Справа № 818/9116/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року м.
Київ К/800/23755/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Лиска Т.О., Штульман І.В.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Сумської митниці Міндоходів до відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області про визнання
протиправною та скасування постанови,
зобов'язання вчинити дії, провадження в
якій відкрито за касаційною скаргою
Сумської митниці Міндоходів на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 9 квітня 2014
року та постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2014
року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року позивач - Сумська
митниця Міндоходів звернувся до суду
першої інстанції з позовом в якому
просив визнати протиправною та
скасувати постанову про відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого документа ВП № 40734057 від
14.11.2013 року та зобов'язати старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області Лясковську К.І.
винести постанову про відкриття
виконавчого провадження і виконати
постанову Ковпаківського районного
суду м. Суми № 592/9992/13-п від 25.09.2013 року
про обернення в рахунок погашення
штрафу товар, вилучений у ОСОБА_5,
загальною вартістю 16200,00 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 9 квітня 2014
року, в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що постанова
державного виконавця ВП № 40734057 від
14.11.2013 року прийнята з дотриманням
вимог чинного законодавства,
відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому позовні вимоги є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

У поданій касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій, ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
при винесенні оскаржуваної постанови
відповідачем не дотримано норм Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки він діяв не на підставі та не у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Касаційний розгляд справи проведено в
попередньому судовому засіданні,
відповідно до статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

12.11.2013 року до ВПВР УДВС ГУЮ у Сумській
області надійшла заява про прийняття
виконавчого документа до виконання
разом із постановою №
592/9992/13-п від 25.09.2013 року Ковпаківського
районного суду м. Суми про обернення в
дохід держави товару, вилученого у
ОСОБА_5, загальною вартістю 16200,00 грн.

14.11.2013 р. державний виконавець виніс
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП № 40734057 у
зв'язку з наявними обставинами, що
виключають здійснення виконавчого
провадження (а.с. 12).

До відповідача позивачем направлено
скаргу на дії державного виконавця
Лясковської К.І. та листом від 11.12.2013
року № 4177/02.1-30 було відмовлено у
задоволенні скарги Сумської митниці
Міндоходів № 7.1/1.1-06/3912 від 29.11.2013 року
(а.с. 9-10).

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV
(далі - Закон № 606) примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

У випадках, передбачених законом,
рішення судів щодо стягнення коштів
виконуються податковими органами,
банками та іншими фінансовими
установами. Рішення про стягнення
коштів з державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами Державного
казначейства України в установленому
Кабінетом Міністрів України порядку,
що передбачено ч.ч. 1-2 ст. 3 Закону № 606.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону № 606
виконавчі листи, що видаються судами,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою відповідно до цього
Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону № 606
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 606 державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч. 1 ст. 540 Митного
кодексу України у разі якщо штраф не
буде сплачено у строки, встановлені ст.
539 цього Кодексу, постанова митного
органу або суду (судді) надсилається
для примусового виконання до відділу
державної виконавчої служби за місцем
проживання або роботи порушника або за
місцезнаходженням його майна, а ч. 1 ст.
542 Митного кодексу України передбачено,
що постанова органу доходів і зборів
про накладення адміністративного
стягнення за порушення митних правил
на осіб, які проживають або перебувають
за межами України, виконується за
рахунок майна цих осіб, що знаходиться
на території України.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 26 Закону № 606
передбачено, що державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України
«Про виконавче провадження», на відділ
примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими:

1) боржниками є територіальні
підрозділи центральних органів
виконавчої влади, місцеві суди, міські,
районні або селищні ради чи районні
державні адміністрації та їх
структурні підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи;

2) сума зобов'язання становить від трьох
до десяти мільйонів гривень або
еквівалентну суму в іноземній валюті.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, що постанова державного
виконавця ВП № 40734057 від
14.11.2013 року прийнята з дотриманням
вимог чинного законодавства, оскільки
боржником, в даному випадку, не є особа
передбачена п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону 606,
сума зобов'язання становить менше
трьох мільйонів гривень (як того
вимагає п. 2 ч. 1 вказаної статті), а тому,
зазначений вище виконавчий документ не
підлягає виконанню Відділом
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Сумській області, оскільки його
пред'явлено не за підвідомчістю.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
ухваленні оскаржуваних судових рішень,
суди попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального чи
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Сумської митниці
Міндоходів відхилити, а ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 9 квітня 2014
року та постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2014
року у справі № 818/9116/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

Т.О. Лиска

І.В. Штульман