Справа № 638/15878/14-а
Суддя: Лазюк С. В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2014 року Дзержинський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Лазюк С.В.

при секретарі Гребінник А.Ю.

за участю представника позивача
Єрмакович О.М.

з участю відповідача громадянина
КНР ОСОБА_2

з участю перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Харкові адміністративну справу за
адміністративним позовом Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
до громадянина Китайської Народної
Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про
примусове видворення з України, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з
адміністративним позовом до
громадянина Китайської Народної
Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про
примусове видворення з України. Свої
позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 16.09.2014 року під час проведення
цільового профілактичного заходу з
виявлення іноземців та осіб без
громадянства, які нелегально
перебувають на території Харківській
області співробітниками ГУ ДМС України
в Харківській області було виявлено
громадянина Китайської Народної
Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
знаходився на території України
незаконно та без паспортного
документу. На територію України
громадянин Китайської Народної
Республіки ОСОБА_2 приїхав у 2013 році з
метою працевлаштування.

Представник позивача в судовому
засідання підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач проти задоволення
позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, вважає
позов таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.09.2014 року
під час проведення цільового
профілактичного заходу з виявлення
іноземців та осіб без громадянства, які
нелегально перебувають на території
Харківській області співробітниками
ГУ ДМС України в Харківській області
було виявлено громадянина Китайської
Народної Республіки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходився на
території України незаконно та без
паспортного документу. На територію
України громадянин Китайської
Народної Республіки ОСОБА_2 приїхав у
2013 році з метою працевлаштування.

Громадянин Китайської Народної
Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний
громадянин проживає на території
України без належних документів, не має
законних джерел для існування, прямих
родичів, майна у власності, коштів.

За вказаними обставинами
складено протокол про адміністративне
правопорушення, згідно із якого
відповідач притягнений до
відповідальності за ст.203 КУпАП.

Згідно до ч.3 ст. З Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» іноземці та особи
без громадянства зобов'язані неухильно
додержуватися Конституції та законів
України, інших нормативно правових
актів, не посягати на права і
свободи,честь і гідність інших людей,
інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» іноземці та
особи без громадянства в'їжджають в
Україну за наявності визначеного цим
Законом чи міжнародним договором
України паспортного документа та
одержаної у встановленому порядку
візи, якщо інше не передбачено
законодавством чи міжнародними
договорам України.

Частиною 1 статті 16 Закону
передбачено, що реєстрація іноземців
та осіб без громадянства, які
в'їжджають в Україну здійснюється в
пунктах пропуску через державний
кордон України органами охорони
державного кордону.

Частиною 15 статті 4 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» передбачено, що
іноземці та особи без громадянства, які
в'їхали в Україну на інших законних
підставах, не передбачених частинами
2-14 цієї статті вважаються такими, які
тимчасово перебувають на території
України на законних підставах на
період наданого візою дозволу на в'їзд
або на період, встановлений
законодавством чи міжнародним
договором України.

Згідно ч.4 ст.4 Закону передбачено,
що іноземці та особи без громадянства,
які відповідно до закону прибули в
Україну для працевлаштування та
отримали посвідку на тимчасове
проживання, вважають такими, які на
законних підставах перебувають на
території України на період роботи в
Україні.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства», в'їзд в
Україну, перебування на території
України та транзитний проїзд через
територію України іноземців та осіб
без громадянства здійснюється за
наявності достатнього фінансового
забезпечення або наявності можливості
отримати таке забезпечення законним
способом на території України. Порядок
підтвердження достатнього фінансового
забезпечення та його розмір
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 21 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» передбачено, що
перетинання державного кордону у разі
в'їзду в Україну або транзитний проїзд
через територію України громадянами
держав, перелік яких, зазначено у
додатку 5, та особами без громадянства,
які постійно проживають у зазначених
державах, здійснюються після подання
ними підтвердження фінансового
забезпечення свого перебування в
Україні, транзитного проїзду через
територію України та виїзду за межі
України.

Згідно до п. 14 ст. 1
вищезазначеного Закону нелегальний
мігрант - іноземець або особа без
громадянства, які перетнули державний
кордон поза пунктами пропуску або в
пунктах пропуску, але з уникненням
прикордонного контролю і невідкладно
не звернулися із заявою про надання
статусу біженця чи отримання притулку
в Україні, а також іноземець або особа
без громадянства, які законно прибули в
Україну, але після закінчення
визначеного їм терміну перебування
втратили підстави для подальшого
перебування та ухиляються від виїзду з
України;

Відповідно до ч. 1 статті 23 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» нелегальні
мігранти та інші іноземці та особи без
громадянства, які вчинили злочин,
адміністративні або інші
правопорушення, несуть
відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону
передбачено, що іноземці та особи без
громадянства, які не мають законних
підстав для перебування в Україні або
які не можуть виконати обов'язок виїзду
з України, не пізніше дня закінчення
відповідного строку їх перебування у
зв'язку з відсутністю коштів або
втратою паспортного документа можуть
добровільно повернутися в країну
походження або третю країну, у тому
числі за сприяння міжнародних
організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» встановлено, що
іноземець або особа без громадянства
можуть бути примусово повернуті в
країну походження або третю країну,
якщо їх дії порушують законодавство
про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства або суперечать
інтересам забезпечення національної
безпеки України чи охорони
громадського порядку, або якщо це
необхідно для охорони здоров'я, захисту
прав і законних інтересів громадян
України за рішенням центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції.

Відповідно до частини 1 статті 30
Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства»
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері міграції, органи
охорони державного кордону (стосовно
іноземців та осіб без громадянства, які
затримані ними у межах контрольованих
прикордонних районів під час спроби
або після незаконного перетинання
державного кордону України) або органи
Служби безпеки.

Щодо підсудності вказаного
позову судом враховано наступне.

Згідно ч.1 ст.18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи щодо
примусового повернення в країну
походження або третю країну та
примусового видворення іноземців та
осіб без громадянства за межі
території України.

При цьому, як було роз'яснено
інформаційним листом Вищого
Адміністративного суду України від
13.06.2013 року № 844/12/13-13 позивачем у
справах про примусове видворення
іноземців та осіб без громадянства за
межі території України може бути
Державна міграційна служба України
безпосередньо або її територіальні
органи чи підрозділи.

Позовна заява про примусове
видворення іноземців та осіб без
громадянства за межі території України
територіальним органом чи підрозділом
Державної міграційної служби України
відповідно до частини першої статті
183-5 Кодексу адміністративного
судочинства України подається до
адміністративного суду за
місцезнаходженням цього органу або за
місцезнаходженням пункту тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства, які незаконно
перебувають на території України,

Згідно ст. 183-5 КАС України позовні
заяви іноземців та осіб без
громадянства щодо оскарження рішень
про їх примусове повернення в країну
походження або третю країну, а також
позовні заяви центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органів охорони державного
кордону або Служби безпеки України про
примусове видворення іноземців та осіб
без громадянства за межі території
України подаються до
адміністративного суду за
місцезнаходженням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органу охорони державного
кордону чи Служби безпеки України або
за місцезнаходженням пункту
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства, які незаконно
перебувають на території України.

Таким чином, враховуючи, що
територіально позивач знаходиться у
Дзержинському районі м.Харков, суд
вважає дотриманими правила
територіальної підсудності.

Згідно ст.183-5 КАС України позовні
заяви іноземців та осіб без
громадянства щодо оскарження рішень
про їх примусове повернення в країну
походження або третю країну, а також
позовні заяви центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органів охорони державного
кордону або Служби безпеки України про
примусове видворення іноземців та осіб
без громадянства за межі території
України розглядаються судом у
п'ятиденний строк з дня надходження
позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства за межі України.

Таким чином, суд вважає
встановленим той факт, що громадянин
Китайської Народної Республіки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на території
України незаконно, ухиляється від
виїзду з України, законних підстав
перебування його на території України
судом не встановлено, у зв'язку з чим
суд вважає заявлені позовні вимоги
законними та обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно ч.2 ст.256 КАС України суд,
який прийняв постанову, за заявою осіб,
які беруть участь у справі, або з
власної ініціативи може ухвалою в
порядку письмового провадження або
зазначаючи про це в постанові звернути
до негайного виконання постанову про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства.

Керуючись ст.ст.23-25,30 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства»,
ст.ст.18,162,183-5,256 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
до громадянина Китайської Народної
Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про
примусове видворення з України -
задовольнити.

Примусово видворити громадянина
Китайської Народної Республіки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1,, за межі України.

Допустити негайне виконання
постанови суду.

Постанова суду може бути
оскаржена до Харківського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання до Дзержинського
районного суду міста Харкова
апеляційної скарги протягом п'яти днів.

Головуючий: суддя
С.В. Лазюк