Справа № 2а-11489/11/1370
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
Справа
№ 9104/147837/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Клюби В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Буському районі Львівської області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року в справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області до відділу
державної виконавчої служби Буського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Львівській області про скасування
постанови про накладення штрафу від
06.10.2011 року ВП №28129741, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивач, управління Пенсійного фонду
України в Буському районі Львівської
області звернулося з позовом в суд до
відділу державної виконавчої служби
Буського районного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Львівській області про скасування
постанови про накладення штрафу від
06.10.2011 року ВП №28129741.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на те, що відповідачем порушено
норми ст. 87 Закону України «Про
виконавче провадження», яка вказує, що
у разі невиконання без поважних причин
рішення - державний виконавець
виносить постанову про накладення
штрафу. Позивач додає, що відповідачем
не з'ясовано в повному обсязі
відповідно до норм чинного
законодавства поважних причин
невиконання судового рішення та не
складено відповідного акту.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року в справі №2а-11489/11/1370 в
задоволенні адміністративного позову
було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням управлінням Пенсійного фонду
України в Буському районі Львівської
області подано апеляційну скаргу в
якій просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року в справі №2а-11489/11/1370 та прийняти
нову постанову, якою задовольнити
адміністративний позов.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, апелянт виходить з тих же
мотивів, що наведені в позовній заяві.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до пп. 1,2, ч.1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у матеріалах
справи. Справу може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову без змін. При
цьому колегія суддів виходить з
наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України
«Про виконавче провадження» (далі -
Закон) державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Так ч.1, 2 ст. 30 Закону встановлено, що
державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитися, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк відповідно до статті
24 цього Закону.

У разі, якщо копія постанови про
відкриття виконавчого провадження
одержана боржником несвоєчасно,
внаслідок чого боржник був позбавлений
можливості добровільно виконати
рішення у встановлений державним
виконавцем строк, за письмовою заявою
боржника при підтвердженні факту
несвоєчасного одержання вказаної
постанови державний виконавець
відкладає провадження виконавчих дій у
порядку, встановленому статтею 32 цього
Закону, та поновлює боржнику строк для
добровільного виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
11.08.2011 року державним виконавцем
постановою відкрито виконавче
провадження з приводу виконання
виконавчого листа №2а-9573/08/1370 виданого
07.07.2011 року. Цією ж постановою було
надано строк для добровільного
виконання судового рішення до 24.06.2011
року.

Як передбачено ч.1 ст.76 Закону після
відкриття виконавчого провадження по
виконавчому документу, який зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець відповідно до статті 24
цього Закону визначає йому строк
добровільного виконання рішення.

Наслідки за невиконання згаданих вимог
передбачені частиною другою цієї
статті, згідно якої державний
виконавець застосовує до боржника
штрафні санкції чи інші заходи,
передбачені законодавством, і
призначає новий строк виконання.

Колегія суддів стверджує, що позивачем
не було вчинено будь-яких дій на
виконання рішення суду, а тому
відповідачем правомірно винесено
постанову про накладення штрафу ВП
№28129741від 28.09.2011 року та повторно від
06.10.2011 року, оскільки позивачем без
поважних причин добровільно судове
рішення не виконано та жодних доказів
щодо його виконання відділу не подано.

Крім того згідно з практикою
Європейського суду з прав людини, так
зокрема в справі «Михайленки та інші
проти України» від 03.11.2004 року, Суд
вказав, що відсутність ресурсів для
оплати заборгованості, присудженої
рішенням суду не може бути підставою
для зволікання із його виконанням.

З огляду на наведене апеляційні вимоги
є не аргументованими, а тому не
підлягають до задоволення.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 16
листопада 2011 року в справі №2а-11489/11/1370 -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

В.В. Клюба