Справа № 826/10700/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2014 року 09:51
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі: судді Добрянської Я.І.,
секретаря судового засідання Корніюк
А.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу:
за позовом Державної інспекції України
з контролю за цінами
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трейдом»
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 401 652,69 грн.
за участю представників сторін:
від позивача: Касян О.С. (довіреність №
40-34/26 від 11.03.2014 р.)
від відповідача: Грегуль Н.В.
(довіреність № 01/09/14 від 01.09.2014 р.)
Відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 18.09.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва надійшла позовна заява
Державної інспекції України з контролю
за цінами до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Трейдом»
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 401 652,69 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 25.07.2014 р., відповідно до
вимог п. 4 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суддею
Добрянською Я.І. було відкрито
скорочене провадження в
запропоновано відповідачу у строк до
08.08.2014 року, або у десятиденний строк з
дня одержання копії ухвали про
відкриття скороченого провадження,
надати суду письмові заперечення проти
позову та всі докази на їх
підтвердження, які наявні у
За наслідками зазначеного,
відповідачем 07.08.2014 р. до канцелярії
суду було подано письмове заперечення
на позовну заяву, в якому ТОВ «Трейдом»
зазначає про відсутність правових
підстав для задоволення позовних вимог
позивача щодо стягнення з нього
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 401 652,69 грн.
Зважаючи на викладене, відповідно до ч.
4 ст. 183-2 КАС України, ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
08.08.2014 р., з метою з'ясування всіх
фактичних обставин у справі, що будуть
мати значення при вирішення справи по
суті, було призначено судове засідання
з розгляду адміністративної справи №
засідання представників сторін.
Так, у судовому засіданні 18.09.2014 р.
представник позивача заявлені у
позовній заяві позовні вимоги
підтримав повністю та в судових
дебатах просив суд:
- стягнути з ТОВ «Трейдом» в дохід
- УДК у Святошинському районі м. Києва,
код 21081100, банк одержувача ГУ ДКУ у м.
Києві, МФО 821018, штраф у сумі 401 652,69 грн.
(чотириста одна тисяча шістсот
п'ятдесят дві гривні 69 копійок).
В обґрунтування заявлених позовних
вимог представник позивача зазначив,
що під час здійснення Державною
інспекцією України з контролю за
цінами планової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Трейдом»
з питань дотримання державної
дисципліни цін, позивачем були
проаналізовані оборотно-сальдові
відомості відповідача по рахунку 361 за
період з листопада 2012 р. по жовтень 2013
р., на підставі яких встановлено
отримання відповідачем
необґрунтованої виручки за надання
послуг ТОВ «Трейдом-сервіс» за
договором від 01.02.2010 р. № 01/02-В у розмірі
401 652,69 грн., та вказана сума
необґрунтовано отриманої виручки
підтверджується також документами,
дослідженими Окружним
адміністративним суду м. Києва в
адміністративній справі № 826/1452/14,
зокрема: актами виконаних робіт за
договором від 01.02.2010 р. № 01/02-В,
податковими накладними та
банківськими виписками.
Крім того, як наголосив представник
позивача в судовому засіданні на
обґрунтування заявлених позовних
вимог, зазначеною постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.04.2014 р. по адміністративній справі №
826/1452/14, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.07.2014 р. (а
відповідно до ст. 254 КАС України набрала
законної сили 03.07.2014 р.), підтверджено
правомірність рішення Державної
інспекції України з контролю за цінами
від 19.12.2013 р. № 109 про застосування до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трейдом»
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 401 652,69 грн. за порушення
державної дисципліни цін, а також
висновків, зроблених позивачем щодо
перевірки відповідача з питань
дотримання вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін (тарифів).
Тобто, як зазначив представник
позивача, в даній адміністративній
України з контролю за цінами заявлено
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трейдом»
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 401 652,69 грн., визначених
рішенням позивача від 19.12.2013 р. № 109, яке
було визнано правомірним в судовому
порядку, та відповідне рішення суду
набрало законної сили, а отже підлягає
до виконання на всій території України.

Представник відповідача в судовому
засіданні 18.09.2014 р. зазначив про
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог позивача
щодо стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Трейдом»
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 401 652,69 грн., зважаючи на
пропущення позивачем Державною
інспекцією України з контролю за
цінами шестимісячного строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки право на звернення до
суду із вимогою про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трейдом» штрафу в
розмірі 401 652,69 грн. у Державної
інспекції України з контролю за цінами
виникло ще 30 грудня 2013 р. (після спливу
10-ти денного терміну несплати
відповідачем штрафу, визначеного у
рішенні від 19.12.2013 р. № 109), проте як із
такою позовною заявою позивач
звернувся до суду лише 21 липня 2014 р.,
тобто, як вважає відповідач, із
пропуском шестимісячного строку
звернення до суду.

Також, представник відповідача
зазначив, що таке стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трейдом»
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 401 652,69 грн., визначених у
рішенні Державної інспекції України з
контролю за цінами від 19.12.2013 р. № 109, не
може бути задоволено судом, оскільки
постанова Окружного адміністративного
суду м. Києва від 09.04.2014 р. по
адміністративній справі № 826/1452/14 (яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03.07.2014 р. та відповідно до ст. 254 КАС
України набрала законної сили 03.07.2014 р.),
якою зокрема підтверджено
правомірність рішення позивача від
19.12.2013 р. № 109 про застосування до
відповідача
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 401 652,69 грн., - оскаржена
відповідачем у касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України,
який станом на 18.09.2014 р. кінцевого
рішення по даній справі не приймав.

Крім того, на чому наголошував
представник відповідача в судовому
засіданні 18.09.2014 р., провадження у даній
справі № 826/10700/14 має бути закрито,
оскільки, відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 10
вересня 2014 р. № 442 «Про оптимізацію
системи центральних органів
виконавчої влади» (що набрала чинності
з дня опублікування в газеті «Урядовий
кур'єр» № 169 (5298) від 16.09.2014 р.), було
ліквідовано Державну інспекцію з
контролю за цінами, а функції з
моніторингу динаміки цін (тарифів) на
споживчому ринку покладено на Державну
службу статистики.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України
від 19.01.2013 р. № 19 та Указу Президента
України від 30.03.2012 р. № 236 (зі змінами),
Державна інспекція України з контролю
за цінами (далі - Держцінінспекція) є
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику з
контролю за цінами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
17 Закону України «Про ціни і
ціноутворення», однією із основних
функцій Держцінінспекції України є
виконання контрольно-наглядових
функцій за дотриманням вимог щодо
формування, встановлення та
застосування державних регульованих
цін.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, відповідно до статті 5 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», статті 18
Закону України «Про ціни і
ціноутворення», на підставі пункту 3
завдання 2 Плану роботи Сектору у м.
Києві Держцінінспекції України та
наказу Державної інспекції України з
контролю за цінами від 26.11.2013 р. № 309-13,
уповноваженими посадовими особами
позивача Держцінінспекції України у
період з 27.11.2013 р. по 16.12.2013 р. була
проведена планова перевірка
відповідача ТОВ «Трейдом» з питань
дотримання вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін (тарифів).

За результатами зазначеної перевірки,
16.12.2013 р. уповноваженими посадовими
особами Держцінінспекції України було
складено Акт № 205 перевірки дотримання
вимог щодо формування, встановлення та
застосування державних регульованих
цін, в якому встановлено порушення
відповідачем ТОВ «Трейдом» вимог
законодавства про ціни і ціноутворення
під час формування, встановлення
застосування тарифів на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення.

Зокрема, проведеною перевіркою
встановлено, що відповідач, як виробник
послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення,
надавав зазначені послуги ТОВ
«Трейдом-сервіс» за договором від
01.02.2010 № 01/02-В за вільними цінами, що
суперечить вимогам чинного
законодавства України.

Так, відповідно до статті 13 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», централізоване
водопостачання і водовідведення є
житлово-комунальними послугами.

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги належить до
повноважень органів місцевого
самоврядування, а відповідно до статті
28 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», до
повноважень виконавчих органів
сільських, селищних і міських рад.

Відповідно до частини 2 статті 31 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», виконавці/виробники
здійснюють розрахунки економічно
обґрунтованих витрат на виробництво
(надання) житлово-комунальних послуг і
подають їх органам, уповноваженим
здійснювати встановлення тарифів.

При цьому, вказані розрахунки мають
відповідати вимогам Порядку
формування тарифів на централізоване
водопостачання та водовідведення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869 «Про
забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні послуги».

Таким чином, ціни (тарифи) на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення є державними
регульованими цінами, і відповідач
зобов'язаний був здійснити розрахунок
вказаних цін (тарифів) згідно із
вимогами діючого Порядку та звернутись
до Козинської селищної ради з метою
встановлення цих цін (тарифів)
відповідно до Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Разом з тим, порушуючи норми
законодавства, відповідач не сформував
ціни (тарифи) на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення згідно із вимогами
Порядку формування тарифів на
централізоване водопостачання та
водовідведення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.06.2011 р. № 869, і не звертався до
виконавчого комітету Козинської
селищної ради з метою встановлення цін
(тарифів) на послуги з централізованого
водопостачання і водовідведення, а
застосовував вільні ціни замість
державних регульованих.

Згідно із оборотно-сальдових
відомостей відповідача по рахунку 361 за
період з листопада 2012 р. по жовтень 2013
р., позивачем було встановлено
отримання відповідачем
необґрунтованої виручки за надання
послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення за
договором від 01.02.2010 р. № 01/02-В у розмірі
401 652,69 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
20 Закону України «Про ціни і
ціноутворення», до суб'єктів
господарювання застосовуються
адміністративно-господарські санкції
за порушення вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін - вилучення
необґрунтовано одержаної виручки, що
становить позитивну різницю між
фактичною виручкою від продажу
(реалізації) товару та виручкою за
цінами, сформованими відповідно до
запровадженого способу регулювання
(крім тих, що на постійній основі
надають житлово-комунальні послуги або
мають адресного споживача), та штраф у
розмірі 100 відсотків необґрунтовано
одержаної виручки.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону
України «Про ціни і ціноутворення»,
суми адміністративно-господарських
санкцій зараховуються до державного
бюджету.

Зважаючи на зазначене, відповідно до
пункту 6 частини 1 статті 18 та статті 20
Закону України «Про ціни і
ціноутворення» та частини 9 статті 7
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності»
Держцінінспекцією України було
прийнято Рішення про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
від 19.12.2013 р. № 109, яким передбачено
вилучення у ТОВ «Трейдом» в дохід
бюджету р/р 0009, код 37962074, одержувач
- УДК у Святошинському районі м. Києва,
код 21081100, банк одержувача ГУ ДКУ у м.
Києві, МФО 821018 штраф у сумі 401 652,69 грн.
(чотириста одна тисяча шістсот
п'ятдесят дві гривні 69 копійок).

Відповідно до частини 9 статті 7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності»,
розпорядження або інший розпорядчий
документ органу державного нагляду
(контролю) - обов'язкове для виконання
письмове рішення органу державного
нагляду (контролю) щодо усунення
виявлених порушень у визначені строки.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті
18 Закону України «Про ціни і
ціноутворення», Держцінінспекція
України уповноважена на звернення до
суду з позовами про стягнення до
бюджету коштів у разі прийняття
рішення про порушення вимог щодо
формування, встановлення та
застосування державних регульованих
цін.

Враховуючи викладене вище, та зважаючи
на не сплату відповідачем у
добровільному порядку
адміністративно-господарських санкцій
(штрафу) у сумі 401 652,69 грн., визначених
рішенням Держцінінспекції України від
19.12.2013 р. № 109, позивач був змушений
звернутися за стягненням вказаного
штрафу в судовому порядку до Окружного
адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, а також вивчивши норми
відповідного законодавства, чинного на
момент виникнення даного спору, суд
дійшов до висновку про те, що позовні
вимоги позивача є обґрунтованими та
підлягають до задоволення. зважаючи
зокрема на наступне.

Як було зазначено вище та вказане
підтверджується наявними матеріалами
справи, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.04.2014 р. по адміністративній справі №
826/1452/14, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.07.2014 р.,
підтверджено правомірність Рішення
Державної інспекції України з контролю
за цінами від 19.12.2013 р. № 109 про
застосування до відповідача ТОВ
«Трейдом»
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 401 652,69 грн. за порушення
відповідачем державної дисципліни цін
(за яким саме позивачем заявлено
стягнення з відповідача в даній
адміністративній справі № 826/10700/14), а
також підтверджено правомірність
висновків, зроблених позивачем щодо
перевірки відповідача з питань
дотримання вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін (тарифів).

Відповідно до вимог ст. 254 КАС України,
постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

В даному випадку, постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.04.2014 р. по справі № 826/1452/14 набрала
законної сили з моменту проголошення
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду про залишення
зазначеної постанови без змін, а саме
03.07.2014 р.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно вимог статті 255 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Тобто, в даному випадку, сума
необґрунтовано отриманої відповідачем
ТОВ «Трейдом» виручки у розмірі 401 652,69
грн., визначена в рішенні Державної
інспекції України з контролю за цінами
від 19.12.2013 р. № 109, підтверджується також
документами, дослідженими Окружним
адміністративним суду м. Києва у справі
№ 826/1452/14 (рішення по якій набрало
законної сили 03.07.2014 р.), зокрема: актами
виконаних робіт за договором від 01.02.2010
р. № 01/02-В, податковими накладними та
банківськими виписками, та відповідно
до вимог частини 1 статті 72 КАС України,
зазначені обставини, встановлені
вказаним судовим рішенням, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді даної адміністративної
справи.

Таким чином, як вбачається з наявних
матеріалів справи, в даній
адміністративній справі № 826/10700/14
Державною інспекцією України з
контролю за цінами заявлено позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трейдом»
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 401 652,69 грн., визначених
рішенням позивача від 19.12.2013 р. № 109, яке
було визнано правомірним в судовому
порядку, та відповідне рішення суду
набрало законної сили, а отже підлягає
до виконання на всій території України.

З приводу зазначеного, суд не може
прийняти до уваги посилання
відповідача на неможливість стягнення
з ТОВ «Трейдом»
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 401 652,69 грн., визначених у
рішенні Державної інспекції України з
контролю за цінами від 19.12.2013 р. № 109, з
тих підстав, що постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.04.2014 р. по адміністративній справі №
826/1452/14 (яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.07.2014 р. та
відповідно до ст. 254 КАС України набрала
законної сили 03.07.2014 р.), якою зокрема
підтверджено правомірність рішення
позивача від 19.12.2013 р. № 109 про
застосування до відповідача
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 401 652,69 грн., - оскаржена
відповідачем у касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України,
який станом на 18.09.2014 року кінцевого
рішення по даній справі не приймав, -
оскільки, ухвалою суду касаційної
інстанції (Вищого адміністративного
суду України) від 28.07.2014 р. (К/800/40708/14) про
відкриття касаційного провадження у
справі № 826/1452/14 не зупинялося дії
рішення по зазначеній справі (№ 826/1452/14)
на момент розгляду такої справи в
порядку касаційного провадження, а
відповідно, станом на час розгляду
Окружним адміністративним судом м.
Києва по суті адміністративної справи
№ 826/10700/14 (18.09.2014 р.), рішення по
пов'язаній справі № 826/1452/14 є чинним
(таким, що набрало законної сили), та
підлягає до виконання на всій
території України.

Також, суд не вбачає законних підстав
для задоволення клопотання
відповідача щодо закриття провадження
в даній адміністративній справі №
826/10700/14 виключно з тих підстав, що
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 10 вересня 2014 р. №
442 «Про оптимізацію системи
центральних органів виконавчої влади»
(що набрала чинності з дня
опублікування в газеті «Урядовий
кур'єр» № 169 (5298) від 16.09.2014 р.), було
ліквідовано Державну інспекцію з
контролю за цінами, а функції з
моніторингу динаміки цін (тарифів) на
споживчому ринку покладено на Державну
службу статистики.

Так, в даному випадку, станом на 18.09.2014 р.
(розгляду адміністративної справи №
826/10700/14 по суті), позивач Державна
інспекція України з контролю за цінами
- є зареєстрованою в Єдиному Державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а саме: позивач
станом на 18.09.2014 р. не є ліквідованим, не
перебуває в процесі припинення, та
відомості про юридичну особу є
підтвердженими (витяг з ЄДРПОУ від
18.09.2014 р.).

Таким чином, юридична особа (якою в
даному випадку є позивач Державна
інспекція України з контролю за цінами,
), станом на 18.09.2014 р. не є
ліквідованою, а відповідно, остання
здійснює свої функції державного
(контролюючого та фіскального) органу
до моменту її ліквідації у
встановленому законом порядку та
повної передачі повноважень (прав та
обов'язків) від однієї юридичної особи
(що ліквідована) до іншої юридичної
особи (що утворюється) з метою
продовження здійснення державного
нагляду за суб'єктами господарювання у
сфері державного ціноутворення та
контролю за цінами.

В даному випадку, позивачем також не
відкликалося довіреностей на
відповідних осіб щодо представлення
інтересів Державної інспекції України
з контролю за цінами в судах України, а
отже, представлення уповноваженими
особами за довіреностями інтересів
юридичної особи, яка не є ліквідованою
та відомості про яку містяться в
Єдиному Державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, на
переконання суду є правомірним, а
відповідний позов має бути розглянутий
судом по суті для винесення
об'єктивного та обґрунтованого
судового рішення з метою захисту прав
та інтересів відповідних осіб, права та
інтереси яких були порушені.

Крім того, суд не може прийняти до уваги
посилання відповідача на пропущення
позивачем Державною інспекцією
України з контролю за цінами
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду із даним
позовом, встановленого ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зважаючи на таке.

Як наголошував відповідач, право на
звернення до суду із вимогою про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трейдом» штрафу в
розмірі 401 652,69 грн. у Державної
інспекції України з контролю за цінами
виникло ще 30 грудня 2013 р. (після спливу
10-ти денного терміну несплати
відповідачем штрафу, визначеного у
рішенні від 19.12.2013 р. № 109), проте як із
такою позовною заявою позивач
звернувся до суду лише 21 липня 2014 р.,
тобто, як вважає відповідач, із
пропуском шестимісячного строку
звернення до суду.

Однак, як підтверджується наявними
матеріалами справи, та зазначеного не
було жодними допустимими доказами про
справі спростовано відповідачем, після
оскарження ТОВ «Трейдом» у судовому
порядку рішення Державної інспекції
України з контролю за цінами від 19.12.2013
р. № 109 на суму 401 652,69 грн. (позовна заява
надійшла до Окружного
адміністративного суду м. Києва 05.02.2014
р.), вказане оскаржуване рішення одразу
набуло статусу неузгодженого, за яким
відповідно не може бути заявлено
вимоги щодо стягнення неузгодженого
грошового зобов'язання, до набрання
відповідним судовим рішенням (яким
буде встановлено правомірність такого
рішення суб'єкта владних повноважень)
законної сили, та узгодження в судовому
порядку відповідного грошового
зобов'язання.

Згідно вимог абз. 2 ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог. Для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень щодо справ,
зазначених у пункті 5 частини першої
статті 183-2 цього Кодексу,
встановлюється 15-денний строк, який
обчислюється з дня виявлення суб'єктом
владних повноважень підстав для
звернення до адміністративного суду.
Цим Кодексом та іншими законами можуть
також встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду
суб'єкта владних повноважень.

Так, відповідно до наявних матеріалів
справи, рішення суду за позовною заявою
ТОВ «Трейдом» (від 05.02.2014 р.) до
Державної інспекції України з контролю
за цінами про скасування рішення від
19.12.2013 р. № 109 на суму 401 652,69 грн. (яким
було повністю відмовлено позивачу у
задоволенні позовних вимог та визнано
правомірним рішення Державної
інспекції України з контролю за цінами
від 19.12.2013 р. № 109 на суму 401 652,69 грн.) -
набрало законної сили 03.07.2014 р.

Тобто, з моменту оскарження ТОВ
«Трейдом» рішення Державної інспекції
України з контролю за цінами від 19.12.2013
р. № 109 на суму 401 652,69 грн. (05.02.2014 р.), до
набрання законної сили таким судовим
рішенням (03.07.2014 р.), Державна інспекція
України з контролю за цінами не мала
правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 99
КАС України, для звернення до суду за
стягненням з ТОВ «Трейдом» такої суми
оспорюваних штрафних санкцій у розмірі
401 652,69 грн., та відповідно правомірно,
без порушення встановленого ст. 99 КАС
України шестимісячного строку,
звернулася до суду із вказаним позовом
про стягнення (23.07.2014 р.) після
виникнення відповідних підстав,
передбачених ч. 2 ст. 99 КАС України, а
саме - набрання законної сили рішенням
суду по пов'язаній справі № 826/1452/14
(03.07.2014 р.), яким встановлено
правомірність рішення Державної
інспекції України з контролю за цінами
від 19.12.2013 р. № 109 на суму 401 652,69 грн.

В даному випадку, несплата
відповідачем підтвердженої в судовому
порядку, а відповідно узгодженої суми
штрафних санкцій в розмірі 401 652,69 грн.,
призводить до ненадходження коштів до
Державного бюджету, чим ускладнюється
виконання Державою першочергових
завдань із забезпечення
конституційних прав громадян.

Зважаючи на викладене вище в
сукупності, наявні матеріали справи та
норми наведеного законодавства, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
позивача у повному обсязі.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які підтверджуються достатніми
доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог.
Докази, подані позивачем підтверджують
обставини, на які він посилається.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В даному випадку, позивач, як суб'єкт
владних повноважень, достатніми
доказами по справі довів суду
правомірність заявлених ним позовних
вимог, натомість як відповідач не надав
суду обґрунтованих заперечень,
підтверджених допустимими доказами,
щодо протиправності заявленого до
нього стягнення
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 401 652,69 грн.

Враховуючи викладене вище та керуючись
ст.ст. 69-71, 158-163, 182-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний
суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Трейдом»
(01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 67-Б,
) в дохід бюджету р/р
0009, код 37962074, одержувач - УДК у
Святошинському районі м. Києва, код
21081100, банк одержувача ГУ ДКУ у м. Києві,
МФО 821018, штраф у сумі 401 652,69 грн.
(чотириста одну тисячу шістсот
п'ятдесят дві гривні 69 копійок).

Стягувач - Державна інспекція України з
контролю за цінами (01011, м. Київ, вул.
Арсенальна, 9/11, ).

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя
Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання постанови
в повному обсязі - 23.09.2014 р.