Справа № 213/2002/14-а (2-а/213/36/14)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2014 рокусправа № 213/2002/14-а
(2-а/213/36/14) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області від
02.06.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року позивач звернулась з
позовом до суду в якому просила визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області щодо
відмови нарахування та виплати
грошової допомоги, яка не підлягає
оподаткуванню у розмірі 10 місячних
пенсій згідно пункту 7-1 Прикінцевих
положень Закону України № 1058-ІУ від
09.07.2003 року „Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування" (зі змінами та
доповненнями). Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області нарахувати
та виплатити грошову допомогу, яка не
підлягає оподаткуванню у розмірі 10
місячних пенсій згідно пункту 7-1
Прикінцевих положень Закону України №
1058-ІУ від 09.07.2003 року „Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" (зі змінами та
доповненнями).

Постановою Інгулецького районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 02.06.2014 року в задоволені
позовних вимог відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи та просить скасувати постанову
суду і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів дійшла наступних
висновків.

Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку у відповідача та
отримує пенсію за віком на загальних
підставах.

Відповідно до довідки Інгулецького
технікуму Державного вищого
навчального закладу „Криворізький
національний університет" позивач
працювала з 05.09.1994 року по 03.10.1996 року і з
10.036.1998 року по 01.09.2009 року в
Інгулецькому технікуму Державного
вищого навчального закладу
„Криворізький національний
університет" завідувачем відділення. В
вищем вказаний період працювала за
суміщенням викладачем фізики та
математики.

13.01.2014 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про виплату
одноразової допомоги в розмірі 10
пенсій у зв'язку з набутим педагогічним
стажем більше 30 років (а.с.10).

За результатами розгляду заяви
позивачу відмовлено, у зв'язку з
недостатність спеціального стажу
роботи. Відповідь обґрунтована тим, що
Переліком не передбачена посада
завідувача відділенням в вищому
навчальному закладі І-ІІ рівня
акредитації, тому робота з 05.09.1994 року
по 02.10.1996 року на посаді завідуючої
електромеханічного відділення в
Інгулецькому гірничому технікумі не
зараховується до стажу, що дає право на
вислугу років.

Суд не погоджується з такою позицією
відповідача з наступних підстав.

Згідно з пунктом 16 Прикінцевих
положень Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058), який
набрав чинності з 01 січня 2004 року, до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом, закони
України та інші нормативно - правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України „Про пенсійне
забезпечення" застосовуються в частині
визначення права на пенсію за віком на
пільгових умовах і за вислугу років.

Пунктом „е" статті 55 Закону України
„Про пенсійне забезпечення" № 1718 від
05.11.1991 року (далі Закон № 1718)
встановлено, що право на пенсію за
вислугу років мають працівники освіти
при наявності спеціального стажу
роботи від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Відповідно до пункту 2 Порядку
обчислення страхового стажу, що дає
право на призначення грошової допомоги
ті її виплати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1191 від 23.11.2011 року до страхового
стажу, що визначає право на виплату
грошової допомоги, зараховується
період роботи в закладах та установах
державної та комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
„е" - „ж" статті 55 Закону України „Про
пенсійне забезпечення", що передбачені
переліком закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим постановою Кабінетів
Міністрів України від 04.11.1993 року ; 909
„Про перелік закладів і установ
освіти, охорони здоровя та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років".

Відповідно до Переліку закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 04.11.1993
року № 909, правом на пенсію за вислугу
років користуються зокрема у вищих
навчальних закладів І-ІІ рівнів
акредитації, професійно - технічних
навчальних закладах, - директори, їх
заступники з навчально - виховної
(навчальної, виховної, навчально -
виробничої) роботи, старші майстри
виробничого навчання, майстри
виробничого навчання, викладачі,
педагоги професійного навчання,
практичні психологи, соціологи
педагоги, керівники гуртків, секцій,
студій та інших форм гурткової роботи.

Приміткою 1 до Переліку передбачено, що
вчителі й інші працівники освіти
заочних навчальних закладів,
зазначених у цьому переліку,
відносяться до числа осіб, що мають
право на одержання пенсії за вислугу
років.

Відповідно до Примітки 2 до Переліку
зазначено, що робота за спеціальністю в
закладах, установах і на посадах,
передбачених цим переліком, дає право
на пенсію незалежно від форми
власності або відомчої належності
закладів і установ.

На підставі статті 62 Закону № 1718
визначено, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Порядок підтвердження наявного
трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону
№ 1058, особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення віку 60
років та наявності страхового стажу не
менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956
року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957
року по 30 вересня 1957 року;

Позивач народилася 28.08.1957 року та їй
призначена пенсія за віком, по
досягненням 56 років.

Згідно пункту 7-1 розділу XI „Прикінцеві
положення" Закону № 1058, особам, які на
день досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
„е" - ж„ статті 55 Закону України „Про
пенсійне забезпечення", і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35 років,
для жінок - 30 років) на таких посадах, а
також якщо вони до цього не отримували
будь - яку пенсію, при призначенні
пенсії за віком виплачується грошова
допомога, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі їх десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення.

Відповідно до статті 8 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визначаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відмова відповідача в нарахуванні
позивачці грошової допомоги у розмірі
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення є неправомірною.

Частиною 1 статті 94 КАС України
встановлено, що якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа) .

В матеріалах справи наявний оригінал
квитанції № 1/29 від 07.05.2014 року про
сплату судового збору в сумі 73,08
гривень (а.с. 1).

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що допущене
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи є підставою, для скасування
оскаржуваної постанови суду з
прийняттям нової постанови про
задоволення апеляційної скарги з
наведених підстав.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст.202, 205, 207
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Інгулецького районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 02.06.2014 року - скасувати та
прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області щодо
відмови в нарахуванні та виплати
грошової допомоги в розмірі 10 (десяти)
місячних пенсій відповідно до пункту 7-1
Прикінцевих положень Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Інгулецькому районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області нарахувати та виплатити ОСОБА_1
грошову допомогу в розмірі 10 (десяти)
місячних пенсій відповідно до пункту 7-1
Прикінцевих положень Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Присудити на користь ОСОБА_1 з
Державного бюджету України судові
витрати у вигляді судового збору в сумі
73,08 гривні.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій. Постанова
оскарженю не підлягає.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров