Справа № 2а-8646/10/1570
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року м.
Київ К/9991/74777/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
Одеської області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 04.02.2011 та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 19.10.2011

у справі № 2а-8646/10/1570

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЕП»

до Державної податкової
інспекції у м. Іллічівську Одеської
області

про визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «МЕП» звернулось до
Одеського окружного адміністративного
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у м. Іллічівську Одеської
області про визнання протиправними
дій.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 04.02.2011
позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.10.2011
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 04.02.2011
залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
03.03.2005 позивач був зареєстрований як
платник податку на додану вартість;
реєстрація була скасована
відповідачем згідно акту № 2313/1502 від
23.07.2010 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість,
відповідно до п. «ґ» п.п 9.8. ст. 9 Закону
України «Про податок на додану
вартість»у зв'язку з тим, що позивач в
період з червня 2009 року по червень 2010
року подавав податкові декларації з
показниками, які свідчать про
відсутність оподатковуваних поставок,
та мав за останні 12 календарних місяців
обсяги оподатковуваних операцій 0,00
грн.

Правомірність рішення відповідача
про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість встановлена
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 24.11.2010 року
по справі № 2-а-8020/10/1570, залишеною без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12.10.2011 року.

Судами встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «МЕП»
09.08.2010 подало до реєстраційну заяву
платника податку на додану вартість
форми № 1-ПДВ з бажанням
зареєструватись як платник податку на
додану вартість з 30.08.2010. До заяви
позивач надав всі необхідні, належним
чином оформлені документи.

Відповідач 19.08.2010 направив
позивачу лист, в якому повідомив
позивача про відмову в реєстрації
платника податку на додану вартість, на
підставі наявності обставин, які є
підставою для анулювання реєстрації,
що визначені п.п. «ґ» п. 25 Положення про
реєстрацію платника податку на додану
вартість неподання податковому органу
декларації з ПДВ протягом дванадцяти
послідовних податкових місяців, або
подання такої декларації (податкового
розрахунку), яка (який) свідчить про
відсутність оподатковуваних поставок
протягом такого періоду.

Суд касаційної інстанції
знаходить правильною позицію судів
попередніх інстанцій, що анулювання
свідоцтва платника податку на додану
вартість не виключає можливості
повторної подальшої реєстрації особи
як платника зазначеного податку,
попереднє свідоцтво якої було
анульовано.

Позивач подав заяву про реєстрацію
платником податку на додану вартість
вказавши причину реєстрації п. 2.2. ст. 2,
п. 9.4. ст. 9 Закону України «Про податок
на додану вартість» - особа
реєструється за своїм добровільним
рішенням. В заяві про реєстрацію
платником податку на додатну вартість
позивач зазначив очікувану загальну
суму від здійснення операцій з
поставки товарів (послуг) 75000 грн.

Відповідно до наданих позивачем
декларацій, що були додатком до реєстру
податкових декларацій, що є додатком до
акту про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість, у
позивача протягом періоду з червня 2009
по червень 2010 року не виникали
податкові зобов'язання, а лише виникало
право на податковий кредит.

Суди правильно зазначили, що
поняття оподатковуваної поставки для
застосування підпункту "ґ" пункту 9.8
статті 9 Закону України від 3 квітня 1997
року № 168/97-ВР "Про податок на додану
вартість" охоплює як операції з продажу
товарів (послуг), так і операції з їх
придбання, що підтверджується
аналогічною правовою позицією
Верховного суду України, викладеною в
постанові суду від 23 травня 2011 року по
справі № 21-43а11.

Враховуючи зазначене суд
касаційної інстанції знаходить
правильною позицію судів попередніх
інстанцій, що анулювання свідоцтва
платника податку на додану вартість не
виключає можливості повторної
подальшої реєстрації особи як платника
зазначеного податку, попереднє
свідоцтво якої було анульовано.

Рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновок суду
не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Іллічівську Одеської області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 04.02.2011 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.10.2011 у
справі № 2а-8646/10/1570 слід відхилити, а
судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
Одеської області відхилити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 04.02.2011 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.10.2011 у
справі № 2а-8646/10/1570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко