Справа № 2а-2474/12/1470
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

08 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-2474/12/1470

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Єнтіна А. П.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
в Корабельному районі Миколаївської
області Державної податкової служби на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2012
року по справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції в Корабельному районі
Миколаївської області Державної
податкової служби (правонаступник - ДПІ
в Корабельному районі ГУ Міндоходів
Миколаївської області) про скасування
податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

03.05.2012 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до
окружного суду із позовом до ДПІ в
Корабельному районі Миколаївської
області ДПС (правонаступник - ДПІ в
Корабельному районі ГУ Міндоходів
Миколаївської області) про скасування
податкових повідомлень-рішень від
09.04.2012р. №, №, № і
№.

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовував тим, що уповноваженою
особою ДПІ у Корабельному районі
Миколаївської області, на підставі
проведеної за постановою слідчого
перевірки, були незаконно та
передчасно, в порушення приписів п.86.9
ст.89 ПК України, прийняті оскаржувані
податкові повідомлення-рішення, з
якими позивач категорично не
погоджується, оскільки висновки цієї
перевірки не відповідають дійсності,
фактичним обставинам, а також зовсім не
свідчать про порушення саме ФОП ОСОБА_1
норм податкового законодавства
України.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2012
року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1
задоволено в повному обсязі. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення 09.04.2012р. №,
№, № і №, прийняті ДПІ
у Корабельному районі Миколаївської
області ДПС.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції,
представник ДПІ в Корабельному районі
Миколаївської області ДПС 26.12.2012 року
подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що судом, при винесенні
оскаржуваної постанови порушено норми
процесуального та матеріального права
та просить скасувати постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20.12.2012 року,
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1
відмовити.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та /або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Позивач - ФОП ОСОБА_1 зареєстрований
виконавчим комітетом Миколаївської
міської ради 11.11.2002р., взятий на
податковий облік 14.11.2002р., з 15.11.2002р. є
платником ПДВ та знаходиться на обліку
ДПІ в Корабельному районі
Миколаївської області.

В березні 2012 року співробітниками ДПІ в
Корабельному районі Миколаївської
області, на підставі постанови ст.
слідчого по ОВД СВ ПМ ДПА в
Миколаївській області Бублич Н.П. від
16.02.2012 року, наказу №16 від 06.03.2012 року та
відповідно до приписів пп.75.1.2 п.75.1 ст.75,
пп.78.1.11 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України,
було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ФОП
ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010р. по
31.12.2011р.

За результатами зазначеної перевірки
складено Акт №451/17-20/НОМЕР_1 від 21.03.2012
року, в якому зафіксовано численні
порушення позивачем вимог діючого
податкового законодавства.

В подальшому, на підставі вказаного
вище акту перевірки, уповноваженою
особою ДПІ у Корабельному районі
Миколаївської області ДПС 09.04.2012р були
прийняті податкові
повідомлення-рішення:

- № , яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на суму - 131315,25 грн., з
яких 111311,08 грн. - сума грошового
зобов'язання за основним платежем, 20004,17
грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- №, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з

податку на доходи фізичних осіб на суму
- 4868,50 грн., з яких 4290 грн. - сума
грошового

зобов'язання за основним платежем, 578,50
грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- №, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з

податку на доходи найманих працівників
на суму - 3061 грн.;

- №, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язанню

за платежем: адміністративні штрафи та
інші санкції у розмірі 510 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
податкового органу, позивач оскаржив
їх спочатку в адміністративному
порядку, а потім і до суду.

Вирішуючи справу по суті та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з обґрунтованості
позовних вимог, а також з того, що
спірні податкові повідомлення-рішення,
відповідно до п.86.9 ст.86 ПК України, є
протиправними і передчасними.

Колегія суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи (7
томів) та надані сторонами докази,
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції і вважає їх
обґрунтованими та відповідаючими
діючому на той час законодавству,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім НБУ) в порядку,
встановленому цим Кодексом.

А як слідує з п.75.1 ст.75 ПК України,
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові, виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

У відповідно до положень п.75.1.2 ст.75 ПК
України, документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також отримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
т.ч. за результатами перевірок інших
платників податків.

Причому, відповідно до вимог п.79.1 ст.79
ПК України, документальна невиїзна
перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених ст.ст.77,78 цього
Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

Крім того, згідно з п.79.2 ст.79 ПК України,
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Як вбачається з приписів п.78.1.11 п.78.1 ст.78
ПК України, документальна позапланова
виїзна перевірка здійснюється,
зокрема, у випадку отримання постанови
суду (ухвал суду) про призначення
перевірки або постанову органу
дізнання, слідчого, прокурора,
винесеної ними відповідно до закону у
кримінальних справах, що перебувають у
їх провадженні.

Так, зі спірного Акту перевірки
№451/17-20/НОМЕР_1 від 21.03.2012 року видно, що
дана перевірка ФОП ОСОБА_1 була
проведена ревізорами ДПІ у
Корабельному районі Миколаївської
області ДПС саме на підставі постанови
ст.слідчого по ОВД СВ ПМ ДПА в
Миколаївській області Бублич Н.П. від
16.02.2012 року про призначення
документальної позапланової
перевірки, винесеної в порядку КПК в
рамках розслідування кримінальної
справи №11800010, порушеної за фактом
організації невстановленими особами
фіктивного підприємництва з
використанням ВАТ «У-Транс».

Але, при чому, слід зазначити, що в
матеріалах справи відсутні відомості
щодо стадії цього кримінального
провадження та щодо питання яким саме
чином це провадження стосується
підприємства позивача. Не було надано
цих документів і представником
відповідача на вимогу судів 1-ї та 2-ї
інстанцій.

Відповідно до положень ст.23-1 КПК
України, орган дізнання, слідчий,
прокурор, встановивши причини і умови,
що сприяли вчиненню злочину, вносять у
відповідний державний орган,
громадську організацію або посадовій
особі подання про вжиття заходів для
усунення цих причин і умов. Не пізніш як
у місячний строк по поданню має бути
вжито необхідних заходів і про
результати повідомлено особу, яка
надіслала подання. У разі залишення
посадовою особою подання без розгляду
орган дізнання, слідчий чи прокурор
зобов'язані вжити заходів,
передбачених ст.ст.254-257 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Слід вказати, що згідно з приписами
ст.114 КПК України, постанови слідчого є
обов'язковими для виконання для
виконання всіма підприємствами,
установами і організаціями, посадовими
особами і громадянами.

Отже, реалізуючи вказаний
процесуальний примус, начальник ДПІ у
Корабельному районі Миколаївської
області ДПС і видав наказ наказу №16 від
06.03.2012 року про призначення
позапланової невиїзної перевірки ФОП
ОСОБА_1

Разом з тим, судова колегія, як і суд 1-ї
інстанції, вважає, що начальник ДПІ у
Корабельному районі, в даному випадку,
не мав як права, так і достатніх
підстав, за результатами вказаної
перевірки виносити оскаржувані
податкові повідомлення-рішення, з
огляду на наступне.

Відповідно до змісту приписів п.86.9 ст.86
Податкового кодексу України (в
редакції на час виникнення спірних
правовідносин), у разі якщо грошове
зобов'язання розраховується органом
державної податкової служби за
результатами перевірки, призначеної
відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, т.б. проведеної з обставин,
визначених пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 цього
Кодексу, щодо кримінального
провадження, у якому розслідується
кримінальне правопорушення стосовно
посадової особи (посадових осіб)
платника податків (юридичної особи) або
фізичної особи - підприємця, що
перевіряється, предметом якого є
податки та/або збори, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки приймається таким
податковим органом протягом 10 робочих
днів з дня, наступного за днем
отримання цим податковим органом
відповідного судового рішення
(обвинувальний вирок, ухвала про
закриття кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами), що
набрало законної сили.

Матеріали ж перевірки, в цьому випадку,
разом із висновками органу ДПС
передаються до правоохоронного органу,
що призначив цю перевірку. Статус таких
матеріалів перевірки та висновків
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність.

Крім того, п.58.4 ст.58 ПК України
визначено, що у разі коли судом за
результатами розгляду кримінальної
справи про злочини, предметом якої є
податки, збори, прийнято обвинувальний
вирок, що набрав законної сили, або
прийнято рішення про закриття
кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена рішенням суду, та прийняти
податкове повідомлення-рішення про
нарахування платнику таких податкових
зобов'язань і застосування стосовно
нього штрафних (фінансових) санкцій у
розмірах, визначених цим Кодексом.
Складання та надсилання платнику
податків податкового
повідомлення-рішення за податковими
зобов'язаннями платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена рішенням суду,
забороняється до набрання законної
сили рішенням суду у справі або
винесення постанови про закриття такої
кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами.

Отже, з матеріалів справи та аналізу
наведених норм ПК України слідує, що
оскільки проведення позапланової
перевірки підприємства позивача було
здійснено саме в рамках кримінальної
справи, тобто остання була призначена
відповідно до
кримінально-процесуального закону, і
доказів ухвалення по даній справі
вироку суду та набрання ним законної
сили як на час виставлення
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення так і на час
розгляду справи по суті представником
відповідача не надано, судова колегія
доходить до аналогічного висновку, що
при винесенні та направленні позивачу
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень податковим органом
не були враховані вимоги п.86.9 ст.86
Податкового кодексу України, згідно
яких, за результатами такої перевірки
він не мав права їх виносити до
набрання законної сили обвинувальним
вироком суду по вказаній кримінальній
справі.

При цьому, судова колегія, як і суд 1-ї
інстанції, вважає недоцільним і
неприпустимим дослідження у даній
справі фактичності і реальності
спірних господарських операцій
позивача з його контрагентами,
оскільки такі обставини в подальшому
можуть суттєво вплинути на результати
розслідування кримінальної справи, в
рамках якої відповідачу і було
доручено провести цю перевірку.

Також, слід звернути увагу й на те, що
саме на таке застосування судами
адміністративної юрисдикції цих норм
матеріального права орієнтує Вищий
адміністративний суд України в своїх
постановах від 05.09.2012 року по справі
№К/9991/42479/12, від 12.09.2013р. по справі
№К/800/29362/13, від 17.03.2014р. по справі
№К/800/23154/13 та ухвалі від 29.07.2013р. по
справі №К/9991/75574/12.

Окрім того, судова колегія зазначає, що
податковий орган, до того ж, в даному
випадку діяв і всупереч правової
позиції з цього питання Державної
податкової служби України, висвітленої
у листі ДПС України від 31.07.2012 року
№20727/7/10-0217/2986, яка, в свою чергу, теж
орієнтує підпорядковані органи ДПС
України на неможливість винесення
податкових повідомлень-рішень за
результатами перевірок, проведених за
ініціативою органів досудового
слідства.

Таким чином, з огляду на викладене та
оцінивши надані сторонами докази в їх
сукупності, судова колегія вважає
обґрунтованими висновки суду 1-ї
інстанції щодо передчасності
ухвалених податковим органом
оскаржуваних рішень, які, до того ж були
прийняті на підставі помилкового
застосування норм матеріального права,
що не відповідає положенням ч.2 ст.19
Конституції України, а тому,
відповідно, останні підлягають
скасуванню.

При цьому, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що таке рішення не
позбавляє податковий орган в
подальшому, після ухвалення вироку по
вищезгаданій кримінальній справі,
знову повернутися до цього питання.

Але, одночасно, апеляційний суд звертає
увагу ще й на положення ст.61
Конституції України, згідно зі місту
яких, юридична відповідальність має
виключно індивідуальний характер.

До того ж, відповідно до приписів
ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні даної справи не допустив,
вірно встановив фактичні обставини
справи та надав їм належної правової
оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, суд
апеляційної інстанції, діючи в межах
доводів апеляційної скарги, відповідно
до ст.200 КАС України, залишає цю
апеляційну скаргу податкового органу
без задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Корабельному
районі Миколаївської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2012
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко