Справа № 554/11452/14-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем
України

Дата документу 27.08.2014

27 серпня 2014 року Октябрський районний
суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді
Савченка А. Г.

при секретарі
Гречка Є. В.

за участю позивачки
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Полтаві
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Державної автомобільної
інспекції ГУ МВС України у
Харківській області, заінтересована
особа Любіч Станіслав Володимирович -
інспектор державної постової служби
взводу № 6 РДПС Державної
автомобільної інспекції з
обслуговування м. Харкова та області
при ГУ МВС України в Харківській
області про визнання постанови
інспектора ДАІ Любіча С.В. протиправною
та її скасування та закриття
провадження у адміністративній справі,

в с т
а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з цим позовом до відповідача.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що 2 серпня 2014 року вона
керувала автомобілем «CHERRY JAGGI»
державний номерний знак НОМЕР_1 та
рухалась автомобільною дорогою
Київ-Харків, дотримуючись швидкості
руху, встановленої Правилами
дорожнього руху України (далі - Правил).

Під'їхавши до посту ДАІ, що на 429 км в
смт. Валки Харківської області, вона
зупинила автомобіль, але інспектор,
який знаходився біля знаку
«Стоп-контроль», конклюдентними діями
вказав, щоб вона продовжувала рух, що
вона й зробила. Коли вона проїхала
приблизно 7 метрів, її зупинив інший
інспектор, який не відрекомендувався
та не пояснив причини зупинки, а
витребував у неї посвідчення водія і
технічний паспорт на автомобіль, які
вона надала. Після цього він оглянув
багажник, салон автомобіля і почав
вимагати документи у пасажирів, якими
були її батьки, що знаходилися в салоні
автомобіля. Вчинивши ці дії, відповідач
запропонував їй пройти в приміщення
посту ДАІ, де почав складати протокол
про вчинення нею адміністративного
правопорушення, не пояснюючи їй причин
та підстав для цього. На її вимогу після
складення протоколу та надання їй для
підпису пояснити причину його
складання, відповідач зазначив, що вона
порушила вимоги Правил та не
зупинилася на знак «Стоп-Контроль».
Вона з цим не погодилась та зазначила,
що знаку не бачила, оскільки він був
закритий працівниками ДАІ, які біля
нього стояли та один з яких жестом
вказав їй на продовження руху.
Незважаючи на це, відповідач виніс
постанову про накладення на неї
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 255 грн.

Виходячи з цього, вважає себе
невинуватою у вчиненні
інкримінованого їй правопорушення та
просить скасувати постанову про це.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги та
наполягала на їх задоволенні з мотивів,
викладених в позовній заяві.

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
справи в судове засідання не з'явився,
не повідомивши суд про причини неявки,
в зв'яку з чим суд розцінив причину його
відсутності неповажною та розглянув
справу без його участі.

Заслухавши позивача та
дослідивши письмові докази, суд
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Як слідує з матеріалів справи, 2 серпня
2014 року відповідачем було складено
протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП, згідно з яким в цей день
порушниця ОСОБА_1, керуючи автомобілем
«CHERRY JAGGI» державний номерний знак
НОМЕР_1, не виконала вимоги п. 8.4. Правил
та без зупинки проїхала дорожній знак
«Стоп-Контроль» (а. с. 4).

В цей же день відповідачем відносно неї
винесено постанову в справі про
адміністративне правопорушення,
згідно з якою на позивачку накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 255 грн. (а. с. 5).

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - та кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Як слідує із змісту протоколу про
адміністративне правопорушення, до
нього додається тільки постанова в
справі про адміністративне
правопорушення. Із змісту позовної
заяви та протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення
також слідує, що позивачкою були надані
пояснення, згідно з якими вона не
згодна з тим, що вона допустила
порушення Правил, які їй
інкримінуються, однак це не було
враховано відповідачем при оцінці
інкримінованого позивачці порушення
та прийнятті рішення по справі.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23 грудня 2005 року № 14
«Про практику застосування судами
України законодавства по справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху і експлуатації транспорту, а також
про адміністративні правопорушення на
транспорті» встановлено, що зміст
постанови повинен відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В
ній, зокрема, необхідно навести докази,
на підставі яких ґрунтується висновок
про вчинене особою адміністративне
правопорушення, і вказати мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилається правопорушник, або
висловлених останнім доводів.

Не дивлячись на те, що згідно статті 251
КУпАП, доказами по справі являються
також пояснення особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, в постанові, яку
виніс відповідач, не наведена будь-яка
оцінка вказаного доказу та
обґрунтувань на спростування
заперечень позивачки про вчинення нею
адміністративного правопорушення.

В даному випадку єдиним джерелом даних,
що були використані як доказ, є нічим не
підтверджені суб'єктивні припущення
відповідача, викладені в протоколі про
адміністративне правопорушення від 2
серпня 2014 року.

Виходячи з принципу презумпції
невинуватості та ч. 3 ст. 62 Конституції
України про те, що обвинувачення не
може ґрунтуватися на доказах,
одержаних незаконним шляхом, а також на
припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь, суд вважає не доведеною
вину позивача у вчиненні порушення
Правил, яке йому інкримінується, а тому
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що
протокол про вчинення
адміністративного правопорушення
складений з грубими порушеннями вимог
ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в
протоколі про адміністративне
правопорушення, зокрема, повинні бути
зазначені: дата і місце його складення,
посада, прізвище, ім'я по батькові
особи, яка склала протокол; відомості
про особу порушника; місце, час
вчинення і суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення порушника; інші відомості,
необхідні для вирішення справи.
Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка вчинила
адміністративне правопорушення. У разі
відмовлення особи, яка вчинила
правопорушення, від підписання
протоколу, в ньому робиться запис про
це. При складенні протоколу
порушникові роз'яснюються його права і
обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про
що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до Інструкції з оформлення
матеріалів про адміністративні
правопорушення в органах внутрішніх
справ України, затвердженої наказом
МВС України 4 жовтня 2013 року № 950
протокол про адміністративне
правопорушення складається на
спеціальному бланку, що виготовлений
друкарським способом, на якому
проставлено відповідні серія і номер.
Усі реквізити протоколу заповнюються
чорнилами чорного або синього кольору,
крім селевих, розбірливим почерком,
державною мовою. Не допускається
закреслення чи виправлення відомостей,
що заносяться до протоколу, а також
унесення додаткових записів після
того, як протокол підписано особою,
стосовно якої його складено. Протокол
складається у двох примірниках, один з
яких під підпис вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

При складанні протоколу зазначаються:
дата і місце його складення (число,
місяць, рік, населений пункт,
географічна точка); посада, спеціальне
звання, прізвище, ім'я, по батькові
посадової особи, яка склала протокол;
відомості про особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності
(зазначаються повністю (без скорочення)
її прізвище, ім'я та по батькові; число,
місяць і рік народження; місце
народження; місце проживання; місце
реєстрації; найменування підприємства,
установи, організації, де працює (її
посада) або навчається особа; документ,
що посвідчує особу (серія, номер
паспорта, дата видачі й назва ОБС, що
його видав, або серія, номер іншого
документа, що посвідчує особу, яка
вчинила правопорушення (службове чи
пенсійне посвідчення, студентський
квиток), дата видачі й найменування
підприємства, установи, організації, що
його видали); відомості щодо
притягнення особи до адміністративної
відповідальності впродовж року (за
наявності); місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення
(суть адміністративного
правопорушення повинна точно
відповідати ознакам складу
адміністративного правопорушення,
зазначеним у статті КУпАП, за якою
складено протокол); частина
відповідної статті та стаття КУпАП,
згідно з якою передбачена
адміністративна відповідальність за
таке правопорушення; прізвища, місця
проживання свідків і потерпілих, якщо
вони є; пояснення особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

При складанні протоколу особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, роз'яснюються її
права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63
Конституції України, статтею 268 КУпАП,
повідомляється, що справу про
адміністративне правопорушення буде
розглянуто у строки, визначені статтею
277 КУпАП, про що робиться відмітка та
ставиться підпис особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Протокол
підписується уповноваженою посадовою
особою, яка його склала, і особою, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. За наявності свідків
і потерпілих протокол може бути
підписано також цими особами. До
протоколу долучаються інші матеріали
про адміністративне правопорушення
(пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновок експерта,
речові докази, протокол про вилучення
речей і документів, рапорти посадових
осіб, а також інші документи).

Ці вимоги закону ініціатором
складення протоколу були грубо
порушені.

Так, протокол складений
нерозбірливим почерком, суть
правопорушення, яке інкримінується
позивачці, не відповідає ознакам
складу адміністративного
правопорушення, зазначеному у ч. 1 ст. 122
КУпАП, що порушує право на захист особи,
яка притягається до адміністративної
відповідальності. Із змісту протоколу
слідує, що позивачкою порушено вимоги
ч. 1 ст. 122 КУПАП, а саме перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів більш як на
двадцять кілометрів на годину,
порушення вимог дорожніх знаків та
розмітки проїзної частини доріг,
правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, порушення
встановленої для транспортних засобів
заборони рухатися тротуарами чи
пішохідними доріжками. Проте, які ж
саме порушення допустила позивачка, в
протоколі не зазначається.

В протоколі відсутні відомості про те,
що порушниця отримала копію протоколу
про вчинення нею адміністративного
правопорушення, а також, що їй було
повідомлено про порядок і строки
розгляду справи відповідно до статті 277
КУпАП.

Наведене також свідчить і про грубе
порушення відповідачем при
притягненні позивачки до
адміністративної відповідальності її
права на захист, що також є свідченням
незаконності винесеної ним постанови
про накладення адміністративного
стягнення.

На підставі наведеного суд приходить
до висновку про незаконність
притягнення позивачки до
адміністративної відповідальності та
накладення на неї адміністративного
стягнення, а отже незаконності
постанови про це та необхідність її
скасування і часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись статтями 251, 283, 284, 288 КУпАП,
статтями 6, 10, 11, 12, 14, 70, 71, 99, 159-163 КАС
України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги позивачки ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову інспектора державної
постової служби взводу № 6 РДПС
Державної автомобільної інспекції з
обслуговування м. Харкова та області
при ГУ МВС України в Харківській
області Любіча Станіслава
Володимировича від 2 серпня 2014 року
серії ПС 1 № 819689 про притягнення
позивачки до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладення на неї адміністративного
стягнення у виді штрафу у розмірі 255
грн. визнати незаконною та скасувати як
таку.

В іншій частині в задоволенні
позовних вимог відмовити за
безпідставністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяА.Г. Савченко