Справа № 591/4384/14-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2014 р.Справа № 591/4384/14-аКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області на ухвалу Зарічного районного
суду м. Суми від 23.06.2014р. по справі №
591/4384/14-а

за позовом Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області

до Відділу примусового виконання
рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Сумській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Головне управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області, звернувся до Зарічного
районного суду м. Суми з
адміністративним позовом до Відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області, в якому просив суд
скасувати постанову державного
виконавця від 04.06.2014 року ВП № 42774791 про
накладення штрафу в сумі 680 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 23.06.2014 року адміністративний
позов Головного управління Пенсійного
фонду України в Сумській області -
повернуто позивачу для подачі до
належного суду.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивачем подано апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної ухвали, норм
процесуального права, позивач просить
ухвалу Зарічного районного суду м. Суми
від 23.06.2014 року скасувати та направити
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду справи по суті.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач, зокрема, посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів ч. 2 ст. 18, ч. 6 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ч. 4 ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження", що призвело до
неправильного вирішення питання, а
також на доводи та обставини викладені
в апеляційній скарзі.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення по повернення
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з приписів ч. 2 ст. 18
Кодексу адміністративного судочинства
України та дійшов висновку, що
зазначена адміністративна справа не
підсудна Зарічному районному суду м.
Суми, а тому в силу положень пункту 6
частини 3 статті 108 КАС України позовну
заяву слід повернути позивачеві.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що позивач є стороною виконавчого
провадження, оскаржує постанову
державного виконавця, яка прийнята
державним виконавцем у межах
виконавчого провадження, відкритого на
виконання судового рішення Зарічного
районного суду м. Суми, виконавчий лист
по вказаній справі виданий також
Зарічним районним судом м. Суми.

Частиною четвертою статті 82 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Виходячи з системного аналізу приписів
наведених норм чинного законодавства,
сторони виконавчого провадження,
відкритого за виконавчим документом,
виданим місцевим загальним судом,
можуть оскаржити рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення саме до місцевого
загального суду як адміністративного,
який видав виконавчий лист.

Тим самим, колегія суддів наголошує на
тому, що постанови державного
виконавця в даному випадку слід
розглядати, як рішення державного
виконавця щодо виконання судового
рішення у виконавчому провадженні,
відкритому за виконавчим листом,
виданим місцевим загальним судом як
адміністративним.

У відповідності до ч.1 ст.181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Виконання судового рішення є заключною
стадією судочинства, в якій
реалізується підтверджене судом право
стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про виконавче провадження", учасниками
виконавчого провадження є державний
виконавець, сторони, представники
сторін, експерти, спеціалісти,
перекладачі, суб'єкти оціночної
діяльності - суб'єкти господарювання.

Як визначено у ч. 1 ст. 8 Закону України
"Про виконавче провадження", сторонами
у виконавчому провадженні є стягувач і
боржник.

Відтак, колегія суддів відзначає, що
позивач є стороною виконавчого
провадження, у зв'язку з чим вказаний
позов повинен розглядатись тим судом,
який видав виконавчий документ.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
Законом України від 17.11.2011 р. N 4054-VI до ст.
181 КАС України були внесені зміни,
відповідно до яких адміністративні
справи з приводу рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання ними
рішень судів у справах, передбачених
пунктами 1 - 4 частини першої статті 18
цього Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист.

Згідно з п.п. 4, 5 ч.1 ст. 18 КАС України, в
редакції Закону України від 17.11.2011 р. N
4054-VI, місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг; з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1 - 4 частини першої цієї статті.

Таким чином, визначаючи предметну та
територіальну підсудність справ з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби, необхідно
враховувати, що за приписами пункту 5
частини першої статті 18, частини шостої
статті 181 КАС України адміністративні
справи з приводу рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання ними
рішень судів у справах, передбачених
пунктами 1-4 частини першої статті 18
цього Кодексу, розглядаються місцевим
загальними судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист,
незалежно від статусу позивача у
виконавчому провадженні.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
на момент прийняття оскаржуваної
ухвали, законодавцем чітко визначена
предметна підсудність
адміністративних справ щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця
щодо виконання ними рішень судів у
справах, передбачених пунктами 1 - 4
частини першої статті 18 КАС України.

Отже, у суду першої інстанції були
відсутні підстави для повернення
адміністративного позову Головному
управлінню Пенсійного фонду України в
Сумській області.

Відповідно до ст. 6 КАС України, яка
гарантує право на судовий захист,
зазначено, що ніхто не може бути
позбавлений права на розгляд його
справи в адміністративному суді, до
підсудності якого вона віднесена цим
Кодексом. Кожен має право на участь у
розгляді своєї справи в
адміністративному суді будь-якої
інстанції в порядку, передбаченому цим
Кодексом.

Кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб (ч. 2 ст. 55
Конституції України).

З огляду на встановлені обставини у
справі, колегія суддів дійшла висновку,
що суд першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної ухвали порушив норми
процесуального законодавства,
позбавивши при цьому права позивача на
розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 199 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право,
серед іншого, скасувати ухвалу суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставою для скасування
ухвали суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції є
порушення матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що допущені
судом першої інстанції порушення норм
процесуального права є такими, що
призвели до неправильного вирішення
питання, а тому ухвала Зарічного
районного суду м. Суми від 23.06.2014 року
підлягає скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції на
розгляд зі стадії вирішення питання
про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 199,
п. 4 ч. 1 ст. 204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми
від 23.06.2014р. по справі № 591/4384/14-а
скасувати.

Справу за позовом Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області до Відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області про
скасування постанови направити до
Зарічного районного суду м. Суми на
розгляд зі стадії вирішення питання
про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.