Справа № 2а-12704/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 р.
Справа № 137586/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 01 серпня 2011
року у справі за позовом Управління
праці та соціального захисту населення
Тернопільської районної державної
адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення
надмірно отриманої соціальної
допомоги,-

В С Т А Н О В
И Л А:

26.05.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення надмірно
виплачених коштів державної допомоги
сім'ям з дітьми в розмірі 1002,6 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
згідно заяви відповідача від 02.07.2007
року їй була призначена допомога на
дітей одиноким матерям. В жовтні 2009
року ОСОБА_1 звернулася про призначення
допомоги по догляду за дитиною до 3-х
річного віку з врахуванням доходів і
подала свідоцтво про народження дитини
(повторно видане) від 19.03.2009 року, в
якому батьком дитини вказано ОСОБА_2 та
змінено прізвище дитини з ОСОБА_3 на
ОСОБА_3. Тому, ОСОБА_1 незаконно отримала
допомогу на дітей одиноким матерям з
01.04.2009 року по 30.09.2009 року в розмірі 1002,60
грн., оскільки вчасно не повідомила
управління про визнання батьківства
ОСОБА_2. Відповідачу було надіслано
повідомлення №27 від 30.11.2009 року про
повернення надміру виплаченої
державної допомоги сім'ям з дітьми
внаслідок подання недостовірної
інформації, але на даний час гроші на
рахунок не поступили.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01 серпня 2011 року
адміністративний позов задоволено.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
не з'ясував повно та всебічно обставин
справи, не взяв до уваги надані
відповідачем докази по суті та не
дослідив їх в судовому засіданні,
просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що висновок суду про те, що ОСОБА_1
втратила право на отримання допомоги
на дітей як одинока матір, посилаючись
на п.49 «Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми» та
на факт, що апелянт подала свідоцтво
про народження дитини повторно від 19
березня 2009 року в якому батьком дитини
вказано ОСОБА_2 неправомірний, оскільки
визнання самого факту ОСОБА_2 батьком
дитини не позбавляє апелянта статусу
одинокої матері і не є підставою
припинення виплати даної допомоги.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року № 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 02.07.2007 року
відповідач ОСОБА_1 звернулася із заявою
до Управління праці та соціального
захисту населення Тернопільської
районної державної адміністрації
згідно якої їй було призначено
допомогу на дитину як одинокій матері.

Відповідно до п.33 Постанови Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 «Про затвердження Порядку
призначення та виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми» (із змінами та
доповненнями) право на допомогу на
дітей мають одинокі матері (які не
перебувають у шлюбі), одинокі
усиновителі, якщо у свідоцтві про
народження дитини (рішенні про
усиновлення дитини) відсутній запис
про батька (матір) або запис про батька
(матір) проведено в установленому
порядку державним органом реєстрації
актів цивільного стану за вказівкою
матері (батька, усиновлювача) дитини.

Перевіривши надані документи, було
виявлено, що батьком дитини визнаний
ОСОБА_2, у зв'язку з чим було припинено
надання соціальної допомоги і підлягає
поверненню соціальна допомога на дітей
одиноким матерям з 01.04.2009 року по 30.11.2009
року у розмірі 1002,60 грн. Даний факт
підтверджується документами, поданими
відповідачкою до матеріалів справи, а
саме, повідомленням про визнання
батьківства (а.с.9) та копією свідоцтва
про народження дитини, виданого
повторно (а.с.10).

Відповідно до п.36 Постанови Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 «Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми» виплата
допомоги припиняється на підставі
поданих обґрунтованих пропозицій
органу опіки та піклування чи
державного соціального інспектора
органу праці та соціального захисту
населення з місяця, що настає за
місяцем, в якому виникли зазначені
обставини, за рішенням органу, який
призначив допомогу.

Враховуючи все вищенаведене,
відповідач зобов'язана повернути
незаконно отриману суму соціальної
допомоги з дня виникнення обставин, що
впливають на умови отримання такої
допомоги в сумі 1002,60 грн. на користь
держави.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки права
позивача порушено і вони підлягають
захисту шляхом задоволення заявлених
вимог.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Тернопільської районної державної
адміністрації залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 01 серпня 2011
року у справі №2а-12704/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М. Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І. Запотічний