Справа № 2а-9824/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/79759/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В.,
Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., розглянувши
в порядку письмового провадження
касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від
16 лютого 2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18
вересня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління праці
та соціального захисту населення
Рівненської обласної державної
адміністрації про зобов'язання
виплатити одноразову допомогу за
почесне звання України "Мати-героїня",

в с т а
н о в и л а :

У грудні 2011 року позивачка
звернулася до суду із зазначеним
позовом до відповідача. Просила
зобов'язати відповідача виплатити їй
одноразову допомогу у розмірі 8700
гривень за присвоєне її матері ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, почесне
звання України "Мати-героїня"

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 16 лютого 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18
вересня 2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування судових рішень судів
першої та апеляційної інстанцій з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права та ухвалення
нового судового рішення про
задоволення позову.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах, встановлених
ст. 220 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що Указом
Президента України від 5 березня 2010
року № 294 було присвоєно почесне звання
"Мати-героїня" та вручено посвідчення
про присвоєння почесного звання матері
позивачки ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 1 травня 2010 року.

Відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції, з яким
погодився і суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що право на отримання
одноразової виплати за почесне звання
України "Мати-героїня" нерозривно
пов'язане з особою спадкодавця.
Оскільки за життя ОСОБА_5 не подала до
управління соціального захисту
населення за місцем проживання заяву
та необхідні документи для отримання
одноразової винагороди жінкам, яким
присвоєно почесне звання України
"Мати-героїня", зазначені кошти
відповідачем їй не були перераховані,
то ці права та обов'язки припинилися
внаслідок її смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(ст.1218 ЦК України).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не
входять до складу спадщини права та
обов'язки, що нерозривно пов'язані з
особою спадкодавця, зокрема: право на
аліменти, пенсію, допомогу або інші
виплати, встановлені законом.

Відповідно до п. 4 Порядку
використання у 2010 році коштів,
передбачених у державному бюджеті для
виплати одноразової винагороди жінкам,
яким присвоєно почесне звання України
"Мати-героїня", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 червня 2010 року № 417, бюджетні
кошти відповідно до заявок про їх
виділення спрямовуються Міністерству
соціальної політики Автономної
Республіки Крим, Головним управлінням
праці та соціального захисту населення
обласних, Головному управлінню
соціального захисту населення
Київської міської, управлінню праці та
соціального захисту населення
Севастопольської міської
держадміністрацій, які, у свою чергу,
розподіляють їх між управліннями праці
та соціального захисту населення
районної, районної у м. Києві та
Севастополі держадміністрацій,
структурними підрозділами з питань
праці та соціального захисту населення
виконавчого органу міської, районної у
місті ради.

Згідно п. 5 зазначеного Порядку
для отримання винагороди жінка, якій
присвоєно почесне звання, або
уповноважена нею особа подає органу
соціального захисту за місцем
реєстрації такі документи: заяву про
виплату винагороди із зазначенням
способу виплати; копії сторінок
паспорта з даними про прізвище, ім'я та
по батькові, місце реєстрації; копію
посвідчення "Мати-героїня".

Міністерство України у справах
сім'ї, молоді та спорту листом від 6
жовтня 2010 року № 5.1/12138 розяснило, що у
разі, якщо спадкодавиця подала до
місцевого управління праці та
соціального захисту населення усі
необхідні документи для отримання
вищезазначеної винагороди і їй були
перераховані відповідні кошти на її
особистий банківський рахунок або
через державне підприємство поштового
зв'язку, але вона не встигла їх отримати
у зв'язку зі смертю, то лише в такому
випадку одноразова допомога буде
входити до складу спадщини.

За таких обставин, коли, право на
отримання одноразової винагороди за
почесне звання України "Мати-героїня"
нерозривно пов'язане з особою
спадкодавця, а за життя мати позивачки
не подала до управління праці та
соціального захисту населення
Березнівської райдержадміністрації
заяву та усі необхідні документи для
отримання вказаної винагороди, кошти
їй перераховані не були, суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
виплати такої винагороди позивачці та
обґрунтовано відмовили у задоволенні
позову.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу,
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про
незаконність судового рішення,
порушення норм матеріального та
процесуального права безпідставні, не
ґрунтуються на доказах та матеріалах
справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и
л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
16 лютого 2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18 вересня
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк