Справа № 2а-5124/12/1470
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2013-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миколаївський окружний
адміністративний суд вул. Заводська,
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 2а-5124/12/1470
Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Мельника О. М.
за участю секретаря судового засідання
Зощака В.В. розглянувши
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Никос-Центр", вул.
доДержавної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби, вул. Г.Петрової , 2-А,
проскасування податкового
повідомлення - рішення від 11.06.2012р. №
Позивач ТОВ «Никос-Центр» звернувся з
позовними вимогами про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки відповідача зроблені в акті
перевірки №819/22-200/25375540 від 27.04.2012р.
стосовно порушень з боку TOB ФІРМА
«НИКОС-ЦЕНТР» вимог п. 198.3 ст.198, п.200.1
ст.200 Податкового кодексу України є
неправомірними, а збільшення суми
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів в розмірі
господарські відносини між TOB ФІРМА
«НИКОС-ЦЕНТР» та контрагентами TOB
«ВСТК» та TOB «ГРАЖДАНПРОМСПЕЦПРОЕКТ»
існували реально, належно виконувались
та підтверджені відповідними
первинними документами.
Відповідач вважає позов таким, що не
підлягає задоволенню з підстав
викладених в письмових запереченнях.
Суд заслухав думку представників
сторін, дослідив та оцінив наявні в
справі докази в їх сукупності та
27.04.2012р. Державною податковою
інспекцією у Заводському районі
м.Миколаєва Миколаївської області
Державної податкової служби проведено
перевірку та складено акт №819/22-200/25375540
від 27.04.2012р. «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки TOB ФІРМА «НИКОС-ЦЕНТР» (код за
податкового законодавства про
здійсненні правових відносин з TOB
2011року, TOB «ГРАЖДАНПРОМСПЕЦПРОЕКТ» (код
На підставі висновків перевірки
відповідачем було прийнято податкове
11.06.2012р., яким TOB ФІРМА «НИКОС-ЦЕНТР» за
порушення п. 198,3 ст.198, п.200,1 ст.200
Податкового кодексу України збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість на
суму 39 076,75грн., з яких 34 083,00грн. сума
основного платежу по податку на додану
вартість та 4 993,75грн. сума штрафних
Суд вважає правову позицію відповідача
хибною, та непідтвердженою жодними
Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 р. N 996-XIV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена підпунктом 1.2
пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.95 р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704,
первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.
Як вбачається з акту перевірки договір
поставки, видаткові накладні,
податкові накладні, банківські
виписки, що свідчать про сплату
Позивачем ПДВ в ціні товару, були
надані при перевірці, чим
спростовуються доводи відповідача про
не надання даних документів.
Крім того, нормами п. 198.3 ст. 198 ПК
України визначено, що податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, … та
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
Відповідно до ст. 198 ПК України: «право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у
тому числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг,
що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
Податкового Кодексу, та складається
з сум податків, нарахованих
(сплачених) платником податку за
ставкою, встановленою пунктом 193.1
статті 193 Податкового кодексу, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг
з метою їх подальшого використання
в оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльності
платника податку; придбанням
(будівництвом, спорудженням)
основних фондів (основних засобів, у
тому числі інших необоротних
матеріальних активів та незавершених
капітальних інвестицій у необоротні
капітальні активи), у тому числі при
їх імпорті, з метою подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку. Право на
нарахування податкового кредиту
виникає незалежно від того, чи такі
товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного
податкового періоду, а також від
того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.
Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.
Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
Податкового Кодексу. …»
Податковий кодекс України та інші
положення законодавства України не
встановлюють та не передбачають
відповідальності платника податків за
дії інших платників, в тому числі
підприємств, установ, організацій, СПД
-фізичних осіб, з якими позивач взагалі
не мав господарських відносин.
Судом в судовому засіданні досліджено
усі первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції, установленим
обставинам надано оцінку з урахуванням
усіх доказів у справі в їх сукупності,
встановлено статус постачальників
товарів (послуг), придбання яких є
підставою для формування податкового
кредиту та сум бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартості. При цьому порушень
податкового законодавства в діях
позивача не встановлено.
Так, згідно договору поставки №07/04 від
07.04.2011 року TOB ФІРМА «НИКОС-ЦЕНТР»
отримало від постачальника TOB «ВСТК»
товар відповідно до видаткової
накладної №31/05 від 31.05.2011 року, отримало
податкову накладну №542 від 31.05.2011 року,
так само і з контрагентом ТОВ
«Гражданпромспецпроект», згідно з
договором поставки №04/07 від 04.07.2011 року
TOB ФІРМА «НИКОС-ЦЕНТР» отримало від
постачальника товар відповідно до
видаткової накладної №29/07-06 від 29.07.2011
від 29.07.2011 року та сплатило вартість
отриманого товару і керуючись вимогами
ст. 198 ПК України включило складу
податкового кредиту суму ПДВ зазначену
в податкових накладних та сплаченого у
вартості придбаного товару.
Порушення, що стосуються заповнення чи
оформлення податкової накладної, чи її
невідповідності вимогам ст.201 ПК
України відповідачем в акті перевірки
Крім того статтею 204 ЦК України
проголошено презумпцію правомірності
правочину відповідно до якої правочин
є правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.
В акті перевірки не зазначено рішення
суду яким встановлено, що договори
укладені між TOB ФІРМА «НИКОС-ЦЕНТР» та
TOB «ВСТК» та між TOB ФІРМА «НИКОС-ЦЕНТР»
та TOB «ГРАЖДАНПРОМСПЕЦПРОЕКТ» або
документи, які свідчать про
господарські взаємовідносини між
підприємствами визнано недійсним.
Доказів звернення до суду з такими
позовами інших податкових органів
відповідачем суду не надано.
Крім того, судом встановлено, та не
заперечувалось в ході судового
розгляду справи відповідачем, що
Позивач використав товар, отриманий
від TOB «ВСТК» та TOB
«ГРАЖДАНПРОМСПЕЦПРОЕКТ»
безпосередньо в господарській
діяльності про що свідчать наступні
докази: договір №8-11-1241 від 19.07.2011р.;
договір №8-11-523 від 30.03.2011р.; договір
субпідряду №03/07 від 18.04.2011р.; додаток до
договору субпідряду; договір
субпідряду №02/07 від 21.02.2011р.; додаток до
договору субпідряду; договір
субпідряду №01/07 від 03.02.2011р.; додаток до
договору субпідряду; подорожній лист №
340316 від 26.08.2011р.; подорожній лист № 015091
від 28.06.2011р.; подорожній лист № 015088 від
22.06.2011р.; подорожній лист №340315 від
18.08.2011р.; подорожній лист №015083 від
01.06.2011р. подорожній лист №015084 від
06.06.2011р.; подорожній лист №015089 від
22.06.2011р.; подорожній лист №015099 від
03.08.2011р.; акт №1 на списання матеріалів
від 05.09.2011р.; акт №5 на списання
матеріалів від 30.09.2011р.; акт №7 на
списання матеріалів від 30.06.2011р.;
накладна № 554 від 03.08.2011р.; накладна №272
від 18.08.2011р.; накладна №256 від 26.08.2011р.;
накладна №247 від 01.06.2011р.; накладна №248
від 02.06.2011р.; накладна вимога на відпуск
матеріалів від 01.06.2011р.; накладна вимога
на відпуск матеріалів від 01.06.2011р.;
накладна вимога на відпуск матеріалів
від 03.08.2011р.; накладна вимога на відпуск
матеріалів від 18.08.2011р.
На підставі даних господарських
операцій та отриманих прибутків
сформував свої податкові зобов'язання
з ПДВ та валовий дохід та сплатив
Зазначене свідчить про незаконність та
безпідставність висновку ДПІ у
Заводському районі м.Миколаєва
стосовно недійсності договорів
укладених TOB ФІРМА «НИКОС-ЦЕНТР» з
контрагентами TOB «ВСТК» та TOB
«ГРАЖДАНПРОМСПЕЦПРОЕКТ».
Так, з досліджених в судовому засіданні
доказів вбачається наявність як у
позивача, так і у зазначених суб'єктів
господарювання, з якими позивач мав
господарські відносини, реальної
ділової мети, пов'язаної зі здійсненням
зазначених господарських операцій і
отриманням прибутку (доходу).
Порушення прямим контрагентом
позивача порядку здійснення
господарської діяльності, не може
впливати на результати діяльності
позивача та не можуть бути підставою
для притягнення його до
відповідальності, оскільки будь-яка
юридична відповідальність особи
згідно до ст.61 Конституції України має
індивідуальний характер. Тому до
відповідальності повинен бути
притягнутий саме правопорушник, а не
Крім того, органами державної
податкової служби по TOB «ВСТК» ТА ТОВ
«Гражданпромспецпроект», які
здійснюють свою господарську
діяльність, як вважає відповідач, з
порушенням вимог чинного
законодавства України, до теперішнього
моменту взагалі не були прийняті всі
передбачені вимогами чинного
законодавства України заходи щодо
забезпечення стягнення та надходження
до Державного бюджету України сум
бюджетної заборгованості з ПДВ.
Так, положення Податкового кодексу
України від 02.12.2010р. №2755-VI визначають
право органів державної податкової
- визначення сум податкових та
грошових зобов'язань (ст.54);
- податкової застави на майно
платника податків та продажу майна, що
перебуває у податковій заставі (ст.ст.
- застосування штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) та
нарахування пені (ст.ст. 109 - 132).
Зазначені можливості стосовно TOB
«ВСТК» ТА ТОВ «Гражданпромспецпроект»
органами державної податкової служби
реалізовані не були, жодного з доказів
вчинення зазначених заходів органами
державної податкової служби
відповідачем надано не було.
Крім того, 13.07.2012 р. постановою
Заводського районного суду м.Миколаєва
по справі про адміністративне
правопорушення в відношенні керівника
Позивача ОСОБА_1 по ч.1 ст. 163-1 КУоАП
(порушення порядку ведення податкового
обліку) було закрито провадження по
справі за відсутністю в діях ОСОБА_1
складу адміністративного
У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою ці
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Відповідно до вимог ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
З урахуванням вищенаведеного,
враховуючи ненадання Відповідачем
належних та допустимих доказів
порушення Позивачем норм податкового
законодавства і, відповідно, доказів
законності прийнятого Відповідачем
податкового повідомлення-рішення
підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати
Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю ФІРМА «НИКОС-ЦЕНТР»
Постанова набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення встановлених строків
залишається без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Суддя
О.М. Мельник