Справа № 804/8934/14
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
12 серпня 2014 р. Справа № 804/8934/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання -
представника позивача - Алістратова
представника відповідача - Кисельв А.В.
представника відповідача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Атем плюс» до
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-
04.07.2014 року Дніпропетровським окружним
адміністративним судом відкрито
провадження у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Атем плюс» до
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
12.06.2014 року Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
грошового зобов'язання за платежем
ввізне мито на товари, що ввозяться
суб'єктами підприємницької діяльності,
код бюджетної класифікації 15010100, (020) на
суму 115 772,63 грн. (92 618,10 грн. - за основним
платежем та 23 154,53 грн. - за штрафними
- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
12.06.2014 року Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
грошового зобов'язання за платежем ПДВ
із ввезених на територію України
товарів, код бюджетної класифікації
14010300, (028) на суму 23 154,53 грн. (18 523,62 грн. -
за основним платежем та 4 630,91 грн. - за
штрафними санкціями);
- стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Атем плюс» витрати
по оплаті судового збору в сумі 277,86 грн.
В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що за
результатами перевірки Головне
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області дійшло
висновку, що ТОВ «Атем плюс» порушило
умови міжурядової угоди, внаслідок
чого невірно нараховане ввізне мито та
податок на додану вартість. Позивач з
зазначеним твердженням не
погоджується та вважає, що ним
дотримані всі умови, отже відсутні
підстави для донарахування ввізного
мита та податку на додану вартість.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та навела обставини
відповідно до позовної заяви.
Представники відповідача проти позову
заперечували та зазначили, що
позивачем не були надані документи, що
підтверджують можливість застосування
пільг зі сплати ввізного мита, а тому
відсутні підстави для скасування
податкових повідомлень-рішень.
Суд, заслухавши пояснення осіб, що
беруть участь у справі, та дослідивши
письмові докази, встановив.
Між ТОВ «Діловий Центр «Абразиви», м.
Санкт-Петербург, Росія, (продавець) та
ТОВ «Атем плюс», м. Дніпропетровськ,
України, (покупець) були укладені
наступні договори поставки № 13-01/10 від
10.01.2013 року, № 13-04/30 від 30.04.2013 року, №
13-09/02 від 02.09.2013 року, згідно яких
продавець зобов'язується передати в
обумовлений строк (або строки)
вироблений (або закуплений) ним товар
покупцю, а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити товар на умовах,
встановлених цим договором.
На виконання вказаних договорів
позивачем за період з 24.01.2013 року по
04.01.2014 року було придбано та завезено на
митну територію України товар - «Круги
шліфувальні з кубічного нітрида бора»,
у зв'язку із чим до митного органу були
подані ВМД № 110030000/2013/000200 від 08.02.2013
року, № 110030000/2013/000373 від 06.03.2013 року, №
110030000/2013/000551 від 10.04.2013 року, №
110030000/2013/000715 від 07.05.2013 року, №
110030000/2013/000844 від 31.05.2013 року, №
110030000/2013/001021 від 27.06.2013 року, №
110030000/2013/001151 від 17.07.2013 року, №
110030000/2013/001360 від 21.08.2013 року, №
110030000/2013/001554 від 23.09.2013 року, №
110030000/2013/001869 від 05.11.2013 року, №
110030000/2013/002107 від 05.12.2013 року, №
110030000/2013/002228 від 23.12.2013 року та
відповідні супроводжувальні
При митному оформлені вказаного товару
ТОВ «Атем плюс» використало
преференцію (пільгу) зі сплати ввізного
мита як для товарів, що ввозяться
згідно з міжурядовою угодою про вільну
Також, судом було з'ясовано, що
відповідно до авіаційних вантажних
накладних вказаний товар під час
доставки авіаційним транспортом з
Росії до України переміщувався
територією третьої країни - Республіки
В період з 16.05.2014 року по 22.05.2014 року
Головним управлінням Міндоходів у
Дніпропетровській області було
проведено перевірку стану дотримання
ТОВ «Атем плюс» вимог законодавства
України з питань державної митної
справи, за результатами якої 27.05.2014 року
складено Акт № Н12/14/31687564.
За результатами перевірки зроблені
«За результатами перевірки стану
дотримання платником податків ТОВ
«Атем плюс» вимог законодавства
України з питань державної митної
справи, у тому числі правильності
визначення бази оподаткування,
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів
встановлені наступні порушення
законодавства України:
1. ч. 1 ст. 281, ч. 1 ст. 295 Митного кодексу
України від 13.03.2012 року № 4495-VІ, в
результаті чого занижено суму належних
до сплати митних платежів, а саме:
ввізного мита за митними деклараціями,
наведеними у таблиці 1;
2. ч. 1 ст. 190 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 № 2755-VI, ч. 1 ст. 295 Митного
кодексу України в результаті чого
занижено суму податку на додану
вартість при ввезенні за митними
деклараціями, наведеними у таблиці 1.
Тобто ТОВ «Атем плюс» були порушені
вимоги митного законодавства України в
частині застосування пільги із сплати
ввізного мита, передбаченої умовами
Міжурядової Угоди, що спричинило
невірне визначення податкового
зобов'язання підприємства, як суб'єкта
податкової відповідальності (власника
товару, що ввозився на України) у
розумінні Податкового кодексу України,
при митному оформленні товару «круги
шліфувальні» за митними деклараціями,
наведеними у таблиці 1.
Відповідно до п.п. 54.4 Податкового
кодексу України,у разі надходження від
уповноважених органів іноземних
держав документально підтверджених
відомостей щодо країни походження,
вартісних, кількісних або якісних
характеристик, які мають значення для
оподаткування товарів і предметів при
ввезенні (пересиланні) на митну
територію України або територію
спеціальної митної зони або вивезенні
(пересиланні) товарів і предметів з
митної території України або території
вільної митної зони, які відрізняються
від задекларованих під час митного
оформлення, контролюючий орган має
право самостійно визначити базу
оподаткування та податкові
зобов'язання платника податків шляхом
проведення дій, визначених пунктом 54.3
цієї статті, на підставі відомостей,
зазначених у таких документах.
Під час перевірки платником податків
не були надані додаткові документи
(інформація), які б свідчили на користь
Відповідно до ч. 11 п. 1 ст. 347 Митного
кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI
посадовими особами органів доходів і
зборів самостійно визначено суму
податкових зобов'язань, а саме:
оподаткування митом та податком на
додану вартість у сумі 140 111,17 грн.,
оскільки за результатами митного
контролю, отримані після закінчення
процедури митного оформлення та
випуску товарів, свідчать про
заниження податкових зобов'язань,
визначених платником податків у митних
02.06.2014 року ТОВ «Атем плюс» за вихідним
№ 124 направлено на адресу Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області заперечення
до Акту № Н12/14/31687564 від 27.05.2014 року, які
були розглянуті Головним управлінням
Міндоходів у Дніпропетровській
області та 12.06.2014 року надано відповідь
за № 3583/10/04-36-22-10-11, що висновок викласти
в наступній редакції:
«За результатами перевірки стану
дотримання платником податків ТОВ
«Атем плюс» вимог законодавства
України з питань державної митної
справи, у тому числі правильності
визначення бази оподаткування,
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів
встановлені наступні порушення
законодавства України:
1. ч. 1 ст. 281, ч. 1 ст. 295 Митного кодексу
України від 13.03.2012 року № 4495-VІ, в
результаті чого занижено суму належних
до сплати митних платежів, а саме:
ввізного мита за митними деклараціями,
наведеними у таблиці 1;
2. ч. 1 ст. 190 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 № 2755-VI, ч. 1 ст. 295 Митного
кодексу України в результаті чого
занижено суму податку на додану
вартість при ввезенні за митними
деклараціями, наведеними у таблиці 1.
Тобто ТОВ «Атем плюс» були порушені
вимоги митного законодавства України в
частині застосування пільги із сплати
ввізного мита, передбаченої умовами
Міжурядової Угоди, що спричинило
невірне визначення податкового
зобов'язання підприємства, як суб'єкта
податкової відповідальності (власника
товару, що ввозився на України) у
розумінні Податкового кодексу України,
при митному оформленні товару «круги
шліфувальні» за митними деклараціями,
наведеними у таблиці 1.
Під час перевірки платником податків
не були надані додаткові документи
(інформація), які б свідчили на користь
Відповідно до ч. 11 п. 1 ст. 347 Митного
кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI
посадовими особами органів доходів і
зборів самостійно визначено суму
податкових зобов'язань, а саме:
оподаткування митом та податком на
додану вартість у сумі 111 141,72 грн.,
оскільки за результатами митного
контролю, отримані після закінчення
процедури митного оформлення та
випуску товарів, свідчать про
заниження податкових зобов'язань,
визначених платником податків у митних
12.06.2014 року Головним управлінням
Міндоходів у Дніпропетровській
області винесені податкові
повідомлення-рішення:
зобов'язання за платежем ввізне мито на
товари, що ввозяться суб'єктами
підприємницької діяльності, код
бюджетної класифікації 15010100, (020) на
суму 115 772,63 грн. (92 618,10 грн. - за основним
платежем та 23 154,53 грн. - за штрафними
зобов'язання за платежем ПДВ із
ввезених на територію України товарів,
код бюджетної класифікації 14010300, (028) на
суму 23 154,53 грн. (18 523,62 грн. - за основним
платежем та 4 630,91 грн. - за штрафними
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Митного кодексу
України передбачено, що мито - це
загальнодержавний податок,
встановлений Податковим кодексом
України та цим Кодексом, який
нараховується та сплачується
відповідно до цього Кодексу, законів
України та міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.
Згідно ч.ч 4, 4 ст. 281 Митного кодексу
України ввізне мито на товари, митне
оформлення яких здійснюється в
порядку, встановленому для
підприємств, нараховується за
ставками, встановленими Митним тарифом
Ввізне мито є диференційованим щодо
товарів, що походять з держав, які
спільно з Україною входять до митних
союзів або утворюють з нею зони вільної
торгівлі. У разі встановлення
будь-якого спеціального
преференційного митного режиму згідно
з міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, застосовуються
преференційні ставки ввізного мита,
встановлені Митним тарифом України.
Водночас ч.1 ст 281 Митного кодексу
України встановлено, що допускається
встановлення тарифних пільг (тарифних
преференцій) щодо ставок Митного
тарифу України у вигляді звільнення
від оподаткування ввізним митом,
зниження ставок ввізного мита або
встановлення тарифних квот відповідно
до законодавства України та для
ввезення товарів, що походять з держав,
з якими укладено відповідні міжнародні
24.06.1993 року між Урядом України та Урядом
Російської Федерації було підписано
Угоду про вільну торгівлю, яка набрала
чинності 21.02.1994 року.
Відповідно до статті 1 цієї угоди
сторони домовились що, договірні
Сторони не застосовуватимуть мито,
податки та збори, що мають
еквівалентний вплив на експорт та/або
імпорт товарів, що походять з митної
території однієї з Договірних Сторін і
призначені для митної території іншої
Детальні правила походження товарів
будуть оформлені Договірними
Сторонами окремим документом, який
буде невід'ємною частиною цієї Угоди.
06.07.2011 року Верховною Радою України
прийнято Закон «Про ратифікацію Угоди
про Правила визначення країни
походження товарів у Співдружності
Незалежних Держав», який набрав
чинності 13.08.2011 року.
Згідно п. 5.1. розділу 5 Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав
встановлено, що товар користується
режимом вільної торгівлі на митних
територіях держав - учасниць Угоди,
якщо він відповідає критеріям
походження, установленим цими
Правилами, а також якщо товар:
а) вивозиться на підставі договору
(контракту) між резидентом однієї з
держав - учасниць Угоди й резидентом
іншої держави - учасниці Угоди з митної
території однієї держави - учасниці
Угоди та ввозиться на митну територію
іншої держави - учасниці Угоди. У
випадках, зазначених у пунктах 8.5 і 8.6
цих Правил, такий договір може бути
укладений після вивезення товару;
б) вивозиться (ввозиться) фізичною
особою - резидентом держави - учасниці
Угоди з митної території однієї
держави - учасниці Угоди на митну
територію іншої держави - учасниці
в) не залишає територій держав -
учасниць Угоди, за винятком випадків,
коли товар знаходиться або
переміщується територіями третіх
країн під митним контролем,
документально підтвердженим митними
органами країн, через території яких
здійснюється доставка товару. При
цьому товар повинен бути в незмінному
стані й над ним не повинні проводитися
будь-які операції, за винятком операцій
із забезпечення схоронності й
перевантаження товару.
Як вже зазначалося вище, в судовому
засіданні було з'ясовано, що відповідно
до авіаційних вантажних накладних
вказаний товар, до якого ТОВ «Атем
плюс» було застосовано пільгу із
сплати ввізного мита, під час доставки
авіаційним транспортом з Росії до
України переміщувався територією
третьої країни - Республіки Туреччина.
При цьому а ні митному органу під час
митного оформлення вказаного товару, а
ні органу контролю під час перевірки, а
ні суду під час розгляду справи ТОВ
«Атем плюс» не було надано належного
доказу, що товар переміщувався
територією Республіки Туреччина під
митним контролем, а саме -
документального підтвердження митними
органами Республіки Туреччина.
Таким чином, суд доходить висновку, що у
позивача були відсутні підстави
застосовувати пільгу із сплати
ввізного мита, а оспорюванні рішення є
Суд не приймає до уваги твердження
представника позивача, що відповідно
до листа Міндоходів України від 28.04.2014
року № 9843/7/99-99-24-02-08-17 достатнім
підтвердженням додержання Правил
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав є
транспортний документ на перевезення
зі сторони експортера через країну
транзиту, оскільки надані позивачем
авіа накладні не містять жодних
підтверджень митних органі Республіки
Туреччина, що ввезений товар
переміщувався територією Республіки
Туреччина під митним контролем.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів. Суд
дійшов висновку, що поданих позивачем
доказів достатньо для встановлення
обставин справи та для ухвалення
судового рішення.
Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному: суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку відмовити у задоволені
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -
В задоволенні адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю «Атем плюс» до
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Текст постанови у повному обсязі
виготовлений 17.08.2014 року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 17.08.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді В.В.
Горбалінський
В.В. Горбалінський А.О.
Кошля