Справа № 826/3887/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/3887/14
1-й інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

позивача
ОСОБА_2

представників позивача
ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача

(Міністерства юстиції України)
Цвілій-Вишневський Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Міністерства юстиції України,
Головного управління юстиції в
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
рішення та наказів, визнання
протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Міністерства юстиції України,
Головного управління юстиції в
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
наказів від 19.12.2013 №2693/5 «Про зупинення
діяльності арбітражного керуючого
ОСОБА_2», від 31.01.2014 №220/5 в частині
анулювання свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого виданого ОСОБА_2, визнання
протиправним та скасування рішення
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів),
оформленого протоколом №09/01/2014 від
29.01.2014, визнання протиправними дій щодо
проведення позапланової виїзної
перевірки ОСОБА_2 з 20.11.2013 по 22.11.2013 та з
внесення до акту від 03.12.2013 №72-А
відомостей про порушення арбітражним
керуючим ОСОБА_2 вимог ч. 6 ст. 3-1 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в частині
порушення абзаців 7, 8 ч.1 ст. 25
згадуваного закону, а саме дій в
інтересах громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
третіх осіб які не є кредиторами у
справі про банкрутство ВАТ «Сумський
хлібокомбінат».

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 квітня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити повністю.

В судове засідання з'явилася позивач та
її представники, апеляційну скаргу
підтримали та просили її задовольнити
з підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

Представник відповідача - Міністерства
юстиції України (далі по тексту -
відповідач 1) до суду з'явився, проти
апеляційної скарги заперечував та
просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача - Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області (далі по
тексту - відповідач 2) до суду не
з'явився, хоча він був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу у
його відсутності, відповідно до ч. 4 ст.
196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
представників позивача, представника
відповідача 1, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, постанова суду -
скасуванню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, за
дорученням Міністерства юстиції
України від 05.11.2013 р. № 19154-0-33/13.2 на
підставі скарги TOB «Сумиторг-Партнер»
від 29.10.2013 р. № 29-19/13, Головним
управлінням юстиції в
Дніпропетровській області було
проведено позапланову невиїзну
перевірку діяльності арбітражного
керуючого ОСОБА_2 в період з 15.11.13 р. по
19.11.13 р., згодом її було перенесено на
20.11.2013 - 22.11.2013.

За результатами перевірки було
складено довідку № 72-Д від 22.11.2013 р. та
акт перевірки № 72-А від 03.12.2013 р., згідно
з яким встановлено, що арбітражний
керуючий ОСОБА_2 завдала шкоди ВАТ
«Сумський хлібокомбінат» в розмірі 569
200, 00 грн. шляхом відмови від цієї
дебіторської заборгованості.

На підставі висновків вказаного акту
Міністерством юстиції України видано
наказ від 19.12.2013 № 2692/5, яким було
зупинено діяльність арбітражного
керуючого ОСОБА_2 та надано доручення
Головному управлінню юстиції в
Дніпропетровській області подати до
Господарського суду Дніпропетровської
області клопотання про відсторонення
ОСОБА_2 від обов'язків ліквідатора.

Рішенням Дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
від 29.01.2013, яке оформлено протоколом №
09/01/2014, до позивача застосовано
дисциплінарне стягнення у вигляді
позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора).

31.01.2014 Міністерством юстиції України
видано наказ № 220/5, згідно з пунктом 1
якого анульовано свідоцтво про право
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) № 1387
від 23.07.2013 р., виданого ОСОБА_2, на
підставі подання Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) від
29.01.2014 р. № 15 та протоколу її засідання
від 29.01.2014 р. № 09/01/2014.

Не погоджуючись з наказами
Міністерства юстиції України від 19.12.2013
№ 2692/5 та від 31.01.2014 № 220/5, а також
рішенням Дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих від 29.01.2013 №
09/01/2014, вважаючи протиправними дії
Головного управління юстиції в
Дніпропетровській області щодо
проведення позапланової невиїзної
перевірки ОСОБА_2 та складення акта за
результатами її проведення, позивач
звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що перевірку призначено та
проведено у відповідності до
законодавства, оскаржувані накази
прийнято уповноваженою особою з
дотриманням вимог Порядку.

Апеляційний суд з таким висновком
погодитися не може, при цьому виходить
з наступного.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку
контролю за діяльністю арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів),
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27.06.2013 р. № 1284/5, який
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України від 03.07.2013 р. за №1113/23645 (даної по
тексту - Порядок), контроль за
діяльністю арбітражних керуючих
здійснюється шляхом проведення
планових і позапланових перевірок.

Згідно з п. 1.3 Порядку контроль за
діяльністю арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) (далі -
арбітражний керуючий) здійснюють
Міністерство юстиції України (далі -
Мін'юст) як державний орган з питань
банкрутства та за дорученням Мін'юсту
України головні управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі як
територіальні органи з питань
банкрутства (далі - орган контролю).

У відповідності до п. 2.6 Порядку
підставами для проведення
позапланової перевірки зокрема є
звернення (скарги) фізичних та
юридичних осіб щодо дій арбітражного
керуючого з викладенням обставин
невиконання або неналежного виконання
ним покладених на нього повноважень, з
яких вбачається необхідність
проведення додаткового контролю;
рішення Дисциплінарної комісії щодо
проведення органами контролю
додаткового контролю на підставі заяв
та скарг, які надійшли на розгляд
Дисциплінарної комісії.

Позапланова перевірка здійснюється
Мін'юстом або територіальними органами
з питань банкрутства за наявності
доручення Мін'юсту на її проведення. У
разі надходження на адресу
територіального органу з питань
банкрутства звернення від фізичної чи
юридичної особи про невиконання або
неналежне виконання арбітражним
керуючим покладених на нього
повноважень територіальний орган
надсилає відповідне звернення до
Мін'юсту для вирішення питання щодо
проведення позапланової перевірки.
Мін'юст аналізує звернення, які
надійшли на його адресу, та, у разі якщо
з таких звернень вбачається
необхідність проведення додаткового
контролю з боку державного органу з
питань банкрутства, здійснює
позапланову перевірку або надає
доручення на проведення позапланової
перевірки територіальному органу з
питань банкрутства. Мін'юст з метою
контролю за проведенням перевірок
територіальними органами з питань
банкрутства має право у дорученні на
проведення позапланової перевірки
зобов'язати територіальний орган з
питань банкрутства погодити з
Мін'юстом проект Довідки.

Відповідно до п. 2. 7. Порядку орган
контролю проводить перевірки за
умовами письмового повідомлення
арбітражного керуючого про проведення
перевірки, яке повинно бути надіслано
органом контролю не пізніше ніж за
десять календарних днів до дня початку
планової перевірки та не пізніше ніж за
п'ять днів до дня початку позапланової
перевірки, з урахуванням особливостей,
визначених у цьому Порядку, а саме,
враховуючи час на перебіг поштової
кореспонденції та забезпечити належні
можливості для арбітражного керуючого
для підготовки та надання пояснень (п.
2.8 Порядку).

Підпунктом 2.15.1 Порядку передбачено, що
повідомлення про проведення
позапланової перевірки надсилається
рекомендованим листом, а також
факсимільним зв'язком та електронною
адресою.

Відповідно до підпункту. 2.15.2. Порядку
арбітражний керуючий вважається
повідомленим про проведення перевірки
належним чином за умови, якщо
повідомлення про проведення перевірки
надіслано органом контролю у строк та
спосіб, визначені саме цим Порядком.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що проведення
позапланової перевірки діяльності
арбітражного керуючого перевірки
ОСОБА_2 здійснювалось за дорученням
Міністерства юстиції України від 05.11.2013
№19154-0-33/13.2 на підставі скарги ТОВ
«Сумиторг-партнер» від 29.10.2013 №29-19/13.

Наказом Головного управління юстиції у
Дніпропетровський області від 08.11.2013
№883/05-08 призначено провести
позапланову невиїзну перевірку
діяльності арбітражного керуючого
ОСОБА_2 у період з 15 по 19 листопада 2013
року, в якому зазначено, що в строк до
14.11.2013 Позивач повинна надати
відповідачу-2 пояснення та копії
документів, зазначених у запиті про
надання інформації.

З матеріалів справи вбачається, та не
заперечується відповідачами, що
повідомлення відповідача 2 від 08.11.2013 р.
№ 71 про проведення позапланової
невиїзної перевірки у період з 15.11.2013 р.
по 19.11.2013 р з запитом про надання
інформації №11-50/4995 від 08.11.2013 р. та
скаргою ТОВ «Сумиторг-Партнер», було
направлено на адресу позивача 08.11.2013 та
надійшло на адресу позивача 11.11.2013 (а.с.
45).

14.11.2013 позивачем було направлено по
пошті пояснення на запит № 11-50/4995 від
08.11.2013 р. про надання інформації, яке
було отримане уповноваженою особою
відповідача-2 18.11.2013, що підтверджується
копією рекомендованого повідомлення
про вручення поштового відправлення.

Отже, враховуючи, що повідомлення про
проведення перевірки було отримане
позивачем лише 11.11.2013 року, тобто за два
дні до 14.11.2013 року та за три дні до
початку перевірки, відповідачем не
було забезпечено належні можливості
для арбітражного керуючого для
підготовки та надання пояснень.

Крім того, зі змісту складеної за
результатами позапланової невиїзної
перевірки діяльності арбітражного
керуючого ОСОБА_2 довідки № 72-Д від
22.11.2013, яку позивач отримав 25.11.2013,
вбачається, що перевірка проводилася в
період з 20.11.2013 до 22.11.2013, а не з 15.11.2013 по
19.11.2013, як було зазначено в
повідомленні.

В матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження того, що позивача було
повідомлено про зміни стосовно періоду
в якому буде проводиться позапланова
перевірка, при цьому відповідачем
вказаних обставин також не доведено,
хоча в силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Крім цього, відповідно до п. 2.16. Порядку,
дата проведення перевірки може бути
перенесена у разі неможливості її
проведення з підстав, незалежних від
органу контролю чи арбітражного
керуючого, про що орган контролю видає
наказ, у якому зазначаються підстава та
термін перенесення. Проведення
перевірки може бути перенесено за
рішенням органу контролю, оформленим,
відповідним наказом, до початку
проведення перевірки виключно у
виняткових випадках, якщо з об'єктивних
підстав проведення перевірки у
встановлений строк є неможливим.

Тобто, підставою для перенесення мають
бути обставини, які не залежать від
органу контролю, проте відповідачем
існування таких обставин не доведено
так само як і факту повідомлення
позивача про перенесення перевірки, що
свідчить про порушення відповідачем
вказаних вище норм, зокрема підпункту
2.15.2 та 2.16 Порядку.

Відповідно до пунктів 5.1 та 5.4 Порядку в
останній день перевірки орган контролю
складає та підписує Довідку у двох
примірниках. Довідка за результатами
перевірки складається з вступної,
описової та резолютивної частин.

У резолютивній частині Довідки
комісією підсумовуються результати
перевірки та зазначаються в т.ч.: у разі
встановлення під час проведення
перевірки порушень вимог
законодавства-порушення та посилання
на структурні елементи
нормативно-правового акта, який
порушено; дата, до якої комісією
приймаються пояснення, зауваження,
заперечення до Довідки або інформація
про усунення порушень зазначених у
Довідці (п. 5.4.3. Порядку).

22.11.2013 комісією з перевірки було
складено Довідку про результати
позапланової невиїзної перевірки
діяльності арбітражного керуючого
ОСОБА_2 № 72-Д, яку у зв'язку з
відсутністю арбітражного керуючого
при підписанні Довідки згідно вимог п.
5.3 Порядку контролю, було направлено
25.11.2013 на його адресу рекомендованим
листом та електронною поштою.

Разом з тим, зі змісту довідки
вбачається, що у ній не вказано
інформації про усунення порушень
зазначених у Довідці, відсутні
посилання на докази, які б
спростовували твердження ОСОБА_2 та
доводили висновки, викладені в довідці,
крім того, не зазначено дати, до якої
комісією приймаються пояснення,
зауваження, заперечення до Довідки, що
є порушенням прав позивача.

Пунктом 6.1 Порядку визначено, що
арбітражний керуючий має право
протягом п'яти робочих днів після
складення Довідки надати в письмовій
формі свої пояснення, зауваження,
заперечення до неї разом з необхідними
документами або усунути виявлені під
час перевірки порушення та надати
інформацію про це комісії.

Судом вірно встановлено, що 29.11.2013
позивачем, в установлений Порядком
строк, було направлено зауваження до
довідки про результати позапланової
перевірки діяльності арбітражного
керуючого від 22.11.2013 №72-Д.

Відповідно до п. 6.3. Порядку контролю
орган контролю зобов'язаний протягом
двох робочих днів після завершення
строку на надання арбітражним керуючим
заперечень щодо Довідки опрацювати
надані арбітражним керуючим пояснення,
зауваження, заперечення і документи та
скласти акт перевірки.

03.12.2013 складено акт № 72-А позапланової
невиїзної перевірки діяльності
позивача. У зв'язку з відсутністю
арбітражного керуючого при підписанні
Акту, направлено на адресу позивача
засобами поштового зв'язку та
електронною поштою.

Згідно вимог пункту 6.11 Порядку
контролю, у разі виявлення за
результатами перевірки порушень, які є
підставою для внесення державним
органом з питань банкрутства до
Дисциплінарної комісії подання щодо
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарних стягнень,
орган контролю обов'язково зазначає
про це в акті перевірки. У такому
випадку припис та (або) розпорядження
не складаються до моменту прийняття
Дисциплінарною комісією рішення за
результатом розгляду подання.

У цьому випадку орган контролю
протягом трьох робочих днів з дня
підписання акта перевірки вносить
пропозицію до структурного підрозділу
Мін'юсту, який забезпечує організацію
роботи Дисциплінарної комісії (далі -
структурний підрозділ), щодо внесення
до Дисциплінарної комісії подання про
накладання на арбітражного керуючого
дисциплінарного стягнення.

Абзацом 6 п. 7.1 Порядку контролю
визначено, що грубе порушення
арбітражним керуючим законодавства
під час виконання повноважень, що
призвело до грубого порушення прав та
законних інтересів боржника та (або)
кредиторів боржника (банкрута) є
підставою для притягнення
арбітражного керуючого до
дисциплінарної відповідальності.

Пунктом 7.2 Порядку контролю визначено,
що протягом п'яти робочих днів з дати
отримання структурним підрозділом від
органу контролю пропозиції
структурний підрозділ готує та вносить
подання на Дисциплінарну комісію про
накладання на арбітражного керуючого
дисциплінарного стягнення (далі -
Подання), копія якого надсилається
арбітражному керуючому до відома.

Подання повинно містити висновок
структурного підрозділу щодо
відповідності висновків акта
перевірки законодавству з питань
банкрутства. До подання додається
пропозиція органу контролю з усіма
додатками.

Відповідно до п. 7.3. Мін'юст має право
зупинити діяльність арбітражного
керуючого, якщо актом перевірки
встановлено грубі порушення в
діяльності арбітражного керуючого та
існує очевидна небезпека подальшого
порушення арбітражним керуючим прав та
інтересів боржника чи кредитора(ів),
передбачених законодавством, та за
умови позитивного висновку
структурного підрозділу щодо
відповідності акта перевірки вимогам
законодавства.

Судом встановлено, що Пропозиція про
притягнення за наслідками вказаної
перевірки Позивача до дисциплінарної
відповідальності була направлена на
адресу Міністерства юстиції України
листом від 04.12.2013 № ТОВ-881-11.

19.12.2013 Управлінням з питань банкрутства
Департаменту нотаріату та банкрутства
до Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) (далі -
Дисциплінарна комісія) внесено Подання
про накладення на арбітражного
керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного
стягнення № 61 до якого додано Висновок
акта перевірки діяльності ОСОБА_2
вимогам законодавства з питань
банкрутства. Копію вказаного подання
того ж дня направлено на адресу
позивача.

На підставі акту позапланової
перевірки арбітражного керуючого від
03.12.2013 № 72-А Головного управління
юстиції у Дніпропетровській області
Міністерством юстиції України
винесено Наказ від 19.12.2013 № 2692/5 «Про
зупинення діяльності арбітражного
керуючого ОСОБА_2», яким було зупинено
діяльність арбітражного керуючого
ОСОБА_2 та надано доручення Головному
управлінню юстиції в
Дніпропетровській області подати до
Господарського суду Дніпропетровської
області клопотання про відсторонення
ОСОБА_2 від обов'язків ліквідатора.

Рішенням Дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
від 29.01.2013, яке оформлено протоколом №
09/01/2014, до позивача застосовано
дисциплінарне стягнення у вигляді
позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора).

31.01.2014 Міністерством юстиції України
видано наказ № 220/5, згідно з пунктом 1
якого анульовано свідоцтво про право
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) № 1387
від 23.07.2013 р., виданого ОСОБА_2, на
підставі подання Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) від
29.01.2014 р. № 15 та протоколу її засідання
від 29.01.2014 р. № 09/01/2014.

Згідно з висновками акта перевірки на
підставі якого було прийнято спірні
рішення, під час виконання позивачем
повноважень ліквідатора у справі
№Б29/161-09 про банкрутство ВАТ «Сумський
хлібокомбінат» з питань викладених у
скарзі ТОВ «Сумиторг-партнер» виявлено
порушення вимог ч. 6 ст. 3-1 Закону №2343 в
частині порушення абз. 7, 8 ч. 1 ст. 25
Закону №2343, а саме арбітражний
керуючий не діяла в інтересах боржника
та кредиторів, а саме ~ арбітражний
керуючий діяла в інтересах громадян
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 третіх осіб, які не є
кредиторами у справі про банкрутство
ВАГ «Сумський хлібокомбінат», тобто
несумлінно та нерозумно без урахування
інтересів боржника та його кредиторів.

Висновки мотивовані тим, що позивач
подала від імені ВАТ «Сумський
хлібокомбінат» до Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції заяву про відмову
від стягнення коштів з фізичної особи -
ОСОБА_6, яка є боржником ВАТ «Сумський
хлібокомбінат», на користь банкрута
грошових коштів за виконавчим листом у
справі за №591/1013/13-ц в сумі 250 000,00 грн..
Також зазначено, що позивач подала до
Апеляційного суду Сумської області
заяву про визнання апеляційної скарги
та відмову від позову в справі про
стягнення грошових коштів на користь
ВАТ «Сумський хлібокомбінат» з
фізичної особи ОСОБА_7 у розмірі 319 200,00
грн. Враховуючи, що заява про
призначення ліквідатором ВАТ
«Сумський хлібокомбінат» була подана
від ОСОБА_6, а також те, що ОСОБА_2 подано
до ВДВС Сумського міського управління
юстиції заяву про відмову від
стягнення з ОСОБА_6 на користь банкрута
грошових коштів в сумі 250 000,00,
відповідач дійшов висновку про
вчинення ОСОБА_2 дій в інтересах ОСОБА_6
та ОСОБА_7

Разом з тим, позивач зазначає, що
звернень до ВДВС та до суду апеляційної
інстанції про відмову від стягнення з
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вона не подавала, а
звернення подані від її імені є
підробленими, у зв'язку з чим вона
звернулася до Генеральної прокуратури
України та подала скаргу (в порядку ст.
82 Закону України «Про виконавче
провадження»» на дії державного
виконавця, де повідомила про те, що не
подавала заяви про відмову від
стягнення, що подана від її імені заява
є підробленою та просила скасувати
прийняті на підставі такої заяви
рішення в разі якщо такі рішення були
прийняті.

На підтвердження власної позиції
позивачем надано Висновок експерта за
результатами проведення експертного
почеркознавчого дослідження від 19.03.2014
№ 0784 Київської незалежної
судово-експертної установи, згідно з
яким підписи від імені ОСОБА_2,
зображення яких містяться в
електрографічних копіях клопотання до
апеляційного суду Сумської області від
23.10.2013 та заяви від 23.10.2013 до ВДВС
Сумського МУЮ виконані не ОСОБА_2, а
іншою особою з наслідуванням підписів
ОСОБА_2

Також позивачем надано копію заяви про
злочин, яку отримано прокуратурою
14.11.2013, відповідно до штампа вхідної
кореспонденції за № 30, і з якої
вбачається, що представник ОСОБА_2 від
її імені звертався до Генеральної
прокуратури України і просив розпочати
досудове розслідування, встановити та
притягнути до кримінальної
відповідальності винних осіб,
посилаючись на наявність ознак
злочину, передбаченого ч. 3, 4 ст. 358 КК
України (повторне підроблення та
використання підробленого документа).

Колегія суддів враховує, що надаючи
письмові пояснення на запит № 11-50/4995
від 08.11.2013 р. про надання інформації, яке
було отримане уповноваженою особою
відповідача-2 18.11.2013, позивачем до них
було додано в тому числі копію
вказаного звернення з доказами його
подання.

Разом з тим, ані в довідці № 72-Д від
22.11.2013, ані в акті перевірки № 72-А від
03.12.2013, на підставі якого прийнято
спірні рішення, відповідачі вказаним
доводам позивача жодної оцінки не
надали.

Відповідно до п. 6.4.2. Порядку, в описовій
частині акта перевірки містяться
інформація про виявлені під час
перевірки порушення, які наводяться
відповідно до резолютивної частини
Довідки, оцінка пояснень, зауважень,
заперечень і документів, наданих
арбітражним керуючим, та усунення
арбітражним керуючим зазначених у
Довідці порушень.

Згідно з п. 6.4.3. Порядку у резолютивній
частині акта перевірки комісією з
урахуванням Довідки та пояснень,
зауважень, заперечень і документів,
наданих арбітражним керуючим, або
усунених порушень робиться висновок
щодо наявності (відсутності) порушень
законодавства з питань банкрутства в
діяльності арбітражного керуючого. У
разі виявлення за результатами
перевірки порушень у резолютивній
частині акта перевірки зазначаються
всі порушення з посиланням на
конкретні структурні одиниці
нормативно-правових актів. Довільне
викладення або трактування вимог
нормативно-правових актів не
допускається. Порушення, усунені
арбітражним керуючим до моменту
складання акта перевірки, вважаються
такими, що не вчинені, та в резолютивній
частині акта перевірки не вказуються.

В контексті наведеного, колегія суддів
звертає увагу, що в акті № 72-А відсутні
посилання на докази, які б
спростовували документи, пояснення,
зауваження та твердження ОСОБА_2
Позиція позивача в акті жодним чином не
відображена, що ставить під сумнів
об'єктивність та безсторонність
проведеної перевірки.

Крім того, у судовому засіданні 18.09.2014
позивачем надано висновок експерта
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України в Сумській області від
29.05.2014 №17 у кримінальному провадженні
№0007422, згідно з пунктами 2 та 3
якого встановлено, що підпис в графі
«Ліквідатор ВАТ «Сумський
хлібокомбінат» від імені ОСОБА_2 у
заяві ОСОБА_2 до ВДВС СМУЮ
(зареєстроване ВДВС СМУЮ 23.10.2013 за вх.
9931/02-40), виконаний не ОСОБА_2, а іншою
особою; підпис в графі «Ліквідатор ВАТ
«Сумський хлібокомбінат» від імені
ОСОБА_2 у клопотанні до Апеляційного
суду Сумської області від імені ОСОБА_2
(зареєстроване 23.10.2013 за вх. № 7436/13-Вх),
виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

Оскільки почеркознавча експертиза
проведена в межах кримінального
провадження, експерт був попереджений
про кримінальну відповідальність за
ст. ст. 384, 385 КК України, що знайшло
відображення в тому числі у висновку
експерта.

Також колегія суддів вважає
необґрунтованим висновок про завдання
позивачем шкоди інтересам боржника та
кредиторів. Так, зокрема з матеріалів
справи вбачається, що виконавче
провадження № 39488586 про стягнення на
користь ВАТ «Сумський хлібокомбінат» з
ОСОБА_6 на підставі виконавчого листа,
виданого 13.08.13 в справі № 591/1013/13-ц
триває (а.с. 84-85). Щодо розгляду справи №
591/1458/13-ц, то ухвалою Апеляційного суду
Сумської області від 22.01.2014 року у
справі № 591/1458/13-ц, номер провадження
22-Ц/788/3/14 відмовлено у задоволенні
апеляційної скарги та залишено в силі
рішення суду першої інстанції, що
свідчить про те, що розгляд апеляційної
скарги у наведеній справі
продовжувався, а, отже, обставини щодо
відмови ОСОБА_2 від апеляційної скарги
спростовуються наявними у справі
доказами (а.с. 86-91).

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що матеріалами справи в повній
мірі спростовуються висновки довідки
№ 72-Д від 22.11.2013 р. та акту перевірки №
72-А від 03.12.2013 р., згідно з якими
позивачем порушено вимоги ч. 6 ст. 3-1
Закону №2343 в частині порушення абз. 7, 8
ч. 1 ст. 25 Закону №2343, а саме -
арбітражний керуючий не діяла в
інтересах боржника та кредиторів, а
саме - арбітражний керуючий діяла в
інтересах громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7
третіх осіб, які не є кредиторами у
справі про банкрутство ВАГ «Сумський
хлібокомбінат», тобто несумлінно та
нерозумно без урахування інтересів
боржника та його кредиторів.

В той же час позивачем належними та
допустимими в розумінні КАС України
доказами доведено безпідставність
таких висновків акту.

Відтак, прийняті на його підставі, із
врахуванням цих висновків, спірні
наказ Міністерством юстиції України
від 19.12.2013 № 2692/5, Рішення
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) від
29.01.2013, яке оформлено протоколом №
09/01/2014 та наказ Міністерством юстиції
України № 220/5 від 31.01.2014, прийняті
необґрунтовано та підлягають
скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
вимоги позивача про визнання
протиправними дій щодо внесення до
акту від 03.12.2013 №72-А відомостей про
порушення арбітражним керуючим ОСОБА_2
вимог ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Так, зокрема, наказом Міністерства
юстиції України від 27.06.2013 р. № 1284/5, який
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України від 03.07.2013 р. за №1113/23645,
затверджено Порядок контролю за
діяльністю арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) (надалі -
Порядок).

Відповідно до п. 2.3 Порядку здійснення
контролю за діяльністю арбітражних
керуючих складається з таких етапів:

проведення перевірки, складання
довідки про результати перевірки
діяльності арбітражного керуючого
(далі - Довідка);

надання арбітражним керуючим комісії
заперечень щодо Довідки та (або)
усунення зазначених у Довідці
порушень;

складення акта перевірки з урахуванням
Довідки, заперечень та усунутих
арбітражним керуючим порушень.

Так, за змістом пункту 6.3. Порядку орган
контролю зобов'язаний протягом двох
робочих днів після завершення строку
на надання арбітражним керуючим
заперечень щодо Довідки опрацювати
надані арбітражним керуючим пояснення,
зауваження, заперечення і документи та
скласти акт перевірки.

На думку судової колегії у цьому
випадку акт перевірки, в якому
відображено узагальнений опис
виявлених перевіркою порушень
законодавства, що в свою чергу
відповідає встановленим правилам
складання акта перевірки, не є правовим
документом, який встановлює
відповідальність суб'єкта
господарювання та, відповідно, не є
актом індивідуальної дії у розумінні
частини першої статті 17 КАС України.

Дії службової особи щодо включення до
акта певних висновків не можуть бути
предметом розгляду у суді, оскільки з
наведених приписів вказаного Порядку
слідує, що дії, пов'язані з включенням
до акта висновків, є обов'язковими, тоді
як самі висновки такими не є.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, є те, що вони
безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер. Висновки,
викладені у акті, не породжують
обов'язкових юридичних наслідків.
Водночас судження відповідного органу
про порушення арбітражним керуючим
вимог законодавства є висновками
тільки вказаного органу, зазначення
яких в акті перевірки не суперечить
чинному законодавству. Такі твердження
акта можуть бути підтверджені або
спростовані судом у разі спору про
законність рішень, дій, в основу яких
покладені згадувані висновки акта.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що вимоги про визнання
протиправними дій щодо внесення до
акту від 03.12.2013 №72-А відомостей про
порушення арбітражним керуючим ОСОБА_2
вимог законодавства, задоволенню не
підлягають, оскільки здійснені
відповідачем на виконання
встановлених законом повноважень і
безпосередньо прав позивача не
порушують.

Водночас, на думку апеляційного суду,
скасування спірних рішень є належним і
достатнім способом захисту прав
позивача.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
вважає висновок суду першої інстанції
щодо правомірності проведеної
перевірки та прийнятих за її
результатами спірних рішень,
помилковим, а прийняте судом рішення
ухвалено із неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
із недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими, а
також з невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції із неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, із недоведеністю обставин,
що мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими,
а також з невідповідністю висновків
суду обставинам справи., то колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 18 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Міністерства юстиції
України, Головного управління юстиції
в Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
рішення та наказів, визнання
протиправними дій - задовольнити
частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 квітня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Міністерства юстиції України №
2693/5 від 19.12.2013 «Про зупинення
діяльності арбітражного керуючого
ОСОБА_2».

Визнати протиправним та скасувати
наказ Міністерства юстиції України №
220/5 від 31.01.2014 р. «Про анулювання
свідоцтв про право на здійснення
діяльності арбітражних керуючих...,
виданих ОСОБА_2...» в частині 1
«анулювати свідоцтво про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) № 1387
від 23.07.2013 р., виданого ОСОБА_2, на
підставі подання Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) від
29.01.2014 р. № 15 та протоколу її засідання
від 29.01.2014 №09/01/2014».

Визнати протиправним та скасувати
рішення Дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
оформленого протоколом № 09/01/2014 від
29.01.2014 р. про застосування до
арбітражного керуючого
дисциплінарного стягнення у вигляді
позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора).

Визнати протиправними дії Головного
управління юстиції в
Дніпропетровської області з
проведення з 20.11.2013 р. до 22.11.2013 р.
позапланової невиїзної перевірки
арбітражного керуючого ОСОБА_2 на
предмет додержання вимог Закону
України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
під час виконання повноважень
ліквідатора у справі № Б 29/161-09 про
банкрутство ВАТ «Сумський
хлібокомбінат».

В решті позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 документально
підтверджені судові витрати, в тому
числі: судовий збір за розгляд
адміністративного позову в розмір 365, 40
грн. та судовий збір за розгляд
апеляційної скарги в розмірі 182,70 грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Повний текс постанови виготовлено 23
вересня 2014 року

Головуючий суддя

Губська О.А.

Судді:

Парінов А.Б.

Беспалов О.О.