Справа № 2а-8826/11/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 р.
Справа № 5286/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Керод Х.І.

з участю представника позивача:
Бучківській М.Б.

та представника відповідача:
Лужецької Г.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сюрприз» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 15 грудня 2011
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сюрприз»
до Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м.Львова про
скасування податкового повідомлення -
рішення,-

В С Т А Н О
В И Л А:

05.08.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про скасування
податкового повідомлення - рішення
№ від 05.07.2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на
підставі акта перевірки відповідачем
винесено рішення від 05.07.11 року №
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій до позивача в розмірі 571 грн., за
невідповідність коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, не забезпечено
ведення обліку товарних запасів за
місцем реалізації, а саме на місці
проведення розрахунків відсутні
прихідні накладні на товар
представлений до реалізації на суму 285
грн. Вказують на те, що усі документи,
які були необхідні для перевірки,
перевіряючим були надані та зроблені
ксерокопії, проте ревізор - інспектори
відмовились їх взяти. У зв'язку з тим, що
крім точки за адресою: м.Львів,
вул.Шевченка, 8, ТзОВ «Сюрприз» має ще
кілька торгових точок, первинні
документи - накладні від
постачальників знаходяться за
юридичною адресою: м.Львів,
вул.Б.Лепкого, 14, а накладні на
внутрішнє переміщення - на точках
реалізації.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 15 грудня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що усі документи, які були необхідні
для перевірки, перевіряючим були
надані та зроблені ксерокопії, проте
ревізор - інспектори надають
неправдиву інформацію щодо
відсутності документації.

У ході апеляційного розгляду
представник апелянта Бучківська М.Б.
надала пояснення та просить
задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача Лужецька Г.І. у
ході апеляційного розгляду надала
пояснення та просить відхилити
апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивача, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не надано
доказів про облік товарів за місцем
реалізації та зберігання, натомість
пояснено, що накладні на товар
знаходились у м. Львові по вул. Б.
Лепкого, 14, однак торгівля
здійснювалась по вул. Шевченка, 8.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Правовідносини з приводу предмету
адміністративного позову між
позивачем та відповідачам були
врегульовані положеннями Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» в редакції
чинній на час їх дії.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що працівниками
ДПА у Львівській області здійснено
перевірку бару, який розташований за
адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 8 та
належить товариству з обмеженою
відповідальністю «Сюрприз». За
наслідками перевірки складено акт
перевірки від 24.06.2011 року № 261/13/04/23/06725040.
Перевіркою встановлено,
невідповідність коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, не забезпечено
ведення обліку товарних запасів за
місцем реалізації, а саме на місці
проведення розрахунків відсутні
прихідні накладні на товар
представлений до реалізації на суму 285
грн.

На підставі Акта перевірки ДПІ у
Галицькому районі м. Львова винесено
рішення від 05.07.11 року № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій до позивача в розмірі 571грн.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» із змінами і доповненнями
(далі-Закон 265/95), місце проведення
розрахунків - місце, де здійснюються
розрахунки із покупцем за продані
товари (надані послуги) та зберігаються
отримані за реалізовані товари (надані
послуги) готівкові кошти, а також місце
отримання покупцем попередньо
оплачених товарів (послуг) із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» змінами і доповненнями,
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; вести у
порядку, встановленому законодавством,
облік товарних запасів на складах
та/або за місцем їх реалізації,
здійснювати продаж лише тих товарів,
які відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до ст. 6 Закону №265/95), облік
товарних запасів фізичною особою -
підприємцем ведеться у порядку,
визначеному чинним законодавством, а
юридичною особою (її філією,
відділенням, іншим відокремленим
підрозділом) - у порядку, визначеному
відповідним національним положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку.
Облік ведеться з урахуванням
особливостей, встановлених для
суб'єктів малого підприємництва.
Обов'язок із ведення обліку товарних
запасів не застосовується до осіб, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку придбаних
або проданих товарів.

Відповідно до ст.21 Закону №265/95, до
суб'єктів підприємницької діяльності,
що не ведуть або ведуть з порушенням
встановленого порядку облік товарів за
місцем реалізації та зберігання,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості не
облікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що позивачем не
надано доказів про облік товарів за
місцем реалізації та зберігання,
натомість пояснено, що накладні на
товар знаходились у м. Львові по вул. Б.
Лепкого, 14, однак торгівля
здійснювалась по вул. Шевченка, 8.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
статтею 86 КАС України оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сюрприз»
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 15 грудня 2011
року у справі №2а-8826/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний