Справа № 2а-7670/11
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

17 вересня 2014 року
м. Київ К/800/17368/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича М.І.,Чумаченко
Т.А.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
Хмельницької області (далі - УПСЗН) про
надання державної допомоги сім'ям з
дітьми, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2013
року, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вказаним позовом, у якому просив
скасувати повідомлення - рішення УПСЗН
про надання державної допомоги сім'ям з
дітьми при народженні дитини як на
другу дитину та зобов'язати
відповідача призначити вказану
допомогу як на третю дитину.

Постановою Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 13 грудня 2011 року позов задоволено.
Визнано незаконним та скасовано
повідомлення -рішення УПСЗН від 07.10.2011
про надання державної допомоги сім'ям з
дітьми ОСОБА_4 Зобов'язано УПСЗН
прийняти рішення про надання державної
допомоги сім'ям з дітьми відносно
призначення ОСОБА_4 допомоги як на
третю дитину, відповідно до пункту 2
статті 13 Постанови КМУ «Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» № 1751.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано. Прийнято нову постанову про
відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить Вищий адміністративний суд
України скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу
УПСЗН, посилаючись на законність
постанови суду апеляційної інстанції,
просить залишити її без змін.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права і правової
оцінки обставин у справі у межах,
визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів дійшла
висновку про залишення касаційної
скарги без задоволення з огляду на
наступне.

Встановлено, що ОСОБА_4 є батьком дитини
від попереднього шлюбу -
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1; та дітей, які
народилися під час його проживання у
незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 -
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_3.

У жовтні 2011 року позивач звернувся до
УПСЗН з заявою про призначення
державної допомоги сім'ям з дітьми при
народженні на третю дитину - ОСОБА_9,
проте відповідачем призначено вказану
допомогу на цю дитину як на другу.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 є
батьком трьох дітей, що
підтверджується копіями свідоцтв про
їх народження, а тому має право на
отримання державної допомоги при
народженні третьої дитини.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з відсутності встановлення
участі позивача в утриманні дитини під
час її проживання з матір'ю.

Згідно пунктом 2 частини 1 статті 32
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» одним з видів
державної допомоги сім'ям з дітьми є
допомога при народженні дитини.

Статтею 12 вказаного закону, у редакції
на час виникнення спору, визначено, що
допомога при народженні дитини
нараховується виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років, установленого на день
народження дитини.

Допомога при народженні дитини
надається у сумі, кратній 30 розмірам
прожиткового мінімуму, - на першу
дитину; кратній 60 розмірам
прожиткового мінімуму, - на другу
дитину; кратній 120 розмірам
прожиткового мінімуму, - на третю і
кожну наступну дитину. Виплата
допомоги здійснюється одноразово у
десятикратному розмірі прожиткового
мінімуму при народженні дитини, решта
суми допомоги на першу дитину
виплачується протягом наступних 24
місяців, на другу дитину - 48 місяців, на
третю і кожну наступну дитину - 72
місяців рівними частинами у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Умови призначення і виплати таких
видів державної допомоги сім'ям з
дітьми, передбачених Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
визначає Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2011 № 1751.

Відповідно до абзацу 6 пункту 13 Порядку
встановлено, що розмір та строк виплати
допомоги, яка призначається одному з
батьків дитини, визначається з
урахуванням кількості живонароджених
та усиновлених дітей (враховуючи
померлих), які до народження дитини
перебували на утриманні особи, якій
призначається допомога, її чоловіка
(дружини), крім дітей, від виховання
яких зазначена особа (її чоловік,
дружина) відмовилась, а також дітей, які
передані на виховання іншій особі, та
повнолітньої дочки (повнолітнього
сина) чоловіка, які не були усиновлені
дружиною. У разі народження двійні або
більшої кількості дітей кожна дитина з
їх числа вважається наступною.

У частинах 1-3 статті 181 Сімейного
кодексу України передбачено, що
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини
той із них, хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

За змістом частини 1 статті 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу
(частина 2 статті 71 КАС України).

З урахуванням відсутності доказів на
підтвердження знаходження ОСОБА_6 на
утриманні позивача, апеляційний суд
дійшов правильного висновку про
відсутність у УПСЗН законних та
обґрунтованих підстав для призначення
позивачу державної допомоги сім'ям з
дітьми при народженні дитини ОСОБА_9, як
на третю дитину.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного суду
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної з моменту
проголошення і може бути переглянута з
підстав, у строк та у порядку,
визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: