Справа № 2а-7230/2011
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-7230/2011
Головуючий у 1-й інстанції: Борисенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка
В.О. та Кучми А.Ю.,

розглянувши, в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
на постанову Лисянського районного
суду Черкаської області від 07 жовтня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області про
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О
В И Л А:

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 07 жовтня 2011 року
позов задоволено. Суд визнав
неправомірними дії відповідача та
зобов'язав його провести перерахунок і
виплатити позивачу недоплачену
додаткову пенсію та надбавку до пенсії.

На вказану постанову відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та постановити нову, якою
відмовити в задоволенні позову.

Судом першої інстанцій встановлено, що
позивач є непрацюючим пенсіонером,
особою, яка постраждала від
Чорнобильської катастрофи, віднесеною
до 4 категорії.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України
"Про соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" № 796 особам, віднесеним до
категорії 4, додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Частиною 1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом. Крім того, мінімальна пенсія
за віком не може бути нижчою ніж
прожитковий мінімум і відповідно до
вимог ст. 46 Конституції України.

Згідно ст. 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", пенсії
особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Суд першої інстанції при
задоволенні позову правомірно виходив
з принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами при визначенні
розміру виплат позивачу та застосував
зазначені вище норми Закону, не взявши
до уваги вимоги положень постанови КМ
України № 836 від 26.07.1996, на підставі яких
проводилося нарахування спірних
виплат позивачу раніше, оскільки
останні істотно звужують обсяг
встановлених законом прав позивача.

При цьому, апелянтом в порушення вимог
частин 1, 2 статті 71 КАС України не
надано жодних доказів на спростування
правомірності оскаржуваної постанови
суду першої інстанції в даній частині.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитися з висновком суду першої
інстанції щодо періоду стягнення таких
виплат, а саме, на думку колегії суддів,
Лисянський районний суд Черкаської
області дійшов помилкового висновку
про задоволення позову за період з 30
грудня 2010 року по 19 березня 2011 року, так
як позивачем пропущено строк звернення
до адміністративного суду,
встановлений ст. 99 КАС України.

Так, відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 99 КАС
України (в редакції, чинній на час
звернення позивача до суду)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що
про порушення свого права позивач
дізнався в момент отримання вказаної
основної та додаткової пенсії, та з
врахуванням того, що позивач звернувся
в суд 20 вересня 2011 року, позовні вимоги
за період з 30 грудня 2010 року по 19
березня 2011 року слід залишити без
розгляду у відповідності до вимог ст. 99
та ст. 100 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, постанова суду першої
інстанції скасуванню в частині
задоволення позову за період з 30 грудня
2010 року по 19 березня 2011 року, а позовні
вимоги в цій частині залишенню без
розгляду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 99, 100, 160, 198, 202, 205 та 207 КАС України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області -
задовольнити частково.

Постанову Лисянського районного суду
Черкаської області від 07 жовтня 2011 року
в частині задоволення позовних вимог
за період з 30 грудня 2010 року по 19
березня 2011 року - скасувати, позовні
вимоги за вказаний період залишити без
розгляду.

Постанову Лисянського районного суду
Черкаської області від 07 жовтня 2011 року
в частині позовних вимог за період з 20
березня 2011 по 22 липня 2011 року - залишити
без змін.

Ухвала є остаточною, оскарженню не
підлягає та набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 КАС
України.

Головуючи суддя:

Н.В.Безименна

Судді:
А.Ю. Кучма

В.О.
Аліменко

.

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.