Справа № 813/1950/13-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року
м. Київ К/800/34699/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: головуючого
судді Юрченко В.П., суддів: Борисенко
І.В., Сіроша М.В., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року

у адміністративній справі № 813/1950/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Орхідея-Сервіс»

до Державної податкової інспекції у
Франківському районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби

про визнання неправомірним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Орхідея-Сервіс»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова Львівської області Державної
податкової служби про визнання
неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
задоволення позовних вимог. Визнано
неправомірним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м. Львова Львівської області
Державної податкової служби форми «В4»
від 26 листопада 2012 року № .

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що податковим органом
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Орхідея-Сервіс» за
вересень 2012 року, за результатами якої
20 листопада 2012 року складено акт №
1917/15-4/20834782, згідно висновків якого дані
камеральної перевірки свідчать про
завищення залишку від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду за вересень 2012 року в сумі 276
262,00 грн.

На підставі акта перевірки податковим
органом винесено податкове
повідомлення-рішення від 26 листопада
2012 року №, яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість в розмірі 276
262,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції зазначив, що в спірних
правовідносинах органом державної
податкової служби встановлено
порушення, яке полягає у неправильному
визначенні звітного податкового
періоду, у якому виник залишок суми
від'ємного значення, а тому податкове
повідомлення-рішення прийнято
відповідачем правомірно.

Скасовуючи постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 11
квітня 2014 року суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
декларація з податку на додану
вартість за вересень 2012 року ТОВ
«Орхідея-Сервіс» заповнена з
дотриманням вимог Податкового кодексу
України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком апеляційного
суду з огляду на наступне.

Відповідно до п 54.3 ст.54 Податкового
кодексу України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо: платник
податків не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію; дані
перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках;
згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у тому
числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган; рішенням суду, що
набрало законної сили, особу визнано
винною в ухиленні від сплати податків;
дані перевірок щодо утримання податків
у джерела виплати, в тому числі
податкового агента, свідчать про
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до відповідних
бюджетів податків і зборів,
передбачених цим Кодексом, у тому числі
податку на доходи фізичних осіб таким
податковим агентом; результати митного
контролю, отримані після закінчення
процедури митного оформлення та
випуску товарів, свідчать про
заниження або завищення податкових
зобов'язань, визначених платником
податків у митних деклараціях.

Пунктом 200.1 ст.200 Податкового кодексу
України передбачено, що сума податку,
що підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання
звітного(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст.200 Податкового
кодексу України при позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом.

Згідно із п. 200.3 ст.200 цього Кодексу при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 Податкового
кодексу України якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України,а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг;

б)залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Суд апеляційної інстанції правильно
встановив, що декларація з податку на
додану вартість за вересень 2012 року ТОВ
«Орхідея-Сервіс», заповнена наступним
чином:

- від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду склав
16667 грн., залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду склав
276262 грн.,

- оскільки ТОВ «Орхідея-Сервіс» не
заявляло на бюджетне відшкодування, то
відповідно, вся сума 276262 грн. склала
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

З матеріалів справи вбачається, що
податкова інспекція неодноразово
здійснювала перевірку правильності
заповнення декларацій з податку на
додану вартість позивача, та жодних
зауважень з боку податкового органу
щодо від'ємного значення, яке
переносилось підприємством з
декларації в декларацію, починаючи з 2008
року по вересень 2012 року, не виникало, а
всі додатки 2 заповнювались позивачем
аналогічно, як і додаток 2 до декларації
за вересень 2012 року.

Таким чином, Вищий адміністративний
суд України дійшов висновку про те, що
судом апеляційної інстанції належним
чином з'ясовано обставини справи та
надано їм відповідну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та
процесуального права, які б могли
привести до зміни чи скасування
рішення суду апеляційної інстанції не
встановлено.

Якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення, суд касаційної
інстанції відповідно до положень
статті 2001 Кодексу адміністративного
судочинства України відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін.

Керуючись ст. ст. 2201, 223, 224, 230, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
відхилити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України у випадках, встановлених
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.П.Юрченко

І.В.Борисенко

М.В.Сірош