Справа № 1570/1464/2012
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

16 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1570/1464/2012

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Тарасишина О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Танасогло Т.М.

- Милосердного М.М.

при секретарі -
Тропанець О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної установи
«Відділення гідроакустики інституту
геофізики ім. С.І. Суботіна НАН України»
на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2014
року по справі за адміністративним
позовом Відділення гідроакустики
Морського гідрофізичного інституту
Національної академії наук України до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси, Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області, Пенсійного Фонду
України про визнання акту,
розпорядження та рішень нечинними, -

В С Т А Н О В И Л А :

Відділення гідроакустики Морського
гідрофізичного інституту
Національної академії наук України
звернулося до суду з адміністративним
позовом (з урахуванням уточнень) до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси, Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області, Пенсійного Фонду
України про визнання нечинним
розпорядження від 30.09.2011 року № 232 та
рішення від 12.10.2011 року № 20573/03
Управління Пенсійного фонду України у
Приморському районі м. Одеси; визнання
нечинним рішення Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області від 21 листопада 2011 року № 6046/08;
визнання нечинним рішення Пенсійного
фонду України від 09 лютого 2012 року №
3009/09-10.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову Відділення гідроакустики
Морського гідрофізичного інституту
Національної академії наук України до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси, Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області, Пенсійного Фонду
України про визнання нечинним
розпорядження від 30.09.2011 року № 232 та
рішення від 12.10.2011 року № 20573/03
Управління Пенсійного фонду України у
Приморському районі м. Одеси; визнання
нечинним рішення Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області від 21 листопада 2011 року № 6046/08;
визнання нечинним рішення Пенсійного
фонду України від 09 лютого 2012 року №
3009/09-10 - відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі Державної
установи «Відділення гідроакустики
інституту геофізики ім.. С.І. Суботіна
НАН України» ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Державної
установи «Відділення гідроакустики
інституту геофізики ім.. С.І. Суботіна
НАН України», перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Вирішуючи справу суд першої інстанції
встановив, що на підставі направлення
та відповідно до плану проведення
перевірок платників єдиного внеску,
Управлінням Пенсійного фонду України у
Приморському районі м. Одеси була
проведена планова перевірка позивача у
період з 12.09.2011 року по 30.09.2011 року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем:

- п.п. 1, 2, ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 7 Закону
України „Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, яке виявилося
в тому, що заробітна плата на яку
нараховується єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за ставкою - 36, 3%
зменшено у червні 2011 року на 355, 78 грн.,
заробітна плата на яку утримується
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
ставкою - 6,1 % зменшено у червні 2011 року
на суму - 355, 78 грн.;

- ч. 2 ст. 6, ст. 9 Закону України „Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування„ де єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за ставкою - 36,3 %
зменшено у червні 2011 року на суму -
129,15 грн.; за ставкою - 6,1 % зменшено у
червні 2011 року на суму - 21 грн. 70 коп.;

- ст.19 Закону України „Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, у
результаті чого фактичні витрати на
оплату праці на які нараховується
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
донараховано у вересні 2007 року,
листопаді - 2009 року на суму - 4257, 88 грн.,
зменшено у жовтні 2007 року, серпні,
грудні 2009 року на суму - 10671,04 грн., при
цьому разом зменшено на суму - 6413 грн. 16
коп., де загальний оподатковуваний
дохід (заробітна плата) з якого
утримуються внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування донараховано у вересні 2007
року, листопаді - 2009 року на суму - 4257
грн. 88 коп., зменшено у жовтні 2007 року,
серпні, грудні 2009 року на - 10671, 04 грн.,
разом зменшено на 6413, 16 грн.;

- п.6 ч.2 ст.17, ст.20 „Закон України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а саме страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за ставкою - 33,2%
донараховано у вересні 2007 року,
листопаді 2009 року на 1360, 46 грн., зменшено
у жовтні 2007 року, серпні, грудні 2009 року
на 3541, 22 грн., де разом зменшено на суму
-2180, 76 грн., а також страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за ставкою), 0-5%
донараховано у вересні 2007 року,
листопаді 2009 року на суму -168,03 грн.,
зменшено у жовні 2007 року, серпні, грудні
2009 року на суму - 550, 25 грн., де разом
зменшено на суму -388,22 грн.; ч. 2 ст. 17
Закон України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"; ч. 2 ст. 6 Закону України
„Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування„.

За підсумками виявлених порушень
відповідачем було складено акт від
30.09.2011 року № 5/29 та винесено
розпорядження про усунення порушень
№232 від 30.09.2011 року, згідно якого, було
зобов'язано позивача надати документи,
а саме список працюючих (форма СП),
Список підстав, що дають право на
застосування пільг робітникам
підприємства при призначені пенсії
(форма СПП), індивідуальні відомості
про застраховану особу (форма ІНДАНІ,
ІНДАНІ-СПД), відомості про осіб, що
мають підстави для зарахування стажу
роботи без сплати страхових внесків до
ПФУ (форма БСВ). Окрім того, позивачу
необхідно у поточному звіті в таблиці
№ 6 додатка № 4 відобразити результати
перевірки по переліку застрахованих
осіб, зменшити заробітну плату за
січень-березень та збільшити заробітну
плату за червень 2011 року на суму премії
нарахованої в червні за 1 квартал 2011
року, та по застрахованій особі ОСОБА_3
зменшити заробітну плату за січень -
березень на суму премії нарахованої в
червні за 1 квартал 2011 року та збільшити
заробітну плату в межах максимальної
величини за червень 2011року.

Позивач не погодившись с висновками
акту від 30.09.2011 року № 5/29 звернувся до
УПФУ в Приморському районі м. Одеси із
зауваженнями до акту перевірки за
результатами розгляду яких УПФУ в
Приморському районі м. Одеси прийняв
рішення про результати розгляду
зауважень до акту від 12.10.2011 року №
20573/03, відповідно до якого зауваження
позивача від 10.10.2011 року № 78/0ОГ-333 було
залишено без задоволення, а акт
перевірки від 30.09.2011 року залишено без
змін.

Не погодившись з рішенням Управлінням
Пенсійного Фонду України в
Приморському районі м. Одеси про
усунення порушень №232 від 30.09.2011 року
позивач подав скаргу до Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області, яку також Рішенням
про результати розгляду скарги від 21
листопада 2011 року № 6046/08, було залишено
без задоволення, а розпорядження від
30.09.2011 року залишено без змін.

Відділення гідроакустики Морського
гідрофізичного інституту
Національної академії наук України з
рішенням попередніх інстанцій не
погодилось та оскаржило їх до
Пенсійного Фонду України, рішенням
якого від 09.02.2012 року за № 3009/09-10 подану
скаргу було залишено без задоволення, а
розпорядження залишено без змін.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову в задоволенні
адміністративного позову, однак
вважає, що при вирішенні справи судом
не правильно застосовано норми
процесуального права, виходячи з
наступного.

Як вбачається з адміністративного
позову, матеріалів справи та
встановлено в ході апеляційного
розгляду справи, позивачем
оскаржуються:

- розпорядження УПФУ в Приморському
районі м. Одеси про усунення порушень
№232 від 30.09.2011 року, яке містить 1 та 2
пункти, згідно яких було зобов'язано
позивача надати відповідні документи
та у поточному звіті в таблиці № 6
додатка № 4 відобразити результати
перевірки по переліку застрахованих
осіб (зменшити заробітну плату за
січень-березень та збільшити заробітну
плату за червень 2011 року на суму премії
нарахованої в червні за 1 квартал 2011
року по вказаних в рішенні особах);

- рішення Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області про результати розгляду скарги
позивача від 21 листопада 2011 року № 6046/08
на розпорядження УПФУ в Приморському
районі м. Одеси про усунення порушень
№232 від 30.09.2011 року;

- рішення УПФУ в Приморському районі м.
Одеси від 12.10.2011 року № 20573/03 про
результати розгляду зауважень до акту
перевірки, яким зауваження позивача
від 10.10.2011 року № 78/0ОГ-333 було залишено
без задоволення, а акт перевірки від
30.09.2011 року залишено без змін;

- рішення Пенсійного Фонду України від
09.02.2012 року № 3009/09-10, відповідно до якого
скаргу позивача на було залишено без
задоволення, а розпорядження УПФУ в
Приморському районі м. Одеси про
усунення порушень №232 від 30.09.2011 року
залишено без змін.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.13-1 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», пенсійний фонд
та його територіальні органи мають
право у разі виявлення за
результатами перевірки поданих
страхувальником недостовірних
відомостей про застрахованих осіб
видавати приписи щодо усунення цих
порушень, у разі їх невиконання у
місячний строк - вносити відповідні
зміни до реєстру застрахованих осіб
Державного реєстру.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», рішення,
прийняті органами доходів і зборів та
органами Пенсійного фонду з питань, що
належать до їх компетенції
відповідно до цього Закону, є
обов'язковими до виконання платниками
єдиного внеску, посадовими особами і
застрахованими особами.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій або бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, які мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод, та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Таким чином, з урахуванням вище
наведених положень, колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги в частині обов'язку позивача
щодо виконання вимог, викладених в
розпорядженні відповідача про
усунення порушень №232 від 30.09.2011 року та
відповідних наслідків вказаного
рішення для прав та обов'язків
останнього, та зазначає, що суд першої
інстанції прийшов до необґрунтованих
висновків про те, що рішення Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області про результати
розгляду скарги від 21 листопада 2011 року
№ 6046/08 та рішення Пенсійного Фонду
України про результати розгляду скарги
від 09.02.2012 року № 3009/09-10 не спричиняють
виникнення будь-яких прав і обов'язків
для позивача та не мають обов'язкового
характеру, - оскільки вказані рішення
прийняті відповідачами за
результатами розгляду скарги позивача
на розпорядження УПФУ в Приморському
районі м. Одеси про усунення порушень
№232 від 30.09.2011 року, та відповідно
породжують для позивача відповідні
обов'язки, а саме виконання вимог
вказаного розпорядження №232.

У зв'язку з викладеним, вказані вище
висновки суду першої інстанції щодо
рішення Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області про результати розгляду скарги
від 21 листопада 2011 року № 6046/08 та
рішення Пенсійного Фонду України про
результати розгляду скарги від 09.02.2012
року № 3009/09-10, підлягають виключенню з
мотивувальної частини оскаржуваного
рішення.

В свою чергу, колегія суддів
погоджується з доводами суду першої
інстанції про те, що рішення УПФУ в
Приморському районі м. Одеси від 12.10.2011
року № 20573/03 не спричиняє виникнення
будь-яких прав і обов'язків для
позивача, не має обов'язкового
характеру та не тягне за собою
юридичних наслідків, оскільки прийняте
за результатами розгляду зауважень до
акту планової перевірки, який в свою
чергу, в розумінні положень ст.17 КАС
України не є рішенням суб'єкта владних
повноважень, яке спричиняє виникнення
будь-яких прав і обов'язків для
позивача та не породжує
правовідносини, що можуть бути
предметом спору.

Щодо доводів апеляційної скарги про
необґрунтованість та відповідно
необхідність визнання нечинними
розпорядження УПФУ в Приморському
районі м. Одеси про усунення порушень
№232 від 30.09.2011 року, рішення Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області про результати
розгляду скарги від 21 листопада 2011 року
№ 6046/08, рішення Пенсійного Фонду
України про результати розгляду скарги
від 09.02.2012 року № 3009/09-10, колегія суддів
вважає, що вони не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», платниками
єдиного внеску є підприємства,
установи та організації, інші
юридичні особи, утворені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших
юридичних осіб, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.6 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок; вести облік виплат (доходу)
застрахованої особи та нарахування
єдиного внеску за кожним календарним
місяцем і календарним роком,
зберігати такі відомості в порядку,
передбаченому законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», обчислення
єдиного внеску здійснюється на
підставі бухгалтерських та інших
документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
або які підтверджують нарахування
(обчислення) виплат (доходу), на які
відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Порядок обчислення і сплати внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлений
«Інструкцією про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі
Інструкція), яка затверджена
постановою Правління пенсійного фонду
України № 21-5 від 27.09.2010р. (зареєстрована
в Міністерстві юстиції України за №
1014/18309 від 01.11.2010р.)

Відповідно до підпункту 4.3.3 п.4.3 розділу
ІV вказаної Інструкції, якщо
нарахування заробітної плати
здійснюється за попередній період,
зокрема у зв'язку з уточненням
кількості відпрацьованого часу,
виявленням помилок, вони включаються
до заробітної плати того місяця, у
якому були здійснені нарахування.

Крім того, відповідно до п.4.1 розділу VІ
«Порядку формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», затвердженого
постановою Правління пенсійного фонду
України № 22-2 від 08.10.2010р. (який був
чинним на момент виникнення спірних
правовідносин), звіт формується на
підставі бухгалтерських та інших
документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
або які підтверджують нарахування
(обчислення) виплат (доходу), на які
відповідно до Закону нараховується
єдиний внесок.

Пунктом 4.9 розділу VІ вказаного вище
Порядку встановлено, що на одну
застраховану особу допускається
декілька записів у таблиці 6 додатка 4
лише у випадках, якщо протягом звітного
періоду застрахованій особі були
здійснені нарахування виплат, у яких
відрізняються бази нарахування
єдиного внеску та розміри ставок
єдиного внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування згідно із
Законом, а також якщо нарахування
здійснювалися за майбутні (відпускні)
та минулі (лікарняні та нарахування сум
заробітної плати (доходу) за виконану
роботу (надані послуги), строк
виконання яких перевищує календарний
місяць, а також за відпрацьований час
після звільнення з роботи або згідно з
рішенням суду - середня заробітна плата
за вимушений прогул) періоди.

З урахуванням наведених вище положень,
суд першої інстанції правильно прийняв
до уваги доводи пенсійного органу про
те, що нараховані премії не можуть
вважатись заробітною платою (доходом)
за виконані роботи, строк виконання
яких перевищує календарний місяць,
тому що основна заробітна плата за ці
роботи нарахована за кожний
календарний місяць окремо, що
відповідно робить обґрунтованим
висновок оскаржуваного пункту 2
розпорядження №232 від 30.09.2011 року щодо
зобов'язання позивача у поточному
звіті в таблиці 6 додатка 4 відобразити
результати перевірки по переліку
застрахованих осіб, а саме зменшити
заробітну плату за січень-березень та
збільшити заробітну плату за червень
2011 року на суму премії нарахованої в
червні за 1 квартал 2011 року (по вказаних
в рішенні особах); по ОСОБА_3 зменшити
заробітну плату за січень-березень на
суму премії нарахованої в червні за 1
квартал 2011 року та збільшити заробітну
плату в межах максимальної величини за
червень 2011 року.

Доводи апеляційної скарги щодо
визнання нечинним розпорядження №232
від 30.09.2011 року в частині п.1
(зобов'язання позивача надати
відповідні документи), колегія суддів
до уваги не приймає, оскільки позивачем
не надано обґрунтованих доводів
протиправності вказаної в
розпорядженні вимоги та відповідно
відсутності обов'язку щодо надання
пенсійному органу вказаних в
розпорядженні документів.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що розпорядження
Управлінням Пенсійного Фонду України
в Приморському районі м. Одеси про
усунення порушень №232 від 30.09.2011 року та
відповідно рішення Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Одеській області про результати
розгляду скарги від 21 листопада 2011 року
№ 6046/08 і рішення Пенсійного Фонду
України про результати розгляду скарги
від 09.02.2012 року № 3009/09-10 - є такими, які
винесені у відповідності до діючого
законодавства та скасуванню чи
визнанню не чинними не підлягають.

Інші доводи апеляційної скарги колегія
суддів до уваги не приймає та вважає
такими, які ґрунтуються на помилковому
застосуванні апелянтом норм
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини.

З урахуванням викладеного, оскільки
суд першої інстанції правильно по суті
вирішив питання про відмову в
задоволенні позову, але неправильно
застосував норми процесуального права,
колегія суддів, відповідно до п.1 ч.1
ст.201 КАС України, вважає необхідним
змінити мотивувальну частину
постанови суду першої інстанції,
залишивши її в іншій частині без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.2 ч.1 ст. 198,
п.1 ч.1 ст.201, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної установи
«Відділення гідроакустики інституту
геофізики ім.. С.І. Суботіна НАН
України» задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2014
року, виключивши з неї посилання на те,
що рішення Головного Управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області про результати розгляду скарги
від 21 листопада 2011 року № 6046/08 та
рішення Пенсійного Фонду України про
результати розгляду скарги від 09.02.2012
року № 3009/09-10 не спричиняють виникнення
будь-яких прав і обов'язків для
позивача та не мають обов'язкового
характеру і не тягнуть за собою
юридичних наслідків.

В іншій частині постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 29
липня 2014 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний
текст судового рішення виготовлений 17
вересня 2014 року.

Головуючий:

Судді: