Справа № 826/9084/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2014 року 09:30
№ 826/9084/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Іщука
І.О. розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барклай-Авто»до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві провизнання протиправними дій,
скасування податкових
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Барклай-Авто»
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі ГУ
Міндоходів у м.Києві про визнання
протиправними дій, скасування
Позовні вимоги мотивовані тим, що
Державною податковою інспекцією у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві на підставі необґрунтованих
висновків акту перевірки № 236-5/3157084 від
29.01.2014 р. прийнято податкове
повідомлення-рішення від 13.02.2014 р. №
порушення граничного строку сплати
узгодженого податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі 1
297,00 грн. та зобов'язано сплатити штраф у
розмірі 229,70 грн. та податкове
р., яким встановлено порушення
граничного строку сплати узгодженого
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 55 394,60 грн. та
зобов'язано сплатити штраф у розмірі 11
Представники позивача в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги та
просили задовольнити їх в повному
обсязі. Обґрунтовуючи позовні вимоги
зазначив, що винесені податкові
повідомлення-рішення є незаконними,
необґрунтованими, нормативно та
документально непідтвердженими.
Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти заявлених
позовних вимог та просив суд відмовити
в їх задоволенні в повному обсязі,
оскільки вважає, що податкові
повідомлення-рішення є правомірними та
винесені з додержанням вимог чинного
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.
В судовому засіданні 28.08.2014 р. сторони
заявили клопотання про подальший
розгляд справи за відсутності
представників сторін в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за
можливе здійснювати подальший розгляд
справи в порядку письмового
Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,
Державною податковою інспекцією у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві проведено камеральну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барклай-Авто» з
питань своєчасності подання
платіжного доручення до установи банку
по сплаті податку на додану вартість за
Перевіркою встановлено порушення п. 203.2
ст. 203 Податкового кодексу України, в
результаті чого, підприємством
допущена несвоєчасна сплата податку на
додану вартість за липень 2013 року.
За наслідками перевірки Державною
податковою інспекцією у Дніпровському
районі ГУ Міндоходів у м.Києві складено
акт від 29.01.2014 р. № 236-15/31570784 та винесено:
1. податкове повідомлення-рішення
позивачу на підставі абз. 1 п. 126.1 ст. 126
Податкового кодексу України за
затримку на 15 календарних днів сплати
грошового зобов'язання в розмірі 2 297,00
грн. зобов'язано сплатити штраф в
розмірі 10 %, тобто у сумі 229, 70 грн. за
платежем: податок на додану вартість;
2. податкове повідомлення - рішення
позивачу на підставі абз. 2 п. 126.1 ст. 126
Податкового кодексу України за
затримку на 165 календарних днів сплати
суми грошового зобов'язання в розмірі 55
394,60 грн. зобов'язано сплатити штраф в
розмірі 20% у сумі 11 078,92 грн. за платежем:
податок на додану вартість.
Вищевказані податкові
повідомлення-рішення відповідачем
було відправлено позивачу та отримано
останнім 03.03.2014 р., що підтверджується
копією рекомендованого повідомлення.
За результатами первинного
адміністративного оскарження, ДПІ у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві прийнято рішення від 08.05.2014 р. №
6342/10/26-15-10-07-12 про результати розгляду
первинної скарги, яким податкові
змін, а первинну скаргу директора ТОВ
«Барклай-Авто» Бєлєєва В.В. від 11.03.2014 р.
№ 11/02-14-01 (вх. від 12.03.2014 р. № 6020/10) - без
За результатами повторного
адміністративного оскарження,
Міністерством доходів і зборів України
прийнято рішення від 29.05.2014 р. №
9533/6/99-99-10-01-02-15, яким податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів у
рішення, прийняте за розглядом
первинної скарги залишено без змін, а
скаргу - без задоволення.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пп. 14.1.179 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання для цілей розділу V цього
Кодексу - загальна сума податку на
додану вартість, одержана (нарахована)
платником податку в звітному
(податковому) періоді.

Частиною 1 ст. 54 Податкового кодексу
України передбачено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Як зазначено в п. 49.1 та п. 49.2 ст. 49
Податкового кодексу України податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за
кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді.

Згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу
України у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Барклай-Авто» було задекларовано
податкові зобов'язання за червень 2013 р.
у сумі 55 442, 00 грн., за жовтень 2013 р. у сумі
10 557,00 грн., листопад 2013 р. у сумі 49 827,00
грн.

08 липня 2013 року позивачем було подано
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3
статті 54 цього Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Так згідно, з п. 203.2 ст. 203 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 203.1 цієї статті для подання
податкової декларації.

Системний аналіз вищенаведених
правових норм свідчить про те, що
платник податків повинен в
установлений законодавством строк
сплатити узгоджену суму грошового
зобов'язання, яку він зазначив у
податковій декларації.

Пунктом 126.1 ст.126 Податкового кодексу
України встановлено, у разі якщо
платник податків не сплачує узгоджену
суму грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних
днів, наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

Відповідно до п. 131.2 ст. 132 Податкового
кодексу України при погашенні суми
податкового боргу (його частини) кошти,
що сплачує такий платник податків, у
першу чергу зараховуються в рахунок
податкового зобов'язання. У разі
повного погашення суми податкового
боргу кошти, що сплачує такий платник
податків, в наступну чергу
зараховуються у рахунок погашення
штрафів, в останню чергу зараховуються
в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує
встановленої цим пунктом черговості
платежів або не визначає її у
платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеного порядку),
контролюючий орган самостійно
здійснює такий розподіл такої суми у
порядку, визначеному цим пунктом.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 21
січня 2013 року по справі № 826/19308/13-а
винесено рішення про стягнення з ТОВ
«Барклай-Авто» (ідентифікаційний код
31570784) податкової заборгованості у
розмірі 1 914,85 грн. до Державного бюджету
України.

Суд враховує пояснення позивача, що ним
погашалася заборгованість відповідно
до вищезазначеної постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва, що
підтверджується платіжними
дорученнями: № 71/15-441 від 04.02.2014 року на
суму 37,06 грн. та № 142 від 12.02.2014 р. на суму
1914,85 грн.

Разом з тим, станом на 08.07.2013 р. у ТОВ
«Барклай» нараховано суму 57 738,00 грн.,
згідно уточнюючого розрахунку
(реєстраційний № від 08.07.2013) до
декларації за квітень 2013 року,
погашення якої здійснено 08.07.2013 р. за
рахунок переплати у сумі 208,36 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 57.

Крім того, позивачем було часткового
погашено заборгованість, що
підтверджується наступними платіжними
дорученнями зі сплати податку на
додану вартість:

- платіжне доручення № 67 від 23.07.2013 р. у
розмірі 2 297, 00 грн. за червень 2013 року;

- платіжне доручення № 77 від 22.08.2013 р. у
розмірі 2 055, 00 грн. за липень 2013 року;

- платіжне доручення № 86 від 24.09.2013 р. у
розмірі 2 011, 00 грн. за серпень 2013 року;

- платіжне доручення № 92 від 21.10.2013 р. у
розмірі 1 549, 00 грн. за вересень 2013 року;

- платіжне доручення № 97 від 25.10.2013 р. у
розмірі 2 401, 00 грн., за вересень 2013 року;

- платіжне доручення № 46 від 21.05.2013 р. на
суму 2326,00 грн. за квітень 2013 року;

- платіжне доручення № 57 від 20.06.2013 р. на
суму 902,00 грн. за травень 2013 року.

Як свідчать обставини справи, сплата по
уточнюючому розрахунку сум від ТОВ
«Барклай Авто» не надійшла, у зв'язку із
чим, кошти, які сплачувалися по
нарахуванням декларацій протягом 2013
року, погашали заборгованість, яка
виникла по уточнюючому розрахунку.

При цьому, суд звертає увагу, що рішення
у справі № 826/19308/13-а винесено у січні 2013
р., доказів оскарження вказаної
постанови суду не надано, натомість
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення винесені у лютому
2014 року.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової служби у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві були прийняті
відповідно до вимог чинного
законодавства, а, отже, у суду відсутні
правові підстави для їх скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем надано
достатні докази, які свідчать що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийнято в межах
повноважень податкового органу та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України, обґрунтовано та
правомірно. В той же час, позивач не
довів обставин в обґрунтування своїх
вимог, в зв'язку з чим суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати не підлягають
задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. У позові Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барклай-Авто»
відмовити.

2. Стягнути решту суми судового збору у
розмірі 1 461 (одна тисяча чотириста
шістдесят одна) грн. 60 коп. на користь
Окружного адміністративного суду м.
Києва (розрахунковий рахунок №4007,
отримувач платежу УДКСУ у Печерському
районі м. Києва, код 38004897, МФО 820019, банк
одержувача ГУ ДКСУ у місті Києві, код
класифікації доходів бюджету 22030001) із
рахунків Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барклай-Авто» ().

3.Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Дніпровському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві області здійснити
стягнення судового збору у розмірі 1
461,60 грн. з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барклай-Авто» ().

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О.Іщук