Справа № 812/9041/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року м.
Київ К/800/15647/14
К/800/17897/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області, ОСОБА_4

на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 25 лютого 2014 року

у справі № 812/9041/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного
фонду України в м. Алчевську Луганської
області,

Управління Державної
казначейської служби України в м.
Алчевську у Луганській області

про визнання стягнення
безпідставним та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
адміністративного суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області,
Управління Державної казначейської
служби України в м. Алчевську
Луганської області, відповідно до
якого просив: визнати безпідставним
стягнення Управлінням Пенсійного
фонду Украйни у м. Алчевську Луганської
області зі ОСОБА_4 збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування при
відчуженні легкового автомобіля у
розмірі 10404,30 грн.; визнати нечинним
рішення Управління Пенсійного фонду
Украйни у м. Алчевську Луганської
області про відмову позивачу у
поверненні безпідставно стягнутих сум
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкового
автомобіля у розмірі 10404,30 грн.;
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду Украйни у м. Алчевську Луганської
області прийняти рішення про
повернення ОСОБА_4 безпідставно
стягнутих сум збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування при
відчуженні легкового автомобіля у
розмірі 10404,30 грн.; визнати нечинним
рішення Управління Державної
казначейської служби України в м.
Алчевську Луганської області щодо
відмови позивачу у поверненні
безпідставно стягнутих сум збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкового
автомобіля у розмірі 10404,30 грн., з
підстав не надання оригіналів
розрахункових документів (квитанцій,
платіжних доручень тощо), які
підтверджують перерахування коштів до
бюджету.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року в задоволенні позовних вимог у
справі № 812/9041/13-а, відмовлено за
необґрунтованістю.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року у справі № 812/9041/13-а
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року скасовано, прийнято нову
постанову, якою позов задоволено
частково.

При скасуванні рішення окружного суду
Донецький апеляційний
адміністративний суду виходив з того,
що Управління Пенсійного фонду України
в м. Алчевську Луганської області мало
обов'язок за зверненням позивача
надати подання до органу казначейства
про повернення коштів, але завдяки
неправильному тлумаченню приписів
законодавства, не здійснила належних
дій, тому суд першої інстанції повинен
був надати оцінку відмові ПФУ вчинити
передбачені Порядком повернення
коштів, помилково або надміру
зарахованих до державного та місцевих
бюджетів, затвердженого наказом
Державного казначейства України № 226
від 10 грудня 2002 року, дії з повернення
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування сплаченого позивачем за
квитанціями в 2008-2010 роках до Державного
бюджету шляхом направлення подання до
Управління Державної казначейської
служби України в м. Алчевську
Луганської області.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в м.
Алчевську Луганської області
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просить вищевказане рішення
скасувати та прийняти нове, яким в
задоволенні позову відмовити.

Також, не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_4
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, просить
вищевказане рішення частково
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 2201 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційних скарг, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
наданої ними правової оцінки обставин
у справі, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивачем
придбано у власність легкові
автомобілі: ЗАЗ-DAEWOO TF699, державний номер
НОМЕР_1, згідно довідки рахунку від 25
лютого 2008 року серія ЦБР № 123270,
вартістю без ПДВ 40208,33 грн.; ЗАЗ-DAEWOO TF699,
державний номер НОМЕР_2, згідно довідки
рахунку від 28 серпня 2008 року серія ЦБР
№ 284565, вартістю без ПДВ 39041,67 грн.; HONDA CR-V
державний номер НОМЕР_3, згідно довідки
рахунку від 14 вересня 2008 року серія КІМ
№060518, вартістю без ПДВ 227836,67 грн., ЗАЗ
DAEWOO TF699 державний номер НОМЕР_4, згідно
довідки рахунку від 19 травня 2010 року
серія ДДР № 997004, вартістю без ПДВ 39723,33
грн.

При реєстрації зазначених легкових
автомобілів позивач сплатив на
розрахунковий рахунок №0027 з
обліку коштів спеціального фонду
державного бюджету, відкритого в УДКС
України в Луганській області збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні автомобіля
у розмірі 3% від вартості автомобіля на
загальну суму 10404,30 грн., а саме ЗАЗ-DAEWOO
TF699, державний номер НОМЕР_1, свідоцтво
про державну реєстрацію НОМЕР_5 від 11
березня 2008 року, сума збору 1206,25 грн.
відповідно до квитанції від 26 лютого 2008
року; ЗАЗ-DAEWOO TF699, державний номер
НОМЕР_2, свідоцтво про державну
реєстрацію НОМЕР_6 від 30 серпня 2008 року,
сума збору 1171,25 грн., згідно квитанції №
2509 від 30 серпня 2008 року; HONDA CR-V державний
номер НОМЕР_3, свідоцтво про державну
реєстрацію НОМЕР_7 від 12 грудня 2009 року,
сума збору 6385,10 грн., згідно квитанції
№ 2543 від 16 вересня 2009 року, ЗАЗ
DAEWOO TF699 державний номер НОМЕР_4,
свідоцтво про державну реєстрацію
НОМЕР_8 від 21 травня 2010 року, сума збору
1191,70 грн., згідно квитанції №
0004309 від 21 травня 2010 року.

Відповідно до пункту 7 статті 1 Закону N
400/97-ВР платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
юридичні та фізичні особи при
відчуженні легкових автомобілів, крім
легкових автомобілів, якими
забезпечуються інваліди, та тих
автомобілів, які переходять у
власність спадкоємцям за законом.

За правилами частини третьої статті 3
Закону N 400/97-ВР платники збору при
відчуженні легкових автомобілів
сплачують цей збір на рахунки з обліку
коштів спеціального фонду державного
бюджету, відкриті в управліннях
Державного казначейства в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі. Ці кошти в
установленому порядку зараховуються
до спеціального фонду державного
бюджету і використовуються згідно із
законом про Державний бюджет України.

Механізм повернення коштів, помилково
зарахованих до державного бюджету,
закріплено у Порядку повернення
коштів, помилково або надміру
зарахованих до державного та місцевих
бюджетів, затвердженому наказом
Державного казначейства України від 10
грудня 2002 року N 226 (чинному на час
виникнення спірних відносин), пунктами
3, 5 якого передбачено, що повернення
помилково або надміру зарахованих до
бюджету платежів у національній валюті
здійснюється органами Державного
казначейства України з відповідних
рахунків, відкритих в цих органах, за
поданням органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету або
поданням платника податків, зборів
(обов'язкових платежів)

Постановою Кабінету Міністрів України
від 16 лютого 2011 року N 106 "Деякі питання
ведення обліку податків і зборів
(обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджету" з огляду на коди
бюджетної класифікації, затвердженої
наказом Міністерства фінансів України
від 14 січня 2011 року N 11, органом, який
забезпечує здійснення постійного
контролю за правильністю та
своєчасністю надходження до
державного бюджету збору під час
набуття права власності на легкові
автомобілі, а також ведення обліку
таких платежів у розрізі платників з
метою забезпечення повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
державного бюджету, визначено ПФУ.

При цьому частиною другою статті 72
Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" закріплено
правило, згідно з яким кошти ПФУ не
включаються до складу Державного
бюджету України та використовуються
відповідно до частини першої статті 73
цього Закону на виплату пенсій, надання
соціальних послуг, передбачених цим
Законом; фінансування
адміністративних витрат, пов'язаних з
виконанням функцій, покладених на
органи ПФУ; оплату послуг з виплати та
доставки пенсій; формування резерву
коштів ПФУ.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновками
апеляційного суду щодо наявності у
відповідача - ПФУ повноважень на
звернення до Державної казначейської
служби із відповідним поданням про
повернення сплачених позивачем коштів.

Вищий адміністративний суд
України вважає, що судом
правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Зазначена правова позиція
висловлена в постанові Верховного Суду
України від 10 грудня 2013 року у справі №
21-309а13.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що рішення судів попередній
інстанцій підлягають залишенню без
змін.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області та ОСОБА_4 -
відхилити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року у справі № 812/9041/13-а -
залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді