Справа № 810/4817/14
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2014 року
810/4817/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Балаклицького А.І., розглянувши в
порядку письмового провадження в м.
Києві адміністративну справу

за позовомГоловного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Київській
областідоТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Мелікс"прозастосування заходів
реагування,

в с т а н о в и в:

Головне управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Київській області звернулось до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мелікс" про
застосування заходів реагування у
вигляді повного зупинення
експлуатації будівлі ресторану "Хутір"
за адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, с. Віта
Поштова, вул. Набережна, 3-а.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під
час проведення планової перевірки
території та приміщень ресторану
"Хутір" ТОВ "Мелікс" з питань дотримання
вимог законодавства у сферах пожежної
і техногенної безпеки, цивільного
захисту, за результатами якої складено
відповідний Акт перевірки від 25.07.2014
№852, виявлено ряд порушень. З огляду на
викладене, позивач з посиланням на
частину 5 статті 4 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" та пункт 5 частини 1 статті
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України звернувся з даним
позовом до суду.

Відповідачем подано письмові
заперечення, в яких просив суд у
задоволенні позову відмовити з тих
підстав, що висновки Акту перевірки та
доводи адміністративного позову щодо
наявності порушень є такими, що не
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства.

До початку розгляду справи по суті
представники сторін подали до суду
заяви про розгляд справи за їх
відсутності в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження, якщо
всі особи, які беруть участь у справі
заявили клопотання про розгляд справи
за їх відсутності.

За таких обставин, судом визнано за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження на підставі
наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
скорочене провадження застосовується
в адміністративних справах щодо
застосування у випадках, передбачених
законом, заходів реагування у сфері
державного нагляду (контролю), якщо
вони можуть бути застосовані виключно
за судовим рішенням.

Як встановлено судом, відповідно до
наказу Києво-Святошинського районного
відділу ГУ ДСНС України у Київській
області №77 від 20.06.2014 та посвідчення на
проведення перевірки від 04.07.2014 №1037
інспектором Києво-Святошинського РВ ГУ
ДСНС України у Київській області
молодшим лейтенантом служби
цивільного захисту Кальченком М.С. в
період з 04 по 25 липня 2014 року проведено
планову перевірку приміщень та
території ресторану "Хутір" ТОВ "Мелікс"
за адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, село Віта
Поштова, вулиця Набережна, 3-а, стосовно
додержання і виконання вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту.

Під час здійснення перевірки
додержання та виконання вимог
законодавства у сфері пожежної і
техногенної безпеки та цивільного
захисту було встановлено, що ТОВ
"Мелікс" за адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, село Віта
Поштова, вулиця Набережна, 3-а, здійснює
діяльність з порушеннями правил та
норм пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту, які створюють
загрожу життю та здоров'ю людей, а саме:

- п. 6.1.10 НАПБ А.01.001-2004, ДБН В.2.5-56:2010 - не
надано копію акту приймання системи
автоматичної пожежної сигналізації в
експлуатацію;

- п. 6.1.3, п. 6.1.4 НАПБ А.01.001-2004 - не надано
копію договору на технічне
обслуговування системи автоматичної
пожежної сигналізації з
спеціалізованою організацією, яка
отримала ліцензію на право виконання
цих робіт;

- п. 6.2.3.1, п. 6.2.3.3, п. 6.2.3.5 НАПБ А.01.001-2004, п.
7.10 ДБН В.1.1-7-2002 - приміщення будівлі та
територія не обладнано системою
оповіщення про пожежу та гучномовним
зв'язком;

- ст. 8 Закону України "Про пожежну
безпеку" - відповідальну особу за
дотриманням протипожежного стану не
направлено в учбовий центр для
проходження навчання;

- ГОСТ 12.4.009-83 - біля пожежного водоймища
не встановлено вказівник з
освітленням, літерний індекс "ПВ"
згідно ГОСТ 12.4.009-83;

- п. 5.1.34 НАПБ А.01.001-2004 - електромережу не
перевірено на опір ізоляції;

- п. 5.1.7 НАПБ А.01.001-2004 - всі з'єднання
електропроводів, окінцювання,
розгалуження не виконані методом
паяння;

- п. 5.1.29 НАПБ А.01.001-2004 - допускаються
складування горючих матеріалів ближче
1 метра до розподільчих щитів,
електроприладів та приладів опалення;

- п.п. 8.4.4 - 8.4.9 НАПБ А.01.001-2004 - приміщення
та територію не забезпечено
нормативною кількістю первинних
засобів пожежогасіння;

- п. 6.4.19 НАПБ А.01.001-2004 - наявні
вогнегасники не обліковані та не
присвоєні інвентарні номери за
прийнятою на об'єкті системою
нумерації;

- п. 6.4.11, п. 6.4.14 НАПБ А.01.001-2004 - на
території не встановлені пожежні щити
з протипожежним інвентарем згідно
норм;

- п. 6.4.20, п. 6.4.16 НАПБ А.01.001-2004 -
вогнегасники не перезаряджені новим
зарядом, встановити в легкодоступному
місці шляхом підвішування 1,5 м від
рівня підлоги;

- п. 6.4.10 НАПБ А.01.001-2004 - в зазначених
місцях знаходження первинних засобів
пожежогасіння не встановлено вказівні
знаки згідно ГОСТ;

- ГОСТ 12.4.026-76 - приміщення та територію
не забезпечено знаками безпеки згідно
ГОСТ;

- дод. 3.1 таб. 1 ДБН 360-92 - відстані між
будівлями не виконано відповідно до
ДБН;

- п. 2.1 Наказу МНС від 15.08.2007 №557 - не
призначено посадову особу
(відповідальну особу) за організацію
вимог техногенної безпеки у сфері
цивільного захисту;

- п. 3 ПТБ, ст. 25 Закону України №1809, ст. 9
Закону України №1281 - не розроблено та
не затверджено накази, положення,
інструкції, розпорядження щодо
виконання вимог цивільного захисту та
техногенної безпеки; не розроблено
плани заходів для захисту своїх
працівників від надзвичайних ситуацій
техногенного та природного характеру;

- п. 4.5.1 ПТБ - не заведено та не
організовано ведення журналу
реєстрації вступного інструктажу з
питань техногенної безпеки;

- ст. 25 Закону України №1809, п. 3.1.1, п. 4.8.2,
п. 4.10.1, п. 3.2 ПТБ - не розроблено плани
заходів щодо захисту персоналу від
шкідливого впливу надзвичайних
ситуацій техногенного та природного
характеру;

- ст. 25 Закону України №1809, п. 2 ст. 22
Закону України №1859, ст. 8 Закону України
№2245, ст. 9 Закону України №1281, п. 1
Порядку забезпечення - не розроблено
відповідну документацію з організації
видачі засобів індивідуального
захисту працівникам;

- ст. 15 Закону України №1809, п. 4.3 ПТБ - не
обладнано пункт видачі засобів
радіаційного та хімічного захисту
згідно вимог нормативних документів;

- ст. 15 Закону України №1809, п. 4.3 ПТБ, п. 13
Порядку забезпечення - не забезпечено
готовність до виконання покладених на
них завдань адміністрації пунктів
видачі засобів радіаційного та
хімічного захисту;

- ст. 11 Закону України №2245 - не
розроблено та не погоджено відповідно
до чинних нормативно-правових актів
Плану ліквідації аварій (план
локалізації і ліквідації аварійних
ситуацій та аварій).

За результатами перевірки інспектором
Кальченком М.С. був складений Акт
перевірки додержання (виконання) вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту від 25.07.2014 № 832.

Акт перевірки додержання (виконання)
вимог законодавства у сферах пожежної
і техногенної безпеки, цивільного
захисту від 25.07.2014 № 832 отримав 25.07.2014
особисто під підпис директор ТОВ
"Мелікс" Артенян Сергій Меліксетович,
підпис і дата отримання відображені в
акті.

В той же час, судом встановлено, що на
момент проведення перевірки
керівником ТОВ "Мелікс" є директор
Погонченко Лариса Василівна.

Враховуючи те, що під час проведення
позапланової перевірки відповідача
було виявлено ряд порушень вимог
законодавства у сфері пожежної
безпеки, що створює, на думку позивача,
загрозу життю та здоров'ю людей,
позивач звернувся з позовом до суду
щодо застосування заходів реагування у
вигляді повного зупинення
експлуатації будівлі ресторану "Хутір"
ТОВ "Мелікс" за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Віта Поштова, вул. Набережна, 3-а. Також
позивач просив суд визначити спосіб
виконання судового рішення у порядку,
передбаченому наказом МНС України від
21.10.2004 № 130 "Про затвердження Інструкції
про порядок та умови застосування
органами державного пожежного нагляду
запобіжних заходів", зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 08.11.2004 за
№ 1416/10015, шляхом відключення джерела
електроживлення, накладення печаток на
розподільчі електрощити та вхідні
двері ресторану "Хутір" ТОВ "Мелікс" за
адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, с. Віта
Поштова, вул. Набережна, 3-а.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) регулюються Законом України
від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Статтею 1 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності"
передбачено, що державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Посадові особи центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, у разі порушення
вимог законодавства з питань
техногенної та пожежної безпеки, у тому
числі невиконання їх законних вимог,
зобов'язані застосовувати санкції,
визначені законом.

Підставою для звернення центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки,
визначених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки,
передбачених стандартами, нормами і
правилами, під час будівництва
приміщень, будівель та споруд
виробничого призначення;

3) випуск і реалізація
вибухопожежонебезпечної продукції та
продукції протипожежного призначення
з відхиленням від стандартів чи
технічних умов або без даних щодо
відповідності такої продукції вимогам
пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту
персоналу від шкідливого впливу
ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких
застосовуються небезпечні речовини,
паспортів (формулярів) на обладнання та
апаратуру або систем із забезпечення
їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів
індивідуального захисту органів
дихання від небезпечних хімічних
речовин нормам забезпечення ними
працівників суб'єкта господарювання,
їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з
небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до
використання засобів індивідуального
захисту в осіб, які здійснюють
обслуговування потенційно небезпечних
об'єктів або об'єктів підвищеної
небезпеки, а також в осіб, участь яких у
ліквідації наслідків надзвичайної
ситуації передбачена планом
локалізації і ліквідації наслідків
аварій;

9) відсутність на об'єкті підвищеної
небезпеки диспетчерської служби або її
неготовність до виконання покладених
на неї завдань, у тому числі через
відсутність відповідних документів,
приладів, обладнання або засобів
індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за
призначенням аварійно-рятувальної
техніки, засобів цивільного захисту, а
також обладнання, призначеного для
забезпечення безпеки суб'єктів
господарювання;

11) проведення робіт з будівництва
будинків та споруд, розміщення інших
небезпечних об'єктів, інженерних і
транспортних комунікацій, які
порушують встановлений законодавством
з питань техногенної безпеки порядок
їх проведення або проведення яких
створює загрозу безпеці населення,
суб'єктам господарювання, обладнанню
та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи
підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
виконання робіт, надання послуг
здійснюється виключно за рішенням
адміністративного суду.

Відповідно до частини п'ятої статті 4
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.
Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Судом встановлено, що позивач просить
вжити захід реагування у вигляді
повного зупинення експлуатації
будівлі ресторану "Хутір" ТОВ "Мелікс"
за адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, с. Віта
Поштова, вул. Набережна, 3-а. Також
позивач просить суд визначити спосіб
виконання судового рішення у порядку,
передбаченому наказом МНС України від
21.10.2004 № 130 "Про затвердження Інструкції
про порядок та умови застосування
органами державного пожежного нагляду
запобіжних заходів", зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 08.11.2004 за
№ 1416/10015, шляхом відключення джерела
електроживлення, накладення печаток на
розподільчі електрощити та вхідні
двері ресторану "Хутір" ТОВ "Мелікс" за
адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, с. Віта
Поштова, вул. Набережна, 3-а.

Відтак, згідно частиною п'ятою статті 4
Закону України "Про основні засади
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", вжиття
заходів, про які просить позивач
відбувається в іншому порядку, а саме
за вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Слід зазначити, що повноваження
позивача самостійно приймати
відповідні постанови та забороняти
роботу підприємств, передбачені
Інструкцією про порядок та умови
застосування органами державного
пожежного нагляду запобіжних заходів,
затвердженої наказ МНС від 21.10.2004 № 130
(далі - Інструкція №130).

Такі, згідно з пунктом 1.2 Інструкція №
130, ця Інструкція про порядок та умови
застосування органами державного
пожежного нагляду запобіжних заходів
передбачає порядок оформлення
матеріалів при застосуванні органами
держпожнагляду запобіжних заходів,
права посадових осіб органів
держпожнагляду, обов'язки керівників
(власників) об'єктів під час
застосування запобіжних заходів,
порядок та умови їх застосування, а
також здійснення контролю за
дотриманням законності в цій сфері
діяльності.

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції № 130,
головні державні інспектори з
пожежного нагляду міст, селищ міського
типу, районів у містах, районів,
підрозділів пожежної охорони на
договірних об'єктах мають такі самі
права, які визначені в абзацах
третьому, восьмому - десятому пункту 3.2
цієї Інструкції, тільки за письмовим
рішенням територіального органу
держпожнагляду (у кожному окремому
випадку).

Вони також мають право самостійно
зупиняти: об'єкти, перелік яких
визначається територіальним органом
держпожнагляду; проведення
будівельно-монтажних робіт, нагляд за
якими здійснюють місцеві органи
держпожнагляду; реалізацію
пожежонебезпечної продукції; роботу
(експлуатацію) окремих приміщень,
агрегатів, опалювальних приладів,
дільниць електричної мережі,
проведення пожежонебезпечних робіт та
дію виданих дозволів на право
проведення таких робіт.

Згідно з пунктом 4.1 Інструкції № 130,
протягом п'яти робочих днів з дня
складення акта планової (позапланової)
перевірки додержання (виконання)
суб'єктом господарювання вимог у сфері
пожежної безпеки або вручення довідки
за результатами перевірки інших
підконтрольних об'єктів посадова особа
органу держпожнагляду виносить
постанову про застосування запобіжних
заходів.

Натомість, судом встановлено, що за
наслідками Акта перевірки додержання
(виконання) вимог законодавства у сфері
пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту від 25.07.2014 №852
позивачем жодних рішень прийнято не
було.

Законом України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" визначено,
що зазначений закон визначає правові
та організаційні засади, основні
принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю).

Чинним Кодексом цивільного захисту
України регулюються відносини,
пов'язані з захистом населення,
територій, навколишнього природного
середовища та майна від надзвичайних
ситуацій, реагуванням на них,
функціонуванням єдиної державної
системи цивільного захисту, та
визначає повноваження органів
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування, права та
обов'язки громадян України, іноземців
та осіб без громадянства, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності.

Статтею 70 Кодексу цивільного захисту
України визначено підстави для
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів, а
саме: підставою для звернення
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки, до
адміністративного суду - щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є:
недотримання вимог пожежної безпеки,
визначених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;
порушення вимог пожежної безпеки,
передбачених стандартами, нормами і
правилами, під час будівництва
приміщень, будівель та споруд
виробничого призначення; нездійснення
заходів щодо захисту персоналу від
шкідливого впливу ймовірних
надзвичайних ситуацій.

Крім того, згідно з частиною другою
статті 70 Кодексу цивільного захисту
України, повне або часткове зупинення
роботи підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
виконання робіт, надання послуг
здійснюється виключно за рішенням
адміністративного суду.

Відповідно до частини третьої статті 55
Кодексу цивільного захисту України,
забезпечення пожежної безпеки суб'єкта
господарювання покладається на
власників та керівників таких
суб'єктів господарювання.

Згідно з пунктом 12 частини першої
статті 67 Кодексу цивільного захисту
України, до повноважень центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, належить
звернення до адміністративного суду
щодо застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення до повного усунення порушень
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
зупинення проведення робіт, у тому
числі будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежо-небезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо ці порушення створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до частини другої статті 68
Кодексу цивільного захисту України, у
разі встановлення порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, що створює загрозу
життю та здоров'ю людей, посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у
сферах техногенної та пожежної
безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до абзацу 2 статті 5 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", якщо
законом передбачено, що
обґрунтованість вжиття органом
державного нагляду (контролю) заходів
реагування має бути підтверджена
судом, орган державного нагляду
(контролю) звертається до
адміністративного суду з
адміністративним позовом не пізніше
наступного робочого дня з дня видання
(прийняття) відповідного розпорядчого
документа.

Суд зазначає, що статтею 183-6 Кодексу
адміністративного судочинства України
врегульовано особливості провадження
у справах щодо підтвердження
обґрунтованості вжиття суб'єктами
владних повноважень заходів
реагування під час здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності.

Так, відповідно до частини першої
статті 183-6 Кодексу адміністративного
судочинства України, провадження у
справах щодо підтвердження
обґрунтованості вжиття суб'єктами
владних повноважень заходів
реагування на виявлені під час
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності порушення вимог
законодавства у разі, якщо
необхідність такого підтвердження
передбачена законом, здійснюється на
підставі адміністративного позову
суб'єкта владних повноважень, яким
ужито відповідних заходів реагування.

З огляду на вищезазначене, суд
зазначає, що позивачем не дотримано
порядок застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду,
оскільки останній звернувся з позовом
про застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду, а не з
позовними вимогами щодо
обґрунтованості вжиття органом
державного нагляду (контролю) заходів
реагування, як того вимагають норми
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" та Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Норми пункту 5 частини першої статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, на які посилається позивач,
чітко встановлюють можливість
застосування судом заходів реагування
у сфері державного нагляду (контролю)
лише у разі, якщо вони можуть бути
застосовані виключно за судовим
рішенням. Як вже було встановлено судом
до повноважень позивача відноситься
застосування таких заходів, а суд у
таких відносинах може лише підтвердити
обґрунтованість вжиття цих заходів.

Крім того, при прийнятті рішення у
даній справі суд бере до уваги те, що
деякі висновки Акту перевірки
ґрунтуються на законодавстві України,
які втратили чинність, а також на
недостатньо перевірених даних,
оскільки перевірка здійснювалась за
відсутністю уповноваженої особи
відповідача - директора ТОВ "Мелікс"
Погонченко Лариси Василівни.

Також з наданих відповідачем
заперечень на адміністративний позов
встановлено, що останнім призначено
відповідальну особу за дотриманням
вимог протипожежної та техногенної
безпеки у сфері цивільного захисту, що
підтверджується наказом ТОВ "Мелікс"
від 03.01.2014 №7, проведено вимірювання
опору розтікання на основних
заземлювачах, заземлених магістралей і
устаткування, що підтверджується
відповідними протоколами.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про безпідставність позовних вимог
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Київській області та відсутність
підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 11, 14, 69, 70, 71, 86, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову Головного управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Київській області - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Київський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
проголошення лише вступної та
резолютивної частини постанови або
прийняття постанови у письмовому
провадженні - протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя
Балаклицький А. І.