Справа № 2а-10694/10/1370
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/20368/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Лиска Т.О., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області про зобов'язання
вчинити дії, провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області на
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року та постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 30
листопада 2010 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2010 року позивач - УПФ
України в м. Червонограді Львівської
області звернувся до суду першої
інстанції з позовом в якому просив
зобов'язати відповідача - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Червонограді Львівської області
прийняти до заліку виплачену суму
пенсії ОСОБА_4 у розмірі 6193.40 грн. за
період з 01.10.2009 року по 31.08.2010 року, та
включити до щомісячних актів звірок

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 30 листопада
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року, в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що у разі наявності
спору та незгоди відповідача на
включення витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання до актів
звірки витрат, вимоги про стягнення
таких сум мають вирішуватись в
судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції, шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
включення до актів звірки.

У поданій касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати зазначені судові
рішення, ухвалити нове про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
відповідач протиправно відмовляється
прийняти до заліку пенсії по
інвалідності року ОСОБА_4 та витрати на
її доставку у розмірі 6193,40 грн. за
період з 01.10.2009 року по 31.08.2010 року.

Касаційний розгляд справи проведено в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
222 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

З ОСОБА_4 стався нещасний випадок за
межами України, що підтверджується
актом про нещасний випадок. ОСОБА_4 є
інвалідом ІІІ групи, що
підтверджується витягом з акту огляду
МСЕК. Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської
області виплачено ОСОБА_4 пенсію по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва, за період з 01.10.2009 року по
31.08.2010 року, у розмірі 6193,40 грн.

ВВДФСС від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області не прийнято до
заліку вищевказану виплачену суму
пенсії, що підтверджується актами
звірки за жовтень 2009 року -серпень 2010
року.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

За змістом статей 25, 26 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 16/98-ВР, статті 7
Закону України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 2272-III, статей 2, 24 та
пункту 3 розділу XI «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 1105-XIV, статті
27 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII
«Про пенсійне забезпечення»
страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особі, яка стала
інвалідом внаслідок нещасного випадку
на виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами ПФУ - відшкодувати останньому
витрати, є Фонд.

В свою чергу, Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління ПФУ та правління
Фонду від 4 березня 2003 року № 5-4/4
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 16 травня 2003 року № 376/7697; далі -
Порядок), на який посилається позивач,
обґрунтовуючи позовні вимоги, не
регулює спірні відносини, які виникли у
цьому випадку, оскільки встановлене
Порядком правило щодо підписання актів
звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише за відсутності
спору.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, що у разі наявності спору та
незгоди відповідача на включення
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання до актів звірки витрат,
вимоги про стягнення таких сум мають
вирішуватись в судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції,
шляхом пред'явлення позову про
стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про включення до
актів звірки.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що при їх ухвалені, суди
попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області
залишити без задоволення, а ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року та постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 30
листопада 2010 року у справі № 2а-10694/10/1370 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

Т.О. Лиска

І.В. Штульман