Справа № 823/2709/14
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року
справа № 823/2709/14

м. Черкаси

17 год. 35 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

Головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання
Цаплі І.Ю.,

представника позивача - ОСОБА_1 - за
довіреністю,

представника відповідача - Руденко Л.І.
- за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом ОСОБА_3 до управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Черкаській області про визнання
незаконними та скасування наказів,
поновлення на роботі та виплату
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

встановив:

08 вересня 2014 року до суду з позовною
заявою звернувся ОСОБА_3, в якій
просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ
УМВС України в Черкаській області № 695
від 03.05.2014 в частині накладення на
ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення -
звільнення з органів внутрішніх справ;

- визнати незаконним та скасувати наказ
УМВС України в Черкаській області № 234
від 31.07.2014 в частині звільнення ОСОБА_3 з
органів внутрішніх справ;

- поновити ОСОБА_3 на посаді інспектора
ДПС (із забезпечення супроводження)
взводу ДПС ДАІ при УМВС України в
Черкаській області із виплатою
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач перебував на службі в органах
внутрішніх справ України, зокрема, по
день звільнення на посаді інспектора
дорожньо-патрульної служби(із
забезпечення супроводження)взводу
дорожньо-патрульної служби ДАІ,
підпорядкованої УМВС України в
Черкаській області. За час проходження
служби зарекомендував себе з
позитивної сторони, службові обов'язки
виконував добросовісно, сумлінно та у
повній відповідності до вимог усіх
керівних нормативно-правових актів, за
що заохочувався вищестоящим
командуванням, дисциплінарні
стягнення у позивача відсутні.

Наказом виконуючого обов'язки
начальника УМВС України у Черкаській
області «По особовому складу» від
31.07.2014 № 234 о/с позивача звільнено зі
служби в органах внутрішніх справ
відповідно до пункту 63 «Є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ з 31.07.2014. Підставою для
звільнення зі служби в органах
внутрішніх справ став наказ
виконуючого обов'язки начальника УМВС
України у Черкаській області № 695 від
03.05.2014. Позивач вважає своє звільнення
незаконним, оскільки у відповідача не
було належних правових підстав для
звільнення зі служби за порушення
трудової дисципліни. При вирішенні
питання про накладення такого суворого
дисциплінарного стягнення як
звільнення зі служби, відповідачем не
було враховано, що протягом усього часу
проходження служби в органах
внутрішніх справ України позивач не
вчиняв проступків, які підпадають під
ознаки кримінально караного діяння,
суворо дотримувався умов контракту,
службові обов'язки виконував
добросовісно, сумлінно та у повній
відповідності до вимог усіх
нормативно-правових актів, про що також
свідчить відсутність будь-яких
дисциплінарних стягнень. Проходячи
службу за контрактом, позивач
отримував дохід і забезпечував сім'ю,
на даний час у зв'язку із звільненням
сім'я позивача знаходиться у скрутному
матеріальному становищі, а йому, як
службовій людині, важко знайти іншу
роботу, у зв'язку з чим вимушений
звернутися за судовим захистом своїх
прав.

Вважаючи своє звільнення протиправним,
позивач вказує на порушення
відповідачем вимог Кодексу законів про
працю в частині звільнення працівника
з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатості, а
також у період перебування працівника
у відпустці та Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав адміністративний
позов та надав пояснення, аналогічні
викладеним у позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення адміністративного позову,
посилаючись на таке. Позивача на
законних підставах звільнено з
займаної посади в зв'язку з порушенням
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, а саме
невиконання наказів прямих
начальників. Щодо звільнення в період
перебування позивача на лікарняному,
представник відповідача зазначила, що
жодного листка про звільнення від
виконання службових обов'язків ні до
взводу ДПС УДАІ при УМВС, ні УДАІ УМВС,
ні УМВС ОСОБА_3 не здав.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
свідків, дослідивши матеріали справи
та оцінивши письмові докази, приходить
до наступного.

ОСОБА_3 перебував на службі в органах
внутрішніх справ з 10.05.1995.

07.10.2011 наказом № 279 о/с (а.с. 36) позивача
призначено інспектором ПС (із
забезпечення супроводження) взводу ДПС
ДАІ при УМВС.

31.07.2014наказом УМВС України в Черкаській
області №234 о/с (а.с. 11) позивача
звільнено з органів внутрішніх справ у
запас Збройних Сил України (військове
звання запасу - сержант) за п.63 п/п «Є»
(за порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України.

Підставою для прийняття наказу про
звільнення був наказ УМВС України в
Черкаській області від 03.05.2014 №695 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників взводу
ДПС ДАІ при УМВС».

В судовому засідання представник
позивача пояснив, що згідно наказу МВС
України №344 від 30.04.2014 та наказу УМВС
України в Черкаській області №679 від
30.04.2014 ОСОБА_3 направлено у відрядження
з 01.05.2014до УДАІ ГУМВС України в
Луганській області.

На виконання даного наказу 01.05.2014
позивач прибув до м. Черкаси для
проведення інструктажу, після чого у
супроводі трьох автомобілів вирушили
до Луганської області.

01.05.2014, рухаючись за кермом службового
автомобіля у супроводі колонипоблизу
м. Полтави, близько 19 години, позивач
відчув погіршення стану здоров'я та
повідомив про це старшого групи ОСОБА_4.
Колона із трьох автомобілів змушена
була зупинитися.

Близько 01 год. 00 хв. 02.05.2014 командир
взводу ОСОБА_5 посадив позивача до
свого автомобіля і вониповернулися до
м. Умань Черкаської області, де близько
7 ранку 2 травня позивач здав зброю та на
вимогу ОСОБА_5 віддав йому службове
посвідчення.

Повернувшись до м. Умань у зв'язку з
погіршенням стану свого здоров'я 03.05.2014
позивач звернувся до кардіологічного
відділення Уманської міської лікарні,
куди був госпіталізований з діагнозом -
гіпертонічна хвороба ІІ ступеня.

З 03.05.2014 по 18.08.2014 позивач перебував на
лікуванні, про що свідчать листки
непрацездатності, які знаходяться в
матеріалах справи.

В період перебування позивача на
лікуванні, позивачотримав лист УМВС
України в Черкаській області
Державтоінспекції № 13/12-1172 від 31.07.2014 за
підписом т.в.о. начальника сектору
кадрового забезпечення УДАІ УМВС
України в Черкаській області
Романовської В.А.Даним листом ОСОБА_3
повідомлено про звільнення наказом №
234 о/с від 31.07.2014 та повідомлено про
необхідність прибути до сектору
кадрового забезпечення для
ознайомлення з наказом УМВС України в
Черкаській області № 695 від 03.05.2014 та
отримання особистих документів
(трудову книжку та військовий квиток).

19.08.2014 після закінчення лікування
позивач прибув дот.в.о начальника
сектору кадрового забезпечення УДАІ
УМВС України в Черкаській області для
з'ясування обставин, зазначених в
листі № 13/12-1172 від 31.07.2014, отримав
трудову книжку НОМЕР_2, військовий
квиток НОМЕР_3, ксерокопію наказу № 695
від 03.05.2014 та витяг з наказу № 234 о/с від
31.07.2014.

Представник позивача зазначив, що у
відповідача не було підстав для
накладення дисциплінарного стягнення
у вигляді звільнення за відмову їхати у
відрядження до Луганської області, так
як він не відмовлявся, а поїхав, однак
через погіршення стану здоров'я
змушений був повернутися і звернутися
до лікаря.

Судом встановлено, щоприйняттю наказу
від 03.05.2014 № 695, який став підставою для
звільнення, передувало службове
розслідування, призначене виконуючим
обов'язки начальника УМВС України у
Черкаській області 02.05.2014, про що був
виданий наказ №685.

В ході службового розслідування
встановлено, що 01.05.2014 на виконання
вимог наказу МВС України від 30.04.2014 № 344
ГУ МВС України в Черкаській області
були направлені 10 працівників ДПС ДАІ,
серед яких був ОСОБА_3(позивач).

Так, 01.05.2014 близько 08 год. 30 хв. старший
прапорщик міліції ОСОБА_3, отримавши
табельну вогнепальну зброю, на
службовому автомобілі «Фольцваген
Пасат» прибув до УДАІ УМВС для
проведення відповідного інструктажу.
Після завершення інструктажу
працівники міліції розписалися у
відомості та трьома екіпажами, близько
11 год. 00 хв., направились для несення
служби до Луганської області.

01.05.2014 близько 19 год. 00 хв. рухаючись
біля м. Полтава старший прапорщик
міліції ОСОБА_3 відмовився виконувати
свої службові обов'язки та нести
подальшу службу за місцем дислокації в
Луганській області, про що він
повідомив по телефону старшого групи
ОСОБА_4 та пояснив, що у східній частині
України складна ситуація,
застосовується вогнепальна зброя та з
метою збереження свого життя та
здоров'я, родинних відносин відмовився
від подальшого руху.

У подальшому командир взводу ДПС ДАІ
при УМВС майор міліції ОСОБА_5 виїхав до
м. Полтава та повернув ОСОБА_3 до
постійної дислокації в м. Умань.

02.05.2014 старшого прапорщика міліції
ОСОБА_3 запрошено до приміщення взводу
ДПС ДАІ при УМВС для надання письмових
пояснень, однак він категорично
відмовився від надання будь-яких
письмових пояснень, про що складено
акт про відмову надати пояснення (а.с.
40).

Комісія прийшла до висновку, що загрубе
порушення службової дисципліни, а саме
за відмову від подальшого несення
служби,тобто самовільне залишення
служби з метою ухилення від служби,
невиконання наказу УМВС, перешкоджання
руху всієї групи Управління МВС
України в Черкаській області до
Управління МВС у Луганській області,
підбурювання решти відкомандированих
працівників міліції до невиконання
наказу УМВС України в Черкаській
області про їх відрядження, скоєння дій
всупереч вимог Присяги працівника
органів внутрішніх справ
України,Закону України «Про міліцію»,
Закону України «Про Дисциплінарний
статут ОВС України»,Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України, наказів МВС
України від 30.04.2014 №344 та УМВС України в
Черкаській області 30.04.2014 №679, тобто за
скоєння дисциплінарного проступку
несумісного з подальшим перебуванням в
органах внутрішніх справ України
інспектора ДПС ДАІ при МВС старшого
прапорщика міліції ОСОБА_3 звільнити з
органів внутрішніх справ.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з
наступного.

У відповідності до Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій, чи
бездіяльності органів державної влади,
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Згідно зі статтею 2 КАС України у
справах про оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень слід
перевіряти чи прийняті такі рішення на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами України, з
виконанням повноваження з метою, з якою
це повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії), безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія), з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до пункту 15 частини першої
статті 3 КАС публічна служба - це
діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Будь-яка публічна служба є державною
службою.

Суспільні відносини, пов'язані зі
створенням правових, організаційних,
економічних та соціальних умов
реалізації громадянами України права
на державну службу, регулює Закон
України «Про державну службу» від 16
грудня 1993 року. Згідно зі статтями 9 і 30
цього Закону правовий статус окремих
категорій державних службовців
регулюється Конституцією України,
спеціальними законами та Кодексом
законів про працю України.

Спеціальним законодавством
урегульовані питання, пов'язані із
прийняттям (обранням, призначенням)
громадян на публічну службу, її
проходженням та звільненням із неї (її
припиненням).

До таких законодавчих актів належать,
зокрема:

- Закон України «Про міліцію» від 20
грудня 1990 року;

- Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затверджене
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 114 від 29 липня 1991 року, яким визначено
умови прийняття на службу, призначення
на посади, переміщення та просування по
службі, звільнення зі служби.

Правовий статус позивача, в тому числі
підстави припинення служби,
врегульовано Законом України «Про
міліцію» від 20.12.1990 року № 565-ХІІ (з
наступними змінами та доповненнями),
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ, затвердженим Законом
України від 22.02.2006 року №3460-IV,
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 року №114 (з наступними змінами та
доповненнями).

Згідно з частиною першою статті 18
Закону України «Про міліцію» порядок
та умови проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України.

Так, згідно з пунктом 10 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 року № 114 (далі - Положення),
особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ користуються
всіма соціально-економічними,
політичними та особистими правами і
свободами, виконують усі обов'язки
громадян, які передбачені Конституцією
та іншими законодавчими актами, а їх
права, обов'язки і відповідальність, що
випливають з умов служби, визначаються
законодавством, Присягою, статутами
органів внутрішніх справ і цим
Положенням. У відповідності до пункту 23
Положення особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну, адміністративну,
матеріальну та кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» визначено,
що службова дисципліна - дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Згідно з частиною першою статті 7
Закону України «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України» службова дисципліна
базується на високій свідомості та
зобов'язує кожну особу рядового і
начальницького складу: дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників; захищати і
охороняти від протиправних посягань
життя, здоров'я, права та свободи
громадян, власність, довкілля, інтереси
суспільства і держави; поважати
людську гідність, виявляти турботу про
громадян і бути готовим у будь-який час
надати їм допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету; з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку.

Судом встановлено, що підставою для
прийняття УМВС України у Черкаській
області рішення про звільнення
позивача з органів внутрішніх справ
стали висновок службового
розслідування від 02.05.2014 (а.с.41-47) та
наказ УМВС України у Черкаській
області від 03.05.2014 № 695 (а.с.48-50).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції "Про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України", затвердженої наказом
МВС України № 230 від 12 березня 2013 року,
(зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 02.04.2013 року за № 541/23073) (далі -
Інструкція), підставами для проведення
службового розслідування є порушення
особами РНС службової дисципліни, у
тому числі скоєння кримінальних або
адміністративних правопорушень,
знищення або втрата службових
документів, доручених або охоронюваних
матеріальних цінностей, вчинення
особами РНС діянь, які порушують права
і свободи громадян, службову
дисципліну, інші події, пов'язані із
загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх
травмуванням (пораненням), а також
події, які сталися за участю осіб РНС і
можуть викликати суспільний резонанс.

При цьому, згідно п. 8.3 вказаної
Інструкції в описовій частині висновку
службового розслідування викладаються
встановлені при проведенні службового
розслідування відомості про:
обставини, за яких особа (особи) РНС
скоїла (и) дисциплінарний проступок або
які стали підставою для призначення
службового розслідування, а також те,
чи мали вони місце взагалі; час, місце,
спосіб, мотив та мету вчинення
дисциплінарного проступку, його
наслідки (їх тяжкість), що настали у
зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище,
ім'я та по батькові, персональні дані
(дата та місце народження, освіта,
період служби в органах внутрішніх
справ і на займаній посаді - з
дотриманням вимог Закону України "Про
захист персональних даних"),
характеристику особи (зокрема, про
наявність або відсутність у неї діючих
дисциплінарних стягнень), винної в
учиненні дисциплінарного проступку, та
осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли
вказаним обставинам; наявність
причинного зв'язку між неправомірними
діяннями особи РНС та їх наслідками;
умови, що передували скоєнню
дисциплінарного проступку або
спонукали до цього; вимоги
законодавства або посадові обов'язки,
які було порушено; наявність вини особи
(осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи
обтяжують ступінь відповідальності, а
також ставлення до скоєного.

Згідно із пунктом 6.3 Інструкції особа,
стосовно якої проводиться службове
розслідування, має право, зокрема,
брати участь у службовому
розслідуванні, у тому числі давати усні
чи письмові пояснення, робити заяви, в
установленому порядку подавати
документи, які мають значення для
проведення службового розслідування,
за письмовим рапортом ознайомлюватися
з висновком службового розслідування,
а також з матеріалами, зібраними в
процесі його проведення, у частині, яка
її стосується, крім випадків,
визначених законодавством України.
Забороняється затверджувати висновок
службового розслідування без
отримання від особи РНС письмового
пояснення або за відсутності акта про
її відмову в наданні письмового
пояснення. Небажання особи РНС,
відносно якої проводиться службове
розслідування, надавати пояснення не
перешкоджає затвердженню висновку
службового розслідування та
накладенню дисциплінарного стягнення.

Як свідчать матеріали справи, службове
розслідуванняпроведене з порушенням
вимог Інструкції.

Суд зазначає, що згідно з пунктом 6.2.2
Інструкціїу разі відмови опитуваної
особи надати пояснення в обов'язковому
порядку документально засвідчити таку
відмову складанням акта. Акт
засвідчується підписами не менше двох
осіб, одна з яких обов'язково повинна
бути виконавцем. Акт у триденний строк
з моменту складання в установленому
порядку реєструється в канцелярії
(секретаріаті) за місцем проходження
служби виконавця, а в разі неможливості
- в органі (підрозділі) внутрішніх
справ, працівник якого допустив
порушення, після чого вказаний акт
приєднується до матеріалів службового
розслідування.

При дослідженні акту про відмову
надати пояснення (а.с. 40) та з пояснень
свідка ОСОБА_5 судом встановлено, що в
порушення вимог пункту 6.2.2 Інструкції
акт взагалі не був зареєстрований, що
ставить під сумнів наявність даного
акту під - час службового
розслідування.

Також відповідачем в ході службового
розслідування не враховані умови, що
передували скоєнню дисциплінарного
проступку або спонукали до
цього;наявність вини особи (осіб) РНС,
обставини, що пом'якшують чи обтяжують
ступінь відповідальності, а також
ставлення до скоєного (п.8.3
Інструкції).

В судовому засіданні представник
відповідача пояснила, що згідно
інформації, наданій Департаментом
охорони здоров'я Черкаської обласної
державної адміністрації на запит УМВС,
ОСОБА_3 з 01.05.2014 по 30.05.2014 в
лікувально-профілактичних закладах
області не перебував. На повторний
запит Департамент охорони здоров'я
Черкаської обласної державної
адміністрації листом від 31.07.2014
№02-02-01/272 повідомив, що ОСОБА_3
знаходився на стаціонарному лікуванні
в травматологічному відділенні
Уманської центральної районної
лікарні з 02.06.2014 по 16.06.2014, в
кардіологічному відділенні КЗ
«Черкаська обласна лікарня Черкаської
обласної ради» з 17.06.2014 по 27.06.2014, в
травматологічному відділенні КП
«Уманська міська лікарня» з 27.06.2014 по
10.07.2014.

Суд зазначає, що згідно Закону України
«Основи законодавства України про
охорону здоров'я»
кожналюдинамаєприродненевід'ємне і
непорушне право на охоронуздоров'я.
Відповідно до статті 3 даного Закону
заклад охорони здоров'я - юридична
особа будь-якої форми власності та
організаційно-правової форми або її
відокремлений підрозділ, основним
завданням яких є забезпечення
медичного обслуговування населення на
основі відповідної ліцензії та
професійної діяльності медичних
(фармацевтичних) працівників.

Листок непрацездатності - це
багатофункціональний документ, який є
підставою для звільнення від роботи у
зв'язку з непрацездатністю та з
матеріальним забезпеченням
застрахованої особи в разі тимчасової
непрацездатності. Так, у пунктах 1.1 та 1.2
Інструкції про порядок видачі
документів, що засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян,
затвердженої наказом МОЗ України від
13.11.2001 року N 455, зазначено, що тимчасова
непрацездатність працівників
засвідчується листком
непрацездатності. Видача інших
документів про тимчасову
непрацездатність забороняється, крім
випадків, обумовлених Інструкцією.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_3 з 03.05.2014
по 18.08.2014 постійно знаходився на
лікуванні в закладах МОЗ України, що
підтверджується листками
непрацездатності (а.с.13-21).

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України»
дисциплінарний проступок - невиконання
чи неналежне виконання особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни.

Згідно з частиною першою статті 5 цього
ж Закону за вчинення дисциплінарних
проступків особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність згідно
з цим Статутом.

Статтею 14 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» передбачено,
що з метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Службове розслідування
має бути завершене протягом одного
місяця з дня його призначення
начальником. У разі необхідності цей
термін може бути продовжено
начальником, який призначив службове
розслідування, або старшим прямим
начальником, але не більш як на один
місяць. Забороняється проводити
службове розслідування особам, які є
підлеглими порушника, а також особам -
співучасникам проступку або
зацікавленим у наслідках
розслідування. Розслідування
проводиться за участю безпосереднього
начальника порушника. Порядок
проведення службового розслідування
встановлюється Міністром внутрішніх
справ України. Перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника
надавати пояснення не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.
Про накладення дисциплінарного
стягнення видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ. Зміст наказу
доводиться до відома особи рядового
або начальницького складу, яку
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності, під підпис. За кожне
порушення службової дисципліни
накладається лише одне дисциплінарне
стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Згідно з частиною статті 18Закону
України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України» такі
дисциплінарні стягнення, як звільнення
з посади та звільнення з органів
внутрішніх справ, накладені на осіб
рядового і начальницького складу, які
тимчасово непрацездатні або
перебувають у відпустці, відрядженні,
виконуються після їх прибуття до місця
проходження служби.

На думку суду, звільнення позивача з
органів внутрішніх справ проведено без
дотримання вимог Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ, так
як наказ про звільнення позивача зі
служби винесено під час перебування
його на лікуванні, що підтверджується
матеріалами справи та поясненням
представника відповідача, яка просила
суд змінити дату звільнення на 19.08.2014.

Оскільки судом встановлено наявність
підстав для скасування наказу від
03.05.2014 №695«Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівника взводу ДПС ДАІ при УМВС» в
частині накладення на ОСОБА_3
дисциплінарного стягнення - звільнення
з органів внутрішніх справ та наказу
Управління МВС України в Черкаській
області від 31.07.2014 №234 о/с в частині
звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх
справвідповідно підлягає задоволенню
вимога поновлення позивача на
попередній посаді з 01.08.2014.

У пункті 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 грудня
1999року №13 «Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»
зазначено, що у випадках стягнення на
користь працівника середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
зв'язку з незаконним звільненням або
переведенням, відстороненням від
роботи невиконанням рішення про
поновлення на роботі, затримкою видачі
трудової книжки або розрахунку він
визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку,
виходячи з заробітку за останні два
календарні місяці роботи. При цьому,
враховується положення Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року
№ 100.

Відповідно до пункту 8 розділу 4 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року
№ 100, нарахування виплат, що
обчислюються із середньої заробітної
плати за останні два місяці роботи,
провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів /годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Представником відповідача надано
довідку УДАІ УМВС України в Черкаській
області, відповідно до якої заробітна
плата позивача у червні 2014 року
становила 1870,69грн та липні 2014 року
становила 1935,93грн, разом за два місяці -
3805,93грн.

Заробітна плата в розрахунку за день з
урахуванням даних розрахунку норм
тривалості робочого часу складає 90 грн.
61 коп.

Вимушений прогул у зв'язку з незаконним
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ слід розраховувати за
період з 31.07.2014 (дня наступного за
останнім робочим днем) по 22.09.2014 (час
ухвалення судом рішення). Таким чином,
кількість робочих днів за час
вимушеного прогулу становить 35 днів,
відповідно сума грошового
забезпечення за час вимушеного прогулу
дорівнює 3262грн23 коп.(36 днів * 90грн61 коп. =
3262грн23 коп.).

Відповідно до частини першої статті 256
КАС України негайно виконуються
постанови суду про присудження виплати
заробітної плати, іншого грошового
утримання у відносинах публічної
служби - у межах суми стягнення за один
місяць; поновлення на посаді у
відносинах публічної служби .

Отже, рішення суду в частині
зобов'язання відповідача поновити
позивача на посаді інспектора ДПС (із
забезпечення супроводження) взводу ДПС
ДАІ при УМВС та в частині стягнення з
відповідача забезпечення за час
вимушеного прогулу в розмірі за один
місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно вимог частини 1 статті 11 КАС
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
КАС України передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно вимог статті 8 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави та
статті 9 КАС України, де передбачено, що
суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу, таким є Конституція України, що
відповідає принципу верховенства
права, який закріплений в статті 8
Конституції України та статті 22
Конституції України, де передбачено, що
права і свободи людини і громадянина,
закріплені цією Конституцією, не є
вичерпними. Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3
задовольнити повністю.

1.Визнати незаконним та скасувати наказ
Управління МВС України в Черкаській
області від 03.05.2014 № 695 «Про притягнення
до дисциплінарної відповідальності
працівників взводу ДПС ДАІ при УМВС» в
частині накладення на ОСОБА_3
дисциплінарного стягнення - звільнення
з органів внутрішніх справ.

2.Визнати незаконним та скасувати наказ
Управління МВС України в Черкаській
області від 31.07.2014 № 234 о/с в частині
звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх
справ.

3.ОСОБА_3 поновити на посаді інспектора
ДПС (із забезпечення супроводження)
взводу ДПС ДАІ при УМВС України в
Черкаській області із 01 серпня 2014 року.

4. Стягнути з Головного управління
Міндоходів у Черкаській області на
користь ОСОБА_3 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 01
серпня 2014 року по 22 вересня 2014 року у
розмірі 3262 (три тисячі двісті шістдесят
дві) гривні 23 копійки.

Постанову суду в частині поновлення
ОСОБА_3 на посаді інспектора ДПС (із
забезпечення супроводження) взводу ДПС
ДАІ при УМВС України в Черкаській
області із 01 серпня 2014 року та в частині
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у межах суми
стягнення за один місяць допустити до
негайного виконання.

Постанова набирає законної сили
відповідно до вимог статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд у строки та
порядку, передбачені статтями 185-187
цього Кодексу.

Суддя
В.П. Тимошенко

Повний текст постанови складений 24
вересня 2014 року