Справа № 820/11597/14
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.Справа № 820/11597/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод" Березовські
мінеральні води" на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 14.07.2014р. по
справі № 820/11597/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Дергачівському районі
Харківської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод" Березовські
мінеральні води"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в Дергачівському районі
Харківської області, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод" Березовські
мінеральні води", в якому просив суд
стягнути з відповідача суму
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах у
розмірі 1195,74 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14.07.2014 року
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Дергачівському районі Харківської
області - задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод" Березовські
мінеральні води" (, 62363,
Харківська область, Дергачівський р-н,
с. Березівське , р/р 0770, МФО 351458
регіональне управління ПИБ р/р 5795,
МФО 351618 Харківське відділення
Укрексімбанк) на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Дергачівському районі Харківської
області ( , 62302,
Харківська область, м. Дергачі, вул.
Залізнична, 31 в ХОУ ВАТ "Ощадбанк", р/р
35, МФО 351823) суму заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах у розмірі 1195,74 ( одна
тисяча сто дев'яносто п'ять грн. 74 коп).

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 14.07.2014 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів п. 7 ч. 1 ст. 64 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", п. 2, п. 16
розділу XV Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", п. п. 6.4 -
6.8 Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне
страхування до Пенсійного фонду
України, яка затверджена постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України від 16.01.2044
року № 64/8663, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Зазначає, що Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" відшкодування виплаченої
пенсії, призначеної на пільгових
умовах, не віднесено до складу внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. Вказує, що в
момент прийняття Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Закон України "Про
пенсійне забезпечення" не передбачав
обов'язку відшкодування
підприємствами виплачених працівникам
відповідача пільгових пенсій на
підставі ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", що позбавляє
загальне відшкодування пільгових
пенсій статусу загальнообов'язкового
платежу. Також відповідач зазначає, що
він не отримував розрахунки Управління
Пенсійного фонду фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій за
травень-червень 2014 року, що
підтверджується відсутністю у
позивача опису вкладення до цінного
листа, який є належним доказом вручення
відповідачу саме повідомлень із
розрахунками за вказані періоди, а
отже, вказані розрахунки є
неузгодженими і обов'язковими для
виконання, оскільки не надсилалися
відповідачеві.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції, що
відповідач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Завод" Березовські
мінеральні води", знаходиться
знаходиться на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Дергачівському районі Харківської
області як платник страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та платник
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Працівнику відповідача було
призначено пенсію за віком на
пільгових умовах на підставі довідок
підприємства, відповідно до пунктів
"б-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Пенсії були виплачені у
період з травня по червень 2014 року.

Управління Пенсійного фонду України в
Дергачівському районі Харківської
області направляло відповідачу
повідомлення для відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій : за травень
2014 року в сумі 597,87 грн. та за червень 2014
року в сумі 597,87 грн., ( а.с. 7, 10) проте
відповідачем сума заборгованості по
теперішній час не сплачена, у зв'язку з
чим позивач звернувся з даним позовом
до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
відповідач зобов'язаний проводити
оплату фактичних витрат позивача на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
працівникам відповідача за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до преамбули Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року,
цей Закон визначає принципи, засади і
механізми функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального Пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Отже, спірні правовідносини, що виникли
між сторонами регулюються нормами
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV та
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
№ 1058-IV пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону
України № 1058-IV у разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону
України № 1058-IV. При цьому, зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до 01.01.2004
року, тобто до набрання чинності цим
Законом.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пільгових пенсій.
Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Таким чином, відшкодування витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій до
досягнення працівником пенсійного
віку, призначених за Списком № 2, має
здійснюватися відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та п. "б"-"з" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Порядок покриття витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та п.п."б"-"3" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначений Інструкцією
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, яка
затверджена постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
року № 21-1 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6.1 Інструкції №21-1,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в розмірах: для
платників, зазначених у підпункті 2.1.1
пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції № 21-1
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
"Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно з п. 6.5 Інструкції № 21-1-
розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 та додатком 8а до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії.

У п.6.8 даної Інструкції зазначено, що
підприємства щомісяця до 25 числа
повинні вносити до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. Суми фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за період з дати
призначення пенсії до дати складання
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Судом першої інстанції встановлено, що
управлінням Пенсійного фонду України в
Дергачівському районі Харківської
області було складено та направлено на
адресу відповідача повідомлення про
розрахунки суми, що містили місячну
суму зобов'язань на покриття витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Перехідних Положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", а також,
одночасно, повідомлялась загальна сума
заборгованості підприємства перед
позивачем в сумі 1195,74 грн..

Вказаний розрахунок не було оскаржено
відповідачем у встановлені законом
строки та сума зі сплати відшкодування
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
списком №2 за травень-червень 2014 року
не сплачена.

Отже, на час розгляду справи
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
списком №2 за травень-червень 2014 року
становить 1195,74 грн., що також
підтверджується карткою особового
рахунку відповідача (а.с. 62).

Крім того, на підтвердження
нарахування пенсіонеру суми фактичних
витрат та фактичного отримання пенсії,
позивачем надано до матеріалів справи
довідку про розмір призначеної та
фактично виплаченої пенсії ОСОБА_1 (а.с.
63).

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку щодо обов'язку ТОВ
"Завод"Березівські мінеральні води"
відшкодувати управлінню Пенсійного
фонду України в Дергачівському районі
Харківської області витрати на виплату
і доставку пільгових пенсій за Списком
№ 2 у розмірі 1195,74 грн.

Дані висновки узгоджуються з правовою
позицією Верховного Суду України,
висловленій у постанові від 17 грудня 2013
року (справа № 21-453а13), що витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам відповідно до
пунктів "а", "б" - "з" ч. 1 ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" за
списком № 1 та списком № 2, покриваються
підприємствами та організаціями. При
цьому обов'язок підприємств та
організацій з відшкодування цих
витрат, понесених Пенсійним фондом
України після 1 січня 2004 року, не
пов'язаний із датою призначення такої
пенсії чи часом набуття необхідного
для цього стажу (до чи після набрання
чинності Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Доводи апеляційної скарги відносно
того, що підприємством відповідача не
було отримано розрахунків управління
Пенсійного фонду фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій за
травень-червень 2014 року,
спростовуються наявним у матеріалах
справи повідомленнями про вручення
поштового відправлення уповноваженій
особі відповідача, які містять вихідні
номера документів, які вкладено до
листа, а саме: вихідні номери
розрахунків за травен-червень 2014 року.
При цьому, в супровідних листах за
вказаний період зазначено, що
управління надсилає розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно до п.
"б-з" ст. 13 Закону України № 1788. Доказів
того, що відповідачем отримано за
даним повідомленням будь-який інший
документ ТОВ "Завод"Березівські
мінеральні води" не надано ані до суду
першої інстанції, ані до суду
апеляційної інстанції.

Також колегія суддів вважає
безпідставними посилання в
апеляційній скарзі, в обґрунтування
доводів щодо відсутності у відповідача
обов'язку з відшкодування витрат на
виплату і доставку пенсій у спірних
правовідносинах, на те, що атестація
робочого місця гр. ОСОБА_2 після
введення в дію Порядку проведення
атестації, тобто з 01.08.1992 року, не
проводилась, оскільки, як вбачається з
розрахунку стажу гр. ОСОБА_2, до
пільгового стажу роботи на
підприємстві відповідача зараховано
лише 11 років 6 місяців 04 дні, тобто
період з 23.02.1981 р. по 01.08.1992 року.

Крім того, з пояснень представника
позивача встановлено, що ТОВ
"Завод"Березівські мінеральні води" має
обов'язок з відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, лише
за період 6 років 02 місяці 03 дні,
оскільки гр. ОСОБА_2 має стаж, що дає
право на призначення пільгової пенсії
на декількох підприємствах, а отже,
враховуючи приписи п. 6.2 Інструкції №
21-1, стаж роботи ОСОБА_2 на підприємстві
відповідача додано до стажу,
необхідного для призначення пенсії на
пільгових умовах саме за вказаний
період.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Харківського
окружного адміністративного суду від
14.07.2014 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги відповідача у
справі колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Завод"
Березовські мінеральні води" залишити
без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14.07.2014р. по
справі № 820/11597/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.