Справа № 581/577/14-а
Суддя: Бутенко Д. В.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 581/577/14-а
Провадження № 2-а/581/28/14
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2014 року
смт. Липова Долина

Липоводолинський районний суд
Сумської області у складі: головуючого
- судді Бутенка Д.В., при секретарі
судового засідання - Сушка С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Липова
Долина Сумської області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Липоводолинського територіального
центру соціального обслуговування
(надання соціальних послуг)
Липоводолинської районної державної
адміністрації Сумської області, третя
особа без права заявлення самостійних
вимог на предмет спору: ОСОБА_2, про
зобов'язання відновити надання
соціальної послуги, скасування
незаконно складеної картки
індивідуальних потреб і зобов'язання
розробити нову картку з врахуванням
потреб позивача, -

В С Т А Н О В И В
:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
доповнивши який, мотивував його тим, що
14 травня 2014 року наказом директора
Липоводолинського територіального
центру соціального обслуговування
Липоводолинської РДА Хекало В.О. видано
наказ про включення позивача, як
інваліда другої групи загального
захворювання, до відділення
соціально-побутової адаптації
вказаного центру, та з ним було
проведено декілька занять з основ
комп'ютерної грамотності в цій
установі. 11 липня 2014 року від
відповідача на його адресу надійшло
письмове повідомлення про
неможливість проведення в подальшому
зазначених вище занять. Також зазначав,
що відповідно до ст. 31 Закону України
«Про реабілітацію інвалідів в Україні»
інвалід має право брати участь у
розробці реабілітаційних заходів,
однак більшість пунктів наявної в
матеріалах справи картки визначення
індивідуальних потреб громадянина у
соціальному обслуговуванні щодо нього
розроблялась без його відому і без
врахування його інтересів, суперечачи
останнім. Уважаючи дії відповідача
неправомірними, просив суд зобов'язати
останнього відновити проведення
занять з основ комп'ютерної
грамотності і скасувати незаконно
складену картку визначення потреб
інваліда у соціальних послугах,
зобов'язавши відповідача розробити
нову картку з врахуванням його
інтересів.

У судовому засіданні позивач підтримав
доповнений позов в повному обсязі та
додатково суду пояснив про те, що у
травні 2014 року він погодився на
навчання на комп'ютері, які йому були
запропоновані керівником
територіального центру, у наступному
були проведені декілька занять з основ
комп'ютерної грамотності соціальним
працівником ОСОБА_2 (його навчали
набору різних текстів, проведені
навчання користування комп'ютером у
формі відеокурсів, розповідали та
демонстрували як вносити ключові
пошукові слова при пошуці в мережі
Інтернет тощо). Проте коли він почав
цікавитися правовою інформацією в
мережі Інтернет (вивчав права
інвалідів, основи їх реабілітації та
опанування навичок захисту власних
прав) йому таку діяльність заборонили,
письмово повідомивши про закінчення
навчань про основи комп'ютерної
грамотності. Пояснював, що йому
фактично нав'язували набір тексів на
комп'ютері, а курс занять і картка
реабілітації складалася без його
участі й врахування його інтересів
щодо вивчення механізмів захисту його
прав як інваліда, вибору необхідної для
нього інформації. Уточнив, що заняття з
комп'ютерної грамотності проходили в
територіальному центрі кожного
понеділка та середи протягом
червня-липня 2014 року, а перед
отриманням письмової відмови від
проходження занять його інформували
про відключення мережі Інтернет в
центрі, виймався кабель з комп'ютера.

Представник відповідача за посадою
Хекало В.О. позов не визнала та суду
пояснила про те, що на прийомі позивачу
доводилось до відома про те, які
послуги надає очолюваний нею центр,
який не має статусу реабілітаційного
закладу для інвалідів, і йому надано
перелік необхідних документів для
постановлення на облік в
територіальному центрі, які позивач
зібравши, подав їх до керівника центру
(до них включалися: довідка про склад
сім'ї, медичний висновок, заява
інваліда, картка визначення
індивідуальних потреб інваліда, яка не
має статусу реабілітаційної картки,
яка складається без присутності самого
інваліда соціальним працівником).
ОСОБА_1 було закріплено за відділенням
соціально-побутової адаптації
інвалідів та з ним в порядку виключення
та для повного розвитку особистості
соціальним педагогом ОСОБА_2
проводились індивідуальні зайняття з
основ комп'ютерної грамотності (це був
різновид соціально-педагогічної
послуги), також йому надавалися
інформаційні послуги з метою
ліквідації складної життєвої ситуації
(пошук та узагальнення інформації про
вартість житла в смт. Липова Долина з
метою переїзду з с.Побиванка до цього
населеного пункту), а також
соціально-побутові послуги швачки та
перукаря. Підтвердила, що на день
розгляду даної справи в суді наказ про
припинення надання соціальних послуг
позивачу нею, як керівником центру, не
видавався і позивач досі перебуває в
центрі на обліку. Уточнив те, що
конкретний зміст соціальних послуг і
заходи по їх наданню розробляє
визначений соціальний працівник, яким
для позивача була ОСОБА_2

Третя особа без права заявлення
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_2, виступивши на стороні
відповідача, суду пояснила про те, що
вона проводила зайняття з основ
комп'ютерної грамотності в порядку
надання соціальної-педагогічної
послуги як соціальний педагог, у
відділенні соціально-побутової
адаптації. Спочатку вона проводила
бесіди зі ОСОБА_1 із метою виявлення у
нього інтересів, життєвих проблем і
відповідно підбору індивідуальних
підходів до цієї особи. Під час
проведення занять з основ комп'ютерної
грамотності з позивачем вони вивчали
як користуватися комп'ютерною
клавіатурою та мишкою, у програмі Word
набирали різного змісту тексти,
вивчали як користуватися програмою Total
Commander і ярликом програми по виходу до
мережі Інтернет, проглядали відеоуроки
по основам роботи з комп'ютером, було
проведено всього 8 повних занять по
півтори години кожне (фактично кожного
понеділка та середи), і на 9-му занятті
позивач почав вимагати вивчення основ
роботи в мережі Інтернет, про що вона
повідомила керівника центру.
Підтвердила, що позивач вже володів
первинними навичками роботи на
комп'ютері, мав певний досвід його
використання; певної тривалості та
остаточного плану по курсу занять з
основ комп'ютерної грамотності нею не
визначалось, оскільки це все
пов'язувалось кожного разу із
спілкуванням і потребам позивача.

Заслухавши сторін та третю особу,
дослідивши матеріали справи та
з'ясувавши обставини у ній, суд вважає
заявлений позов частково
обґрунтованим, з огляду на
нижченаведене.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01 квітня 2007
року і довічно набув статус інваліда
другої групи загального захворювання
(а.с.2).

14 травня 2014 року позивач особисто
звернувся до начальника управління
праці та соціального захисту населення
Липоводолинської РДА Ткаченка В.О. із
письмовою заявою про отримання
безоплатних соціальних послуг із
прийняттям його на обслуговування до
відділення соціально-побутової
адаптації територіального центру
соціального обслуговування
(далі-центр) для отримання
соціально-побутових,
соціально-педагогічних, інформаційних
послуг. Цього ж дня директор
територіального центру прийняв
рішення про прийняття до відділення
для отримання соціальних послуг
позивача, як інваліда, про що видано
письмовий наказ (а.с.60,61).

14 травня 2014 року соціальним
працівником територіального центру
ОСОБА_5 складена картка визначення
(оцінювання) індивідуальних потреб
громадянина у соціальному
обслуговуванні (наданні соціальних
послуг) відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця с.Побиванка, в якій визначені
індивідуальні потреби отримувача
безоплатних соціальних послуг; а саме:
окреслено три види таких послуг:
соціально-побутові,
соціально-педагогічні, інформаційні
(без визначення конкретних заходів
щодо змісту таких послуг) (а.с.64-65).

З фотокопій журналів обліку роботи
відділення соціально-побутової
адаптації центру та обліку
індивідуальних занять цього
відділення територіального центру з
відвідувачем ОСОБА_1 проглядається
проведення занять соціальним
педагогом ОСОБА_2 із позивачем по курсу
«Основи роботи на ПК» по наступних дням
та по такій тривалості: 26 травня 2014 року
(заняття тривало півтори години з 13 год.
00 хв. по 14 год. 30 хв.), 28 травня 2014 року
(заняття тривало півтори години з 13 год.
00 хв. по 14 год. 30 хв.), 02 червня 2014 року
(заняття тривало з 13 год. 00 хв. по 14 год. 35
хв.), 04 червня 2014 року (заняття тривало
півтори години з 13 год. 00 хв. по 14 год. 30
хв.), 11 червня 2014 року (заняття тривало
півтори години з 13 год. 00 хв. по 14 год. 30
хв.), 16 червня 2014 року (заняття тривало з
13 год. 00 хв. по 14 год. 35 хв.), 17 червня 2014
року (заняття тривало з 13 год. 00 хв. по 14
год. 40 хв.), 23 червня 2014 року (заняття
тривало півтори години з 13 год. 00 хв. по
14 год. 30 хв.) (а.с.30-39).

11 липня 2014 року на адресу позивача
відповідач надіслав лист-повідомлення
про неможливість подальшого
проведення індивідуальних занять з
основ комп'ютерної грамотності у
відділенні соціально-побутової
адаптації через відсутність
відповідної матеріальної бази та
фахівців (а.с.3).

Відповідач згідно з установчими
документами є державною установою зі
статусом юридичної особи, рішення щодо
утворення, ліквідації або
реорганізації якої приймає
Липоводолинська районна державна
адміністрація Сумської області, метою
діяльності центру є соціальне
обслуговування та надання соціальних
послуг громадян, які перебувають у
складних життєвих обставинах і
потребують сторонньої допомоги за
місцем проживання (п.1,2,5 Положення)
(а.с.15-29).

З урахуванням встановлених обставин,
пояснень сторін та третьої особи, суд
вважає, що у даній справі має місце спір
між фізичною особою, отримувачем
соціальної послуги, та суб'єктом
владних повноважень в особі
територіального центру, як надавача
таких послуг, який регулюється Законом
України «Про соціальні послуги» та
прийнятими на його виконання
підзаконними актами.

При зверненні до суду з даним позовом
ОСОБА_1 дотриманий шестимісячний строк,
визначений ст. 99 КАС України.

При вирішенні першої вимоги суд
виходить з нижченаведених норм закону
та висновків.

Засадами надання соціальних послуг є
сприяння особам, які перебувають у
складних життєвих обставинах, які вони
не взмозі подолати, за допомогою
наявних засобів і можливостей,
створення умов для самостійного
розв'язання життєвих проблем, що
виникають, а також попередження
виникнення складних життєвих обставин.
Одними з основних принципів надання
таких послуг є: адресність,
індивідуальний підхід і
добровільність вибору отримання чи
відмови від надання соціальних послуг
(ст. 2,3 Закону України «Про соціальні
послуги»).

З урахування пояснень позивача та
надісланого йому листа-поваідомлення,
суд вважає, що ОСОБА_1 не відмовлявся
від надання соціальної послуги у виді
організації відповідачем
індивідуального навчального процесу
(курсу з «Основ роботи на ПК»), а
відповідач в порушення ст.71 КАС України
не довів те, що він, інформуючи позивача
про фактичне припинення такого
індивідуального заняття, діяв
правомірно (а.с.3). Зокрема, те, що у нього
відсутня чи вийшла з ладу технічна база
для надання такої послуги, чи відсутні
відповідні фахівці для проведення
таких занять, або позивач не виконує
чітко визначені вимоги для одержання
таких послуг тощо, тобто не надано
підтверджуючих документів цьому.

На думку суду, фактичний початок
надання відповідачем вищевказаної
послуги позивачу у виді регулярного
проведення вказаних занять свідчить як
і про наявність відповідної технічної
бази і персоналу в територіальному
центрі, так і про вірно визначену
соціальним працівником індивідуальну
потребу ОСОБА_1 в отриманні такої
послуги з метою усунення складних
обставин по самостійній реалізації
захисту своїх прав, вивченні сучасних
інформаційних технологій. Також
відповідач не навів переконливих
доводів з посиланням на засоби
доказування, які б мотивували фактичні
(дійсні) підстави для припинення
проведення вищевказаних занять з
позивачем, не видавши про це наказу про
припинення надання соціальних послуг,
як це передбачено п.12 Переліку
соціальних послуг, умов та порядку їх
надання структурними підрозділами
Липоводолинського територіального
центру соціального обслуговування
(а.с.20-25). Також, на думку суду, факт
відмови позивача від проходження
подальших занять з основ комп'ютерної
грамотності не може фіксуватися в
односторонньому порядку лише
соціальним працівником шляхом
проставлення відповідної відмітки в
журналі обліку занять, а відповідач не
надав суду заяви чи розписки позивача
про небажання в подальшому особисто
проходити такі зайняття або комісійний
акт фіксації такої відмови ОСОБА_1 від
надання такої послуги, із зазначенням в
якій формі (спосіб) відбулася така
відмова.

Отже, суд вважає, що припинення занять з
позивачем в територіальному центрі
відбулося безвмотивовано і за
відсутності фактичних підстав для
цього, що є неприпустими при наданні
соціальної послуги інваліду.

Ураховуючи це, та приймаючи до уваги те,
що фактично не досягнута мета для
позивача по наданню відповідачем
вищевказаної соціально-педагогічної
послуги, суд вважає за необхідне
зобов'язати відповідача відновити
проведення таких занять з позивачем
кожного понеділка та середи з 13 год. 00
хв. по 14 год. 30 хв. з проведенням курсу
основ роботи в глобальній мережі
Інтернет, як складової занять з основ
комп'ютерної грамотності, вийшовши у
такий спосіб на підставі ч.2 ст.11 КАС
України за межі заявленої вимоги з
метою повноцінного судового захисту
права позивача на отримання соціальної
послуги.

По другій вимозі суд зазначає наступне.

За змістом п.30 Переліку, умов та порядку
здійснення соціального обслуговування
(надання соціальних послуг)
відділенням соціально-побутової
адаптації територіального центру,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 грудня 2009 року
№ 1417, наказу Міністерства праці та
соціальної політики України від 10
червня 2010 року № 135 «Про затвердження
форм документів, необхідних при
оформленні на обслуговування у
територіальному центрі соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг)» картка визначення (оцінювання)
індивідуальних потреб громадянина у
соціальному обслуговуванні (наданні
соціальних послуг) є однією зі
складових документів особової справи
інваліда, якому надаються соціальні
послуги в територіальному центрі,
проте не є актом індивідуальної дії, що
впливає на виникнення чи припинення
прав та свобод таких осіб, і
заповнюється соціальним працівником
на підставі даних опитування,
спостереження та аналізу ряду
документів (медичного висновку про
здатність до самообслуговування,
довідки про склад сім'ї, доходи тощо).
Отже, такий документ складається
виключно в процесі комплексного
узагальнення соціальним працівником
всіх документальних відомостей про
потенційного отримувача послуг ще до
надання самих послуг у відсутності
такої особи без урахування її
зауважень, пропозицій тощо.

На думку суду, позивач реалізував,
надане йому право на вибір форми
соціального обслуговування шляхом
написання заяви про надання соціальної
послуги, первісно не визначивши
конкретного виду соціальної послуги,
яку б він бажав отримувати особисто (не
підкреслив у заяві про їх надання
конкретний вид соціальної послуги)
(а.с.60).

За таких обставин, суд не знаходить
підстав для задоволення даної вимоги в
силу її безпідставності, оскільки
оскаржувана картка складена без
порушень вимог чинного законодавства і
лише зафіксувала у своєму змісті
значущу для подальшого надання
соціальних послуг інформацію.

У зв'язку з цим є непереконливим довід
позивача про те, що в силу норми ст.31
Закону України «Про реабілітацію
інвалідів в України» він має право на
вибір реабілітаційних заходів та вони
повинні визначатися з урахуванням його
потреб, оскільки відповідач не має
статусу реабілітаційної установи,
згідно з його установчими документами
(а.с.15-28), а питання комплексного
регулювання реабілітаційних заходів
визначається нормами Закону України
«Про реабілітацію інвалідів в
Україні», дія якого не поширюється на
порядок і умови надання соціальних
послуг, які є предметом даного
адміністративного спору.

Керуючись ст.ст.2,11, 162,163,165,167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Липоводолинський
територіальний центр соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) Липоводолинської районної
державної адміністрації Сумської
області відновити проведення занять
«Основи роботи на персональному
комп'ютері» зі ОСОБА_1 кожного
понеділка та середи з 13 год. 00 хв. по 14
год. 30 хв. у відділенні
соціально-побутової адаптації
Липоводолинського територіального
центру соціального обслуговування
(надання соціальних послуг)
Липоводолинської районної державної
адміністрації Сумської області з
включенням до таких занять основ
роботи в глобальній мережі Інтернет.

Відмовити у задоволенні вимоги ОСОБА_1
до Липоводолинського територіального
центру соціального обслуговування
(надання соціальних послуг)
Липоводолинської районної державної
адміністрації Сумської області про
скасування незаконно складеної картки
індивідуальних потреб і зобов'язання
розробити нову картку з врахуванням
потреб позивача.

Постанову суду може бути оскаржено до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Липоводолинський районний суд
Сумської області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Д. В. Бутенко