Справа № 592/10905/13-а (2а/592/380/13)
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/22982/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Головчук С.В., Ємельянової
В.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області, Комісії з питань
підтвердження періодів роботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах або за
вислугу років Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2014 року та постанову Ковпаківського
районного суду м.Суми від 26 листопада
2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив:

- визнати дії ГУПФ України в Сумській
області щодо відмови ОСОБА_4 в
зарахуванні до пільгового стажу
періодів роботи на Куп'янському
комбінаті будівельних матеріалів на
посаді начальника крейдового кар'єру у
період з 01.02.1983 р. по 27.12.1995 р.
неправомірними;

- зобов'язати ГУПФ України в Сумській
області зарахувати ОСОБА_4 період
роботи з 01.02.1983 року по 27.12.1995 року
начальником крейдового кар'єру на
Куп'янському комбінаті будівельних
матеріалів до загального трудового
стажу роботи, який дає право на
пільгове пенсійне забезпечення;

- призначити і виплачувати ОСОБА_4,
пенсію за віком на пільгових умовах (за
Списком № 2) з 01.10.2013 року.

Постановою Ковпаківського районного
суду м. Суми від 26 листопада 2013 року
адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позивач має право на
призначення пенсії на пільгових
умовах, відповідно до п «б» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», так як згідно записів у
трудовій книжці має стаж роботи понад 36
років, з яких 12 років та 10 місяців
працював на работах зі шкидливими і
важкими умовами праці, які підпадають
під Список № 2, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 16.01.2003
року № 36.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2014 року апеляційну скаргу ГУПФ України
в Сумській області задоволено
частково, а саме постанову
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 26.11.2013 року скасовано в частині
задоволення позовних вимог про
зобов'язання ГУПФ України в Сумській
області щодо призначення і виплати
позивачу пенсії за віком на пільгових
умовах за Списком №2 з 01.10.2013 року та
ухвалено в цій частині нову постанову,
якою в задоволенні даних позовних
вимог відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, частково
скасовуючи рішення суду першої
інстанції, мотивував своє рішення тим,
що згідно Постанови Правління
Пенсійного фонду України «Про
затвердження Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до повноважень Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області не входить
призначення та виплата пенсії за віком
на пільгових умовах. В іншій частині
погодився з висновками суду першої
інстанції.

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанції,
як таких, що постановлені із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, ухвалити нову постанову, якою у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

У доводах касаційної скарги, скаржник
зазначає, що висновки судів попередніх
інстанцій про те, що позивач має право
на зарахування до пільгового стажу
відповідних періодів роботи, що дають
право на пільгове пенсійне
забезпечення, суперечить
законодавству, оскільки за Списком № 2
не передбачені роботи та посада
начальника цеху по добуванню крейди та
виробництва вапна.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Позивач згідно копії трудової книжки
розпочав трудову діяльність з 02.08.1977
року. За цей час працював на різних
роботах та різних підприємствах, як зі
звичайними, так і з шкідливими умовами
праці. Як зазначено на сторінці 7
трудової книжки, з 01.04.1980 року по 31.01.1983
року працював гірничим майстром
пісочного кар'єру, з 01.05.1983 року по 21.08.1992
року начальником цеху по добуванню
крейди та виробництву вапна, з 22.08.1992
року по 27.12.1995 року начальником цеху по
добуванню крейди та виробництві вапна
(а.с. 7-9), що також підтверджується
довідкою № 169 від 23.06.2001 року та
архівним листом №08-35/529 від 19.06.2013 року
(а.с. 11-12).

28.08.2013 року позивач звернувся із заявою
про підтвердження стажу роботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області.

Листом від 08.10.2013 року ОСОБА_4
повідомлено, що рішенням від № 2 01.10.2013
року Комісії з питань підтвердження
стажу роботи на посадах, що дають право
на призначення пенсії на пільгових
умовах або за вислугу років ГУПФ
України в Сумській області йому
підтверджено за Списком № 2,
затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173,
стаж роботи в Куп'янському комбінаті
будівельних матеріалів, в подальшому
реорганізованому у ВАТ «Силікат», що
ліквідовано без визначення
правонаступника: з 04.01.1980 року по 31.01.1980
року - гірничим майстром вапнякового
цеху та з 01.02.1983 року по 01.05.1983 року -
начальником крейдового кар'єру. Разом з
тим відмовлено у підтвердженні стажу
роботи, за періоди: з 01.04.1980 року по
31.01.1983 року гірничим майстром пісочного
кар'єру, оскільки роботи з добування
піску не передбачені розділом «Гірничі
роботи» Списку № 2; з 01.05.1983 року по
21.08.1992 року - начальником цеху по
добуванню крейди та виробництву вапна,
оскільки виробництво вапна розділом
«Гірничі роботи» Списку № 2 не
передбачено; в той час як підрозділом
«Виробництво вапна (доломіту) та
силікатної цегли» розділу
«Виробництво будівельних матеріалів»
Списку № 2 не передбачена посада
начальника цеху; з 22.08.1992 року по 27.12.1995
року - у зв'язку з відсутністю
відомостей про проведення атестації
робочого місця (а.с. 10).

Спірними періодами стажу роботи на
посадах, що дають право на призначення
пенсії на пільгових умовах є з 01.05.1983
року по 27.12.1995 року.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Пунктом «б» ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що право на пенсію на
пільгових умовах за віком мають
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зазначеним особам,
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка, а в разі
відсутності її чи відповідних записів
у ній наявність трудового стажу
підтверджується в поряду
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків
№ 1 і № 2 виробництв, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженому
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року за № 383 та зареєстрованому в
Міністерстві юстиції України 01.12.2005
року за № 1451/11731 (далі - Порядок),
визначено, що для підтвердження стажу
роботи зі шкідливими і важкими умовами
праці необхідно подати трудову книжку
із оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.93

N 637 (із змінами, внесеними згідно з
постановою КМУ № 920 від 05.07.2006 року).

У періоди роботи позивача з 01.05.1983 року
по 27.12.1995 року начальником цеху по
добуванню крейди та виробництву вапна,
були чинними Постанова Ради Міністрів
СРСР від 22.08.1956 року № 1173, Постанова
Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року
№ 10, Постанова Кабінету Міністрів
України № 162 від 11.03.1994 року.
Вищевказаними постановами
затверджувалися Списки № 2 виробництв,
цехів, професій, посад з важкими
умовами праці, робота в яких дає право
на державну пенсію на пільгових умовах
та в пільгових розмірах.

Відповідно до ст. 1 Гірничого закону
України гірничі роботи це комплекс
робіт з проведення, кріплення та
підтримки гірничих виробок і виймання
гірничих порід в умовах порушення
природної рівноваги, можливості прояву
небезпечних і шкідливих виробничих
факторів; кар'єр це гірниче
підприємство, що добуває рудні та
нерудні корисні копалини відкритим
способом.

У пункті б) розділу І Гірничі роботи
Списку № 2, затверджених вищевказаними
постановами, передбачено, що період
праці позивача на посаді начальника
цеху по добуванню крейди та
виробництву вапна з 01.05.1983 року по 27.12.1995
року дає право на зарахування такого до
стажу, який дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах.

Пунктом 20 Постанови КМ України № 637
передбачено, що у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Пунктом 18 зазначеного Порядку
передбачено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж встановлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі організації (в
тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Безпосередня зайнятість позивача
повний робочий день в кар'єрі по
видобуванні крейди у період з 01.05.1983
року по 27.12.1995 року підтверджена
довідкою № 169 від 23.06.2001 року та
архівним листом № 08-35/529 від 19.06.2013 року
(а.с. 11-12).

З огляду на положення ч. 2 п. 4 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого Кабінетом
Міністрів України від 01.08.1992 року № 442,
суди попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку, що обов'язок
проведення атестації робочих місць
покладено на керівників підприємств, а
у випадку її не проведення або
неякісного проведення, або не передачі
матеріалів атестації робочих на
зберігання до архіву -
відповідальність несуть керівники
таких підприємств, установ
організацій, а не особи, що на них
працюють (працювали).

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
що до пільгового стажу позивача за
Списком № 2 необхідно зарахувати
період його роботи на посаді
начальника цеху по добуванню крейди та
виробництву вапна з 01.05.1983 року по 27.12.1995
року.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV) заява про призначення
(перерахунок) пенсії або про її
відстрочення та необхідні документи
подаються до територіального органу
Пенсійного фонду або до уповноваженого
ним органу чи уповноваженій особі в
порядку, визначеному правлінням
Пенсійного фонду за погодженням із
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері праці
та соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону № 1058-IV
визначено, що документи про
призначення (перерахунок) пенсії
розглядає територіальний орган
Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з
дня їх надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

Враховуючи вищевикладене, та те, що
згідно Постанови Правління Пенсійного
фонду України «Про затвердження
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до повноважень Головного
управління Пенсійного фонду України в
Сумській області не входить
призначення та виплата пенсії за віком
на пільгових умовах позивачу суд
апеляційної інстанції дійшов
правильного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог про
зобов'язання ГУПФ України в Сумській
області щодо призначення і виплати
позивачу пенсії за віком на пільгових
умовах за Списком № 2 з 01.10.2013 року

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваного судового
рішення.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що при їх ухвалені, суди
попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області залишити без задоволення, а
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2014 року та постанову Ковпаківського
районного суду м. Суми від 26 листопада
2013 року в частині, що не скасована
рішенням суду апеляційної інстанції, у
справі № 592/10905/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

С.В. Головчук

В.І. Ємельянова