Справа № 804/10583/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 липня 2014 р.
справа № 804/10583/14

Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Прудник С.В.,
перевіривши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
Державного виконавця Довгинцівського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Масника Артема Сергійовича,
Начальника Довгинцівського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Чеботарьова Антона
Сергійовича про визнання протиправною
бездіяльність, зобов'язання вчинити
певні дії, та визнання протиправними
дій, -

ВСТАНОВИВ :

23 липня 2014 року засобами поштового
зв'язку до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
Державного виконавця Довгинцівського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Масника Артема Сергійовича,
Начальника Довгинцівського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Чеботарьова Антона
Сергійовича, в якому позивач просить
суд:

- визнати протиправною бездіяльність
державного виконавця Довгинцівського
ВДВС Криворізького МУЮ Масника А.С.
щодо залишення без розгляду заяви
ОСОБА_2, як сторони виконавчого
провадження, поданої ним 24.06.2014 року на
ім'я відповідача-1 про повернення
виконавчого документа до суду, який
його видав та зняття арешту з усього
нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2
на підставі приватного права
власності, накладеного державним
виконавцем Масником А.С. на підставі
постанови від 10.06.2014 року;

- зобов'язати державного виконавця
Довгинцівського ВДВС Криворізького
МУЮ Масника А.С. розглянути заяву
ОСОБА_2 від 24.06.2014 року про повернення
виконавчого документу до суду, який
його видав та винести відповідну
постанову;

- визнати протиправними дії начальника
Довгинцівського ВДВС Криворізького
МУЮ Чеботарьова А.С. щодо перебирання
на себе функцій і повноважень
державного виконавця Масника А.С.
стосовно розгляду заяви ОСОБА_2 від
24.06.2014 року про повернення виконавчого
документу до суду, який його видав та
надання невизначеної (невстановленої)
Законом України "Про виконавче
провадження" відповіді про відмову в
задоволенні вимог, викладених ОСОБА_2 в
своїй заяві від 24.06.2014 року про
повернення виконавчого документу до
суду, який його видав, що призвело до
порушення його прав і законних
інтересів сторони виконавчого
провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, чи відповідає
позовна заява вимогам, встановленим
статтею 106 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на
відповідність вимогам ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд приходить до висновку, що
даний адміністративний позов подано з
порушенням вимог закону.

Так, згідно ч. 1 ст. 105 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов
подається до адміністративного суду у
формі письмової позовної заяви
особисто позивачем або його
представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Кодексу
адміністративного судочинства
України, позивачем в адміністративній
справі можуть бути громадяни України,
іноземці чи особи без громадянства,
підприємства, установи, організації
(юридичні особи), суб'єкти владних
повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 48 Кодексу
адміністративного судочинства
України, здатність мати процесуальні
права та обов'язки в адміністративному
судочинстві (адміністративна
процесуальна правоздатність)
визнається за громадянами України,
іноземцями, особами без громадянства,
органами державної влади, іншими
державними органами, органами влади
Автономної Республіки Крим, органами
місцевого самоврядування, їхніми
посадовими і службовими особами,
підприємствами, установами,
організаціями (юридичними особами).

Судом встановлено, що позовну заяву
подано та підписано ОСОБА_1 як
позивачем, в інтересах ОСОБА_2, тобто,
від власного імені. При цьому,
позивачем (ОСОБА_1) не зазначено, які
саме його права, свободи або інтереси
порушено діями відповідача, а саме
Державним виконавцем Довгинцівського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Масником Артемом Сергійовичем
та начальником Довгинцівського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Чеботарьовим Антоном
Сергійовичем.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 56 Кодексу
адміністративного судочинства
України, сторона, а також третя особа в
адміністративній справі можуть брати
участь в адміністративному процесі
особисто і (або) через представника.
Представником може бути фізична особа,
яка відповідно до частини другої
статті 48 цього Кодексу має
адміністративну процесуальну
дієздатність. Як законні представники
діють також органи та інші особи, яким
законом надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб.

Статтею 60 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачена
участь у справі органів та осіб, яким
законом надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб, до
переліку яких ОСОБА_1 не відноситься,
отже, він може бути лише законним
представником позивача, да діяти на
підставі підтверджуючих на те
документів.

Також, частиною 1 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Отже, з адміністративного позову
вбачається, що позивачем повинна бути
зазначена особа, а саме ОСОБА_2,
враховуючи, що саме він є учасником
виконавчого провадження.

Разом з тим, згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства
України, окружним адміністративним
судам підсудні адміністративні справи,
однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства
України, місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої цієї статті.

Судом встановлено, що позивачем
оскаржується рішення, дії та
бездіяльність державного виконавця та
іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання ними
рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу.

Так, ч. 6 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, чітко встановлено, що
адміністративні справи з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої статті 18 цього
Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист.

Отже, рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішення
суду у справах, за загальним правилом
оскаржуються до суду, який видав
виконавчий лист, тому, суд вважає за
необхідне позивачу визначитись з
предметною підсудністю даного
адміністративного позову.

Аналогічні роз'яснення наведені у
постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 3 від
13.12.2010 р. "Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби".

Критеріями визначення юрисдикції
судів щодо вирішення справ з приводу
оскарження рішень дій чи бездіяльності
органів державної виконавчої служби
щодо виконання судового рішення є
юрисдикцієй на належність суду, який
видав виконавчий документ, та статус
позивача, як сторони у виконавчому
провадженні.

У інформаційному листі від 26.12.2005 р. №
3.2.-2005 Верховний суд України також
зазначив, що справою адміністративної
юрисдикції може бути переданий на
вирішення адміністративного суду спір,
який виник між двома (кількома)
конкретними суб'єктами суспільства
стосовно їхніх прав та обов'язків у
конкретних правових відносинах, у яких
хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений владно керувати
поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а
ці суб'єкти відповідно зобов'язані
виконувати вимоги та приписи такого
владного суб'єкта. У випадку, якщо
суб'єкт (у тому числі орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа) у
спірних правовідносинах не здійснює
вказані владні управлінські функції
щодо іншого суб'єкта, який є учасником
спору, такий спір не має встановлених
нормами Кодексу адміністративного
судочинства України ознак справи
адміністративної юрисдикції, і,
відповідно, не повинен вирішуватись
адміністративним судом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 2 від 06.03.2008 р. "Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України
під час розгляду адміністративних
справ", у разі відкриття провадження в
адміністративній справі без
дотримання правил предметної
підсудності, це є підставою для
скасування рішень судів нижчих
інстанцій з направленням справи на
новий розгляд до належного суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовна заява не
відповідає вимогам ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначає недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлює строк,
достатній для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 105 - 108, 181, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до Державного
виконавця Довгинцівського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Масника Артема Сергійовича,
Начальника Довгинцівського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Чеботарьова Антона
Сергійовича про визнання протиправною
бездіяльність, зобов'язання вчинити
певні дії, та визнання протиправними
дій - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення
недоліків протягом 5 (п'яти) робочих
днів, з моменту отримання копії даної
ухвали, шляхом надання до суду позовної
заяви приведеної у відповідність до
вимог ст. 106 Кодексу адміністративного
судочинства України, із зазначенням
належного позивача по справі та
обгрунтуванням щодо визначення
предметної підсудністі даного
адміністративного позову.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до п.
1. ч. 3, ч. 6 ст. 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, позовна заява повертається
позивачеві, якщо позивач не усунув
недоліки позовної заяви, яку залишено
без руху. Повернення позовної заяви не
позбавляє права повторного звернення
до адміністративного суду в порядку,
встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної
заяви без руху невідкладно надіслати
особі, що звернулась із позовною
заявою.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя С.
В. Прудник