Справа № 818/1714/14
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 р.
Справа № 818/1714/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/1714/14

за позовом ДП "Сумський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України"

до Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ДП "Сумський облавтодор" ВАТ "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" (надалі по тексту -
позивач) звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
місті Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області (надалі
по тексту - відповідач, ДПІ у м. Сумах), в
якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у місті Сумах по
проведенню камеральної перевірки
своєчасності сплати податку на
прибуток ДП "Сумський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України", які
оформлені актом №1929/2203/14017843/185;

- визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сумах від 11.06.2014 №;

- стягнути понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 27 травня 2014 року
відповідачем за результатами
камеральної перевірки ДП «Сумський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» складено акт
№1929/2203/14017843/185 «Про результати
камеральної перевірки своєчасності
сплати податку на прибуток ДП
«Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України».

На підставі вказаного акту
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 11.06.2014 р.
№ про накладення штрафу за
платежем по податку на прибуток в
розмірі 20135,90 грн.

Позивач вважає зазначене податкове
повідомлення-рішення протиправним,
необґрунтованим та таким, що підлягає
скасуванню, виходячи з наступного.

Підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення
слугував акт камеральної перевірки
даних.

В силу п.75.1.1 Податкового кодексу
України камеральною вважається
перевірка, яка проводиться у
приміщенні органу державної
податкової служби виключно на підставі
даних, зазначених у податкових
деклараціях (розрахунках) платника
податків.

З метою удосконалення процесів
адміністрування податків та зборів,
встановлення єдиного порядку
відображення результатів камеральних
перевірок платників податків наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 14.06.2013р. №165 було затверджено
Методичні рекомендації щодо
організації та проведення камеральних
перевірок податкової звітності
платників податків, крім перевірок
податкової декларації про майновий
стан і доходи та податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця.

Предметом камеральної перевірки є
встановлення відповідності поданих
звітних документів передбаченим
законом вимогам, арифметична
правильність підсумкових сум
податкових зобов'язань, правильність
застосування ставок податку і пільг по
ньому, правильність відображення
показників, необхідних для обчислення
бази оподаткування - з метою виявлення
допущених платником у поданій
звітності арифметичних та/або
методологічних помилок, які призвели
до заниження або завищення суми
податкового зобов'язання.

Здійснивши в межах камеральної
перевірки перевірку своєчасності
сплати податку, ДПІ у м.Сумах
перевищила надані їй Податковим
кодексом України повноваження.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Тому, позивач вважає, що акт
камеральної перевірки складений
відповідачем з порушенням пп.75.1.1 ст.75
та п. 76.1 ст.76 Податкового кодексу
України, не може слугувати доказом
порушення ДП «Сумський облавтодор»
вимог ПК України та, відповідно,
підставою для прийняття оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене, позивач
приходить до висновку, що податкове
повідомлення-рішення є незаконними, а
тому підлягає скасуванню.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися. Про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України під час судового розгляду
справи в судовому засіданні
забезпечується повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, крім випадків неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи у разі, якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження).

Таким чином, фіксування судового
засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.05.2014 р. ДПІ у м.
Сумах проведено камеральну перевірку
своєчасності сплати ДП "Сумський
облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
податку на прибуток, за результатами
якої складено акт перевірки від 27.05.2014
р. №1929/2203/14017843/185 (а.с. 5).

11.06.2014 р. на підставі вищезазначеного
акту перевірки ДПІ у м. Сумах прийнято
податкове повідомлення - рішення
№, яким позивача зобов'язано
сплатити штраф в розмірі 20135,90 грн. (а.с.
6).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд виходить з того, що ДПІ у м.
Сумах правомірно нараховані штрафні
санкції ДП "Сумський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" за
несвоєчасну сплату грошового
зобов'язання з податку на прибуток,
виходячи з наступного.

Суд зазначає, що позивач в
адміністративному позові та в судовому
засіданні зазначає єдиною підставою
для визнання незаконними дій
відповідача щодо проведення
камеральної перевірки та прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення рішення виключно строки
проведення камеральної перевірки
посилаючись на ст.ст. 75-76, 200
Податкового кодексу України

Проте, суд спростовує зазначені доводи,
виходячи з наступного.

Суд зазначає, що підставою проведення
перевірки є висновок ДПІ у м.Сумах про
затримку більш ніж на 30 календарних
днів сплати позивачем грошового
зобов'язання по податку на прибуток
визначеного згідно податкового
повідомлення - рішення від 10.07.2012 року
№/0/27771.

Відповідно до статті 75 Податкового
кодексу України визначено, що
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні
контролюючого органу виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків.

Відповідно до ст. 76 Податкового кодексу
України визначено порядок проведення
камеральної перевірки.

Згідно ст. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу
України камеральна перевірка
проводиться посадовими особами
контролюючого органу без будь-якого
спеціального рішення керівника такого
органу або направлення на її
проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком.

Згода платника податків на перевірку
та його присутність під час проведення
камеральної перевірки не обов'язкова.

Відповідно до ст. 76.2 ст. 76 Податкового
кодексу України зазначено, що порядок
оформлення результатів камеральної
перевірки здійснюється відповідно до
вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно ст.86.2 ст. 86 Податкового кодексу
України визначено, що за результатами
камеральної перевірки у разі
встановлення порушень складається акт
у двох примірниках, який підписується
посадовими особами такого органу, які
проводили перевірку, і після
реєстрації у контролюючому органі
вручається або надсилається для
підписання протягом трьох робочих днів
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 102.1 ст. 102 Податкового
кодексу України контролюючий орган,
крім випадків, визначених пунктом 102.2
цієї статті, має право самостійно
визначити суму грошових зобов'язань
платника податків у випадках,
визначених цим Кодексом, не пізніше
закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідачем дотримано всіх вимог
визначених ст. 75-76, 86,102 Податкового
кодексу України, а тому доводи
представника позивача щодо
протиправності проведення камеральної
перевірки є безпідставні.

Крім того, суд вважає недоречними
посилання позивача на вимоги ст. 200
Податкового кодексу України, оскільки
відповідно до п.200.10 ст. 200 Податкового
кодексу України зазначено, що протягом
30 календарних днів, що настають за
граничним терміном отримання
податкової декларації, контролюючий
орган проводить камеральну перевірку
заявлених у ній даних.

Зазначена стаття відноситься до статті
200 порядку визначення суми податку на
додану вартість, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або відшкодуванню з Державного
бюджету України (бюджетному
відшкодуванню), та строки проведення
розрахунків.

Таким чином, жодного відношення до
проведення перевірки своєчасності
сплати податку на прибуток зазначена
стаття Податкового кодексу України не
має.

Також, суд зазначає, що вимоги
зазначеної статті поширюються на
терміни проведення перевірки після
отримання податковим органом
податкової декларації з податку на
додану вартість, а не сплати
узгодженого боргу з податку на
прибуток.

Інших доводів неправомірності дій
відповідача щодо проведення перевірки
податковим органом та прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення рішення позивачем не
наведено.

З матеріалів справи судом встановлено,
що представником позивача в судовому
засіданні та в адміністративному
позові не заперечувалось та
підтверджено несвоєчасність сплати
грошових зобов'язань з податку на
прибуток.

Відповідно до ч. 3. ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що обставини, які визнаються
сторонами, можуть не доказуватися
перед судом, якщо проти цього не
заперечують сторони і в суду не виникає
сумніву щодо достовірності цих
обставин та добровільності їх
визнання.

Отже, зазначена обставина не підлягає
доказуванню, оскільки визнана на
сторонами.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
грошове зобов'язання платника податків
- це сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання - це сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126
Податкового кодексу України
визначено, що у разі якщо платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних
днів, наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за і наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений Податковим кодексом
України строк, а також пеня, нарахована
на суму такого грошового зобов'язанню є
податковим боргом.

Відповідно до пункт 87.9 статті 87
Податкового кодексу України у разі
наявності у платника податків
податкового боргу органи державної
податкової служби зобов'язані
зарахувати кошти, що сплачує такий
платник податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків. У такому ж порядку
відбувається зарахування коштів, що
надійдуть у рахунок погашення
податкового боргу платника податків
відповідно до статті 95 цього Кодексу
або за рішенням суду у випадках,
передбачених законом. Спрямування
коштів платником податків на погашення
грошового зобов'язання перед
погашенням податкового боргу
забороняється, крім випадків
спрямування цих коштів на оплату
заробітної плати та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування

Таким чином,суд приходить до висновку,
що у зв'язку з несвоєчасною сплатою
податкових зобов'язань з податку на
прибуток відповідачем правомірно
нараховані штрафна санкція у розмірі
20 % погашеної суми податкового боргу.

З урахуванням вищевикладеного,
суд приходить до висновку, що
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення від 11.06.2014 р. № ДПІ у м.
Сумах прийняте на підставі, у межах
повноважень, та у спосіб, визначений
Конституцією та законами України, а
тому підстави для визнання
протиправним та скасування
зазначеного податкового повідомлення -
рішення відсутні.

Згідно п.5 ч.1 ст. 161 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що під час прийняття
постанови суд вирішує питання щодо
розподілу судових витрат.

За змістом ч.1 ст. 87 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що судові витрати
складаються із судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи

Відповідно до ч.2 ст. 87 Кодексу
адміністративного судочинства України
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом" .

Згідно ч.3 ст.4 Закону України «Про
судовий збір» визначено, що під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України
«Про судовий збір» за подання до суду
позовної заяви майнового характеру
ставка судового збору складає 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати

З матеріалів справи встановлено, що
позивач звертаючись до суду з позовом
сплатив 182,70 грн. (а.с. 2).

10 % ставки судового збору на час
звернення позивача до суду складала
182,70 грн.

У зв'язку з відмовою судом у
задоволенні позовних вимог, позивачу
необхідно сплатити: 1827,00-182,70 = 1644 грн. 30
коп.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159, 160, 161, 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ДП "Сумський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області про скасування
податкового повідомлення-рішення -
відмовити.

Стягнути з ДП "Сумський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" () на користь Державного
бюджету України судовий збір в сумі
1644,30 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя
О.А. Прилипчук