Справа № 826/3521/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/3521/14
інстанції: Клочкова Н.В.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Кузьменко В.В., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві, третя особа
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Рест Тім» про
визнання протиправними та скасування
постанов, визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
квітня 2014 року адміністративний позов
задоволено частково.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 11.03.2014 позивач отримала
пакет документів, а саме акт перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
18.02.2014 б/н; припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
18.02.2014; протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
18.02.2014 (відповідальність згідно абз. 4 п.
4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»);
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 18.02.2014
(відповідальність згідно абз. 4 п. 6 ч. 2
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»);
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 100/14/7/26-50/0403/02/3 від 04.03.2014;
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 99/14/7/26-51/0403/02/3 від 04.03.2014
року.

Вважаючи такі дії протиправними, а
винесені постанови про накладення
штрафу не законними та такими, що
порушують права позивача, остання
звернулася до суду із адміністративним
позовом, в якому просила суд скасувати
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позивач не є суб'єктом
містобудування у розумінні ст.. 2
вказаного Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», а
отже не може нести відповідальність,
встановлену цим Законом.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Так, повноваження Державної
архітектурно-будівельної інспекції
щодо здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
визначені ст.. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію,
затвердженим Указом Президента
України від 08.04.2011 № 439/2011, Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 № 553,
Порядком накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №
244.

Згідно зі ст.. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 № 553,
визначено процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV та V категорії складності.

Відповідальність юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (суб'єктів
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
встановлена Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Так, ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
визначено коло суб'єктів, які несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
правопорушення у сфері містобудування,
зокрема це: суб'єкти містобудування,
які здійснюють проектування об'єктів,
експертизу проектів будівництва;
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно; суб'єкти містобудування, які
виконують будівельні роботи; суб'єкти
містобудування, які здійснюють
господарську діяльність, пов'язану із
створенням об'єктів архітектури, що
підлягає ліцензуванню, чи доручають
виконання окремих видів робіт
відповідальним виконавцям, які згідно
із законодавством повинні мати
кваліфікаційний сертифікат; суб'єкти
містобудування, які виготовляють
будівельні матеріали, вироби та
конструкції.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» визначено, що суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної
діяльності),- або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за експлуатацію або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації.

Таким чином, Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» чітко
регламентовано, що за експлуатацію або
використання об'єкта будівництва,
відповідальність несе суб'єкт
містобудування, який є замовником
будівництва об'єктів або той, хто
виконує функції замовника і підрядника
одночасно.

Як вбачається з матеріалів справи,
Згідно Сертифікату серії ІУ № 11,
виданого Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України, будинок АДРЕСА_1 закінчений
будівництвом та введений у
експлуатацію 01.02.2013 року.

07.11.2013 року вказане приміщення на
підставі Договору оренди нежитлового
приміщення, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу за реєстровим
номером № 1730 було передано позивачем
товариству з обмеженою
відповідальністю «Pест Тім», яке
здійснює діяльність у сфері
ресторанного обслуговування.

Згідно умов зазначеного Договору
оренди приміщення Орендарем було
прийнято в тимчасове платне
користування строком на 7 (сім) років
для розміщення ресторанного комплексу.

Відповідно до п. 1.4 Договору оренди
приміщення, яке передавалось у оренду,
було підключено до централізованого
опалення, водопостачання,
водовідведення, електропостачання. На
дату підписання Договору оренди
характеристики приміщення повністю
задовольняли Орендаря. Приміщення
передане та прийняте на підставі Акту
приймання нежитлового приміщення від
07.11.2013, в якому було зазначено, що
приміщення передане у нормальному
стані, яке придатне для здійснення
ремонтних та оздоблювальних робіт.

Згідно з положеннями п. 1.5 Договору
оренди Орендар здійснює капітальний та
поточний ремонт за власний рахунок з
обов'язковим погодженням проведення
таких робіт із Позивачем, як
Орендодавцем.

Про те, що всупереч умов договору
оренди Орендарем у приміщенні були
здійснені будівельні роботи,
позивачеві стало відомо з пакету
документів, з якими вона ознайомилася
лише 11.03.2014, так як проведення тих чи
інших будівельних робіт з нею ніхто
письмово не погоджував.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, та наголошує на тому, що
позивач не є суб'єктом містобудування у
розумінні ст.. 2 вказаного Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», а отже не може нести
відповідальність, встановлену цим
Законом, а отже, судом першої інстанції
було прийнято вірне рішення про
задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Кузьменко В. В.

Степанюк А.Г.