Справа № 2а-1670/3721/11
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року м.
ПолтаваСправа № 2а-1670/3721/11

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Панькіної А.С.,

представника відповідача - Дудецької
С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Полтавського
районного центру зайнятості
Полтавської області про визнання
протиправним та скасування наказу від
9 грудня 2010 року № 58, -

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2011 року ОСОБА_3 /надалі -
позивач/ звернулась до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовом до Полтавського районного
центру зайнятості Полтавської області
/надалі - відповідач; Полтавський РЦЗ/
про визнання протиправними та
скасування акту розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" № 155 від 09.12.2010 року та
наказу № 58 від 09.12.2010 року "Про
повернення допомоги по безробіттю
ОСОБА_3".

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що наказ № 58 від 09.12.2010 року
"Про повернення допомоги по безробіттю
ОСОБА_3" є протиправним та підлягає
скасуванню. Вказано, що позивачем
подано до Полтавського РЦЗ довідку про
середню заробітну плату (дохід) (для
розрахунку виплат на випадок
безробіття), у якій зазначено розмір
доходу позивача за жовтень 2009 року, що
відповідає фактично нарахованій
заробітній платі.

Постановою Полтавського
окружного адміністративного суду від 02
червня 2011 року, яка залишена без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.08.2011 року,
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Полтавського районного центру
зайнятості про визнання протиправними
та скасування акту, наказу задоволено.
Наказ Полтавського районного центру
зайнятості № 58 від 9 грудня 2010 року
визнано протиправним та скасовано.
Провадження по справі в частині
позовних вимог про визнання
протиправними та скасування акту
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" № 155 від 9 грудня 2010
року закрито.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 23 липня 2014 року
касаційну скаргу Полтавського
районного центру зайнятості
задоволено частково. Ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2011
року скасовано. Постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 2 червня 2011
року змінено. Скасовано постанову в
частині визнання протиправним та
скасування наказу Полтавського
районного центру зайнятості від 9
грудня 2010 року № 58, а справу у цій
частині направлено на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції. У
решті постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 2
червня 2011 року залишено без змін.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 11 серпня 2014
року дану справу прийнято до
провадження в частині визнання
протиправним та скасування наказу
Полтавського районного центру
зайнятості від 9 грудня 2010 року № 58.

Позивач у судове засідання 10.09.2014 не
з'явився, надіслав до суду клопотання
про розгляд справи за його відсутності.
У судовому засіданні 27.08.2014 позивач
підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував, просив відмовити у
задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, дійшов
наступних висновків.

Судом встановлено, що 02.12.2009 ОСОБА_3
звернулася до Полтавського РЦЗ із
письмовою заявою про надання статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю /а.с. 179/.

Наказом Полтавського РЦЗ від 02.12.2009 №
НТ091202 позивачу надано статус
безробітного з 02.12.2009 та призначено
допомогу по безробіттю.

Як вбачається з персональної картки
ОСОБА_3, позивач була знята з обліку у
Полтавському РЦЗ 09.10.2010 /наказ № НТ101011
від 11.10.2010/ на підставі абз. 9 пп. 1 п. 20
Порядку реєстрації, перереєстрації та
ведення громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 14.02.2007
року № 219 /зворот а.с. 182/.

Згідно довідки Полтавського РЦЗ сума
виплаченої допомоги по безробіттю
ОСОБА_3 за період з грудня 2009 по жовтень
2010 складає 9234 грн. 40 коп. /а.с. 178/.

У зв'язку з отриманням результатів
звірки даних автоматизованого
міжвідомчого інформаційного обміну
даних за 4 квартал 2009 між Пенсійним
фондом України та Державним центом
зайнятості відповідачем проведено
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", за результатами
якого складено акт від 09.12.2010 № 155
/а.с. 46/.

У даному акті від 09.12.2010 № 155
зафіксовано, що відповідно до
автоматизованого міжвідомчого
інформаційного обміну даних за 4
квартал 2009 року між Пенсійним фондом
та Державним центом зайнятості та
листа № 125 від 19.11.2010 КП "Спектр"
Тахтаулівської сільської ради
встановлено, що довідку про доходи № 348
від 02.11.2009, що видана ОСОБА_3 в
реєстрації вихідної кореспонденції КП
"Спектр" Тахтаулівської сільської ради
не виявлено; ОСОБА_3 перебувала на
обліку як безробітна у Полтавському
РЦЗ з 02.12.2009 по 09.10.2010. Відповідач
дійшов висновку, що позивачем порушено
приписи п.п. 1 п. 20 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення громадян,
які шукають роботу, і безробітних,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14.02.2007 № 219.

На підставі акту перевірки від 09.12.2012 №
155 Полтавським РЦЗ видано наказ від
09.12.2010 № 58 "Про повернення допомоги по
безробіттю гр. ОСОБА_3", пунктом 1 якого
наказано вжити заходів по поверненню
коштів в сумі 9234 грн. 40 коп., виплачених
безробітній ОСОБА_3 як допомога по
безробіттю протягом 10 робочих днів
після ознайомлення безробітної з цим
наказом /а.с. 183/.

Позивач не погодився з наказом від
09.12.2010 № 58 "Про повернення допомоги по
безробіттю гр. ОСОБА_3", у зв'язку з чим
звернувся до суду з даним позовом, у
якому просить визнати протиправним та
скасувати наказ № 58 від 09.12.2010 "Про
повернення допомоги по безробіттю
ОСОБА_3".

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному наказу
від 09.12.2010 № 58, суд дійшов наступних
висновків.

Спеціальним законом, що визначає
правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття є Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" /у редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
надалі - Закон/.

Так, згідно зі статтею 6 цього
Закону право на матеріальне
забезпечення на випадок безробіття
(далі - забезпечення) та соціальні
послуги мають застраховані особи.
Право на забезпечення та соціальні
послуги за цим Законом мають також
незастраховані особи, які вперше
шукають роботу, інші незастраховані
особи у разі їх реєстрації в
установленому порядку як безробітних.
Громадяни України, які працюють за
межами України та не застраховані в
системі соціального страхування на
випадок безробіття країни, в якій вони
перебувають, мають право на
забезпечення за цим Законом за умови
сплати страховику страхових внесків,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України. Особи, які забезпечують
себе роботою самостійно (члени творчих
спілок, творчі працівники, які не є
членами творчих спілок), фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності
мають право на забезпечення за цим
Законом за умови сплати страховику
страхових внесків. Працюючі пенсіонери
у разі звернення до державної служби
зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні мають право на
соціальні послуги щодо пошуку
підходящої роботи, перенавчання та
підвищення кваліфікації, а також на
інформаційні та консультаційні
послуги, пов'язані з працевлаштуванням.

Відповідно до частини 1 статті 7
Закону видами забезпечення за цим
Законом є: допомога по безробіттю, у
тому числі одноразова її виплата для
організації безробітним
підприємницької діяльності; допомога
по частковому безробіттю; матеріальна
допомога у період професійної
підготовки, перепідготовки або
підвищення кваліфікації безробітного;
допомога на поховання у разі смерті
безробітного або особи, яка перебувала
на його утриманні.

Судом встановлено, що 02.12.2009 ОСОБА_3
звернулася до Полтавського РЦЗ із
письмовою заявою про надання статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю /а.с. 179/ та наказом
Полтавського РЦЗ від 02.12.2009 № НТ091202
позивачу надано статус безробітного з
02.12.2009 та призначено допомогу по
безробіттю.

При цьому, позивачем подано до
Полтавського РЦЗ довідку про середню
заробітну плату (дохід) (для розрахунку
виплат на випадок безробіття), видану
КП "Спектр" за вих. № 348 від 02.11.2009. У
даній довідці, зоврема, зазначено
розмір заробітної плати ОСОБА_3, що
враховується для розрахунку середньої
заробітної плати за жовтень 2009 у
розмірі 1711 грн. 94 коп. /а.с. 35/.

Разом з тим, за результатами
звірки з Пенсійним фондом України
відповідачем встановлено розбіжність
між сумою отриманого доходу ОСОБА_3 за
жовтень 2009, зазначеного у довідці вих.
№ 348 від 02.11.2009 та відомостями
Пенсійного фонду України /а.с. 43/.

Вищим адміністративним судом України в
ухвалі від 23.07.2014 по даній справі
вказано, що суди попередніх інстанцій
при розгляді справи не встановили та не
дали належної оцінки тим обставинам, що
довідка про середню заробітну плату
від 2 листопада 2009 року за
вих. № 348 підписана головним
бухгалтером КП "Спектр" ОСОБА_4, яка на
час видання цієї довідки була
звільнена з роботи 30 жовтня 2009 року (а.с.
45); в книзі реєстрації вихідної
документації КП "Спектр" зазначена
довідка за тими датою та номером не
зареєстрована (а.с.52). Крім цього, суди
не з'ясували, у якому розмірі було
фактично виплачено позивачу заробітну
плату у жовні 2009 року.

Частиною 5 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов'язковими
для суду першої чи апеляційної
інстанції при розгляді справи.

Відповідно до пункту 22 Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 № 1266 /у
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, надалі - Порядок
№ 1266/ довідка про середню заробітну
плату видається роботодавцем за
вимогою застрахованої особи або
робочих органів виконавчих дирекцій
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
підставі платіжних відомостей та інших
документів про нараховану заробітну
плату.

Пунктом 26 Порядку № 1266 передбачено,
що робочі органи виконавчих дирекцій
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
мають право перевіряти обґрунтування
видачі довідок про середню заробітну
плату, достовірність зазначених у них
відомостей шляхом звіряння даних,
зазначених у довідках, з відомостями
про нараховану заробітну плату на
підприємствах, в установах чи
організаціях або з базою даних
персоніфікованого обліку
застрахованих осіб Пенсійного фонду та
базою даних ДПА.

Згідно пункту 25 Порядку № 1266 довідка
про середню заробітну плату (дохід), з
якої сплачено страхові внески, для
розрахунку страхових виплат
складається за формою згідно з
додатками 2 - 6.

Зокрема, додатком 3 до Порядку є форма
довідки про середню заробітну плату
(дохід) (для розрахунку виплат на
випадок безробіття).

Згідно вказаного додатку 3 до Порядку
обов'язковим реквізитом вказаної
довідки є дата та вихідний номер
довідки. Довідка підписується
керівником підприємства та головним
бухгалтером, підписи яких
посвідчуються печаткою підприємства.

У довідці КП "Спектр" про середню
заробітну плату (дохід) (для розрахунку
виплат на випадок безробіття) вих. № 348
від 02.11.2009, яка була подана позивачем до
Полтавського РЦЗ та підписана особисто
ОСОБА_3 як керівником підприємства,
вказано дату та вихідний номер довідки:
вих. № 348 від 02.11.2009. Однак, в книзі
реєстрації вихідної документації КП
"Спектр" зазначена довідка за вказаними
датою та номером не зареєстрована, що
підтверджується копією витягу з книги
реєстрації вихідної документації,
копією листа КП "Спектр" № 125 від 19.11.2010,
копією доповідної записки директора КП
"Спектр" від 15.04.2011 /а.с. 45, 52, 61/.

Крім того, довідка КП "Спектр" вих. № 348
від 02.11.2009 підписана головним
бухгалтером ОСОБА_4, яка на час видання
цієї довідки була звільнена з КП
"Спектр" 30.10.2009, що підтверджується
листом КП "Спектр" № 125 від 19.11.2010 /а.с. 45/.

Таким чином, позивачу як керівнику КП
"Спектр" та особі, яка особисто
підписала та видала вказану довідку,
було достовірно відомо про зазначення
у вказаній довідці недостовірних
відомостей щодо реєстрації довідки, а
також про те, що довідка підписана від
імені посадової особи головного
бухгалтера КП "Спектр" громадянкою
ОСОБА_4, яка на час видачі вказаної
довідки фактично була звільнена з
посади головного бухгалтера та немала
жодних повноважень на підписання
вказаної довідки.

Матеріалами справи підтверджено, що КП
"Спектр" нараховано ОСОБА_3 заробітну
плату за жовтень 2009 в розмірі 896 грн. 83
коп. /а.с. 187, 188/, яка фактично була
виплачена у листопаді 2009 /а.с. 55, 56/.

Згідно довідки КП "Спектр" № 130 від
05.09.2014 заробітна плата позивача за
жовтень 2009 до сплати склала 864 грн. 55
коп. /а.с.188/.

Позивачем у судовому засіданні 27.08.2014
надано пояснення, за змістом яких
встановлено, що ОСОБА_3 фактично
отримала заробітну плату за жовтень 2009
у грудні 2009.

Таким чином, позивач, отримавши
заробітну плату за жовтень 2009
достовірно знала про те, що розмір
заробітної плати за жовтень 2009 є значно
меншим за розмір заробітної плати, що
зазначений у довідці вих. № 348 від
02.11.2009, яка була підписана особисто
позивачем та надана ОСОБА_3 до
Полтавського РЦЗ. Однак, про вказану
обставину позивач Полтавський РЦЗ не
повідомила.

Відповідно до положень частини 2, 3
статті 36 Закону України від 02.03.2000 №
1533-III "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" /у редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин/
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Таким чином, позивач у грудні 2009
подала до Полтавського РЦЗ довідку про
середню заробітну плату (дохід) (для
розрахунку виплат на випадок
безробіття) вих. № 348 від 02.11.2009,
підписану позивачем та ОСОБА_4, яка не
мала повноважень на підписання
вказаної довідки, довідку не
зареєстровану у встановленому порядку,
а також не повідомила Полтавський РЦЗ
про те, що розмір заробітної плати за
жовтень 2009, зазначений у довідці не
відповідає розміру фактично отриманої
позивачем заробітної плати за жовтень
2009, а отже відомості, зазначені у
довідці про доходи, є недостовірними.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позивачем порушено приписи статті
статті 36 Закону України від 02.03.2000 №
1533-III "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття".

Пунктом 7 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого спільним
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України, Державної
податкової адміністрації України,
Пенсійного фонду України від 13.02.2009 №
60/62, визначено, що рішення про
повернення коштів особою чи
роботодавцем оформлюється наказом.
Протягом двох робочих днів після
прийняття рішення центр зайнятості
надсилає особі чи роботодавцю
рекомендованим листом повідомлення
про необхідність протягом 15
календарних днів з дня отримання
повідомлення повернути незаконно
виплачені кошти.

За період з 02.12.2009 по 02.12.2010 під час
перебування на обліку як безробітної в
Полтавському РЦЗ позивачем отримано
дохід у розмірі 9234 грн. 40 коп., що
підтверджується довідкою Полтавського
РЦЗ від 03.09.2014 № 676 /а.с. 178/.

09.12.2010 Полтавським РЦЗ видано наказ № 58
"Про повернення допомоги по безробіттю
гр. ОСОБА_3", пунктом 1 якого наказано
вжити заходів по поверненню коштів в
сумі 9234 грн. 40 коп., виплачених
безробітній ОСОБА_3 як допомога по
безробіттю протягом 10 робочих днів
після ознайомлення безробітної з цим
наказом /а.с. 183/.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що оскаржуваний наказ № 58
від 09.12.2010 "Про повернення допомоги по
безробіттю ОСОБА_3" прийнятий на
підставі, у межах повноважень, у спосіб,
що передбачені законодавством України
та обґрунтовано.

Таким чином, позовні вимоги про
визнання протиправним та скасування
наказу № 58 від 09.12.2010 "Про повернення
допомоги по безробіттю ОСОБА_3"
необґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Полтавського
районного центру зайнятості
Полтавської області про визнання
протиправним та скасування наказу від
9 грудня 2010 року № 58 - відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 15
вересня 2014 року.

Суддя
С.С. Сич