Справа № 2-а/1522/6408/11
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а/1522/6408/11

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Єршова Л.С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О.,
Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси на
постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 07 лютого 2012 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси про
зобов'язання здійснити перерахунок
державної та додаткової пенсії, як
інваліду 2-ї групи, учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, 1 категорії за
травень 2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси подало
апеляційну скаргу на постанову
Приморського районного суду м. Одеси
від 07 лютого 2012 року, в якій просить
скасувати оскаржену постанову та
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Постановою від 07 лютого 2012 року,
ухваленою у відкритому судовому
засіданні, Приморський районний суд м.
Одеси задовольнив адміністративний
позов ОСОБА_1, визнав протиправними дії
відповідача з невиплати позивачу
пенсії за травень 2011 року відповідно до
ст. 50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та зобов'язав відповідача
провести позивачу перерахунок пенсії
за травень 2011 року відповідно до ст. ст.
50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з виплатою різниці між
перерахованим розміром пенсії та
фактично отриманим.

Вимоги апеляційної скарги,
апелянт обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального права, оскільки пенсійні
виплати позивачу проводились у
відповідності до вимог діючого
законодавства.

Ухвалюючи постанову про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
встановив, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
інвалідом ІІ групи, віднесений до 1
категорії, перебуває на обліку у
відповідача та отримує пенсію
відповідно до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Також суд першої інстанції встановив,
що позивач отримала у травні 2011 року
державну та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірах менших,
ніж визначено ст. ст. 49, 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у зв'язку з чим дійшов висновку, що
порушені права позивача мають бути
відновлені.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив правову природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Сторонами по справі не оспорюється той
факт, що позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом ІІ
групи, віднесений до 1 категорії,
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси, та
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
що також підтверджено матеріалами
справи (а.с. 5-6, 7, 8, 9).

Предметом спору є розміри пенсійних
виплат, які позивач отримав у травні 2011
року, а саме:

- розмір державної пенсії, який,
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком;

- розмір додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, який, відповідно до
ст. 50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», має становити 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Також сторонами по справі не
оспорюється той факт, що позивач у
травні 2011 року отримав пенсійні
виплати у розмірах, менших ніж
встановлено ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
що також підтверджено доводами як
письмових заперечень відповідача на
адміністративний позов (а.с. 16-18) так і
апеляційної скарги.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 19, ч. 1, 2, 3
ст. 46 Конституції України, рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008, ст. 49, ст. 50, ч. 4
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ч. 4 ст. 9 КАС
України, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами,
апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції, що при
визначенні розміру основної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, застосуванню підлягають
норми Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не положення постанов
Кабінету Міністрів України № 1 від 03
січня 2002 року, № 530 від 28 травня 2008 року,
№ 654 від 16 липня 2008 року, на які
посилається апелянт та які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про право
позивача на отримання у травні 2011 року
пенсійних виплат в розмірах,
встановлених Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
зазначивши, що підставою для
перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму і
цей перерахунок проводиться з дня
встановлення цього мінімуму.
Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі визначеного законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Таким чином,
новий мінімальний розмір пенсії за
віком залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивача має
визначатися виходячи з мінімальної
пенсії за віком, яка встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, то у
разі збільшення розміру цього
прожиткового мінімуму перерахунок
пенсії позивачеві повинен проводитись
із урахуванням нового розміру
мінімальної пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова - без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч.
1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, 244-2, ч. 5 ст. 254
КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси залишити
без задоволення.

Постанову Приморського районного
суду м. Одеси від 07 лютого 2012 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д.Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
В.Л.Романішин