю
бюджетних асигнувань на вказані
витрати.

У зв'язку з подальшим не вчиненням дій
щодо фактичного виконання судового
рішення, державним виконавцем 02.02.2011
року застосовано штрафні санкції у
подвійному розмірі. 18.04.2011 року
складено акт про вчинення особою
протиправного діяння та 21.04.2011 р. у
порядку ст.89 Закону України «Про
виконавче провадження» надіслано
повідомлення до прокуратури м.
Житомира щодо вирішення питання
притягнення службових осіб боржника за
невиконання судового рішення та 27.04.2011
року винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження.

Відмовляючи у задоволенні позову,
Корольовський районний суд м. Житомира
дійшов висновку про правомірність
винесення оскаржуваної постанови
відповідача, з посиланням на те, що
Відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області у ході виконання
виконавчого документа вжито усіх
заходів передбачених Законом України
«Про виконавче провадження» та
Порядком виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, щодо виконання рішення суду.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, Житомирський апеляційний
адміністративний суд дійшов
протилежного висновку виходячи з того,
що рішення згідно з виконавчим
документом фактично не виконано в
повному обсязі.

З таким висновком суду апеляційної
інстанції погоджується і судова
колегія Вищого адміністративного суду
України, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, а
частиною 2 цієї статті передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Відповідно до ст.75 Закону України «Про
виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Відповідачем не надано суду достатніх
та належних доказів на підтвердження
факту виконання боржником рішення суду
в справі № 2а-513/10 та правомірності
винесення оскаржуваної постанови без
вчинення необхідних виконавчих дій
державним виконавцем, які передбачені
ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче
провадження», що свідчить про
необґрунтованість закінчення
виконавчого провадження з підстав п. 11.
ч. 1 ст. 49 ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження».

Отже, виходячи з вищевикладеного Вищий
адміністративний суд України вважає,
що оскаржувана постанова про
закінчення виконавчого провадження є
неправомірною та вказує на
бездіяльність виконавчої служби по
примусовому виконанню рішень судів,
яка за Законом покладається на
державну виконавчу службу.

Виходячи з вищезазначеного, судова
колегія Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2012 року, ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи, доводи
викладені в касаційній скарзі не
спростовують висновків суду, тому
підстави для скасування або зміни
рішення відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2012 року оскільки судом апеляційної
інстанцій не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області залишити без задоволення, а
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець