Справа № 802/2634/14-а
Суддя: Жернаков Михайло Володимирович
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 вересня 2014 р.
Справа № 802/2634/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Жернакова Михайла Володимировича,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції у
Вінницькій області ГУ Міндоходів у
Вінницькій області до Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про скасування постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулася
Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області (далі -
Вінницька ОДПІ ГУ Міндоходів у
Вінницькій області) з адміністративним
позовом до Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції (далі - Ленінський ВДВС
Вінницького МУЮ) про скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що постановою ВП № 43795150 від
25.06.2014 заступник начальника
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції Медяний
В.Г. ВП № 43795150 від 25.06.2014 відмовив у
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження на підставі п. 8 ч.1 ст. 26
Закону України "Про виконавче
провадження".

Позивач вважає постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
протиправною, оскільки обставини, на
які посилається держаний виконавець, є
необґрунтованими.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, надавши
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у ній доказами. Одночасно
зазначив, що позовні вимоги підтримує у
повному обсязі (вх.№17606 від 04.09.2014).

Відповідач в судове засідання не
прибув, про дату, час та місце судового
засідання був повідомлений завчасно та
належним чином, що підтверджується
розпискою про отримання судової
повістки (а. с. 13).

Частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) передбачено, що якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод у
розгляді справи та потреби у виклику
свідків чи експерта, суд вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
установив такі фактичні обставини.

16.06.2014 Вінницька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області звернулась з заявою до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції про
відкриття виконавчого провадження на
підставі виконавчого листа
Вінницького окружного
адміністративного суду №802/3517/13-а від
11.10.2013 про стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю "Юквей" 9673,07
грн. (а. с. 5).

25.06.2014 заступник начальника
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції Медяний
В.Г. прийняв постанову ВП № 43795150 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмова в прийнятті до
провадження виконавчого документа),
так як встановлено, що Законом України
від 04.07.2013 №406-VII внесено зміни до ст. 3
Закону України "Про виконавче
провадження" та визначено, що у
випадках, передбачених законом,
рішення судів та інших органів щодо
стягнення коштів виконуються органами
доходів і зборів, банками та іншими
фінансовими установами. Рішення
зазначених органів можуть
виконуватись відповідно до закону
також іншими органами, установами,
організаціями, посадовими особами та
громадянами. А тому, стягнення
податкового боргу із зазначеного
боржника покладається на органи
доходів і зборів, що виключає
здійснення виконавчого провадження
органами державної виконавчої служби.

Вважаючи постанову такою, що підлягає
скасуванню, позивач звернувся з цим
адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходив з такого.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд виходив з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, врегульовані Законом України
"Про виконавче провадження" (далі -
Закон).

Статтею 1 Закону визначено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які проводяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону передбачено, що
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу
службу".

Згідно зі статтею 5 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону
державний виконавець зобов'язаний
здійснювати необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Положення ч. 1 ст. 17 Закону визначають,
що примусове виконання рішень
здійснюється Державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Частинами 1 та 2 ст. 25 Закону
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа приймає постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Підстави та порядок відмови у
відкритті виконавчого провадження
визначені ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження". Так, у пунктах
1-8 ч. 1 цієї статті зазначені обставини,
на підставі яких державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження.

В оскаржуваній постанові відповідач
вказує на те, що у зв'язку із внесенням
змін Законом України від 04.07.2013 №406-VII до
ст. 3 Закону України "Про виконавче
провадження" рішення судів та інших
органів щодо стягнення коштів може
виконуватись органами доходів і зборів
самостійно, що виключає здійснення
виконавчого провадження органами
державної виконавчої служби.

На переконання суду, позиція
відповідача щодо порядку виконання
судових рішень про стягнення з
платників податків коштів у рахунок
погашення податкового боргу без
залучення органів державної
виконавчої служби виключно органами
Міністерства доходів і зборів України
є помилковою.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - юридичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

ПК України, своєю чергою, не містить
положень, які б забороняли органам ДВС
здійснювати заходи з примусового
виконання рішень судів про стягнення
податкового боргу.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що приймаючи оскаржувану
постанову, відповідач помилково дійшов
висновку про те, що стягнення
податкового боргу з юридичних осіб
виконується виключно органами
Міністерства доходів та зборів України
та виключає здійснення виконавчого
провадження органами державної
виконавчої служби. Відтак постанова ВП
№ 43795150 про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) прийнята щодо примусового
виконання виконавчого листа № 802/3517/13-а,
виданого 11.10.2013, підлягає скасуванню.

Крім того, главою 4 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено
загальний порядок звернення стягнення
на майно боржника.

Так, п. 1 ч.1 ст. 32 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
заходами примусового виконання рішень
є звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Водночас, відповідач не довів, що
приймаючи оскаржуване рішення діяв
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного вище, суд
вважає, що адміністративний позов
підлягає задоволенню.

При цьому, приймаючи рішення, суд
керується нормами п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС
України, відповідно до яких у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень і про скасування
рішення.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають (ст. 94 КАС
України).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167,
255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 25.06.2014 ВП №
43795150.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Жернаков Михайло
Володимирович