Справа № 492/633/14-а
Суддя: Гусєва Н. Д.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 492/633/14-а
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
_____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2014 року
м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської
області у складі: головуючого судді
Гусєвої Н.Д.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Арцизькому районі Одеської області,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області про
визнання неправомірною відмову в
підтвердженні періодів роботи,
призначенні пенсії на пільгових умовах
та про зобов'язання призначити пенсію
за віком на пільгових умовах, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним
позовом до Управління пенсійного фонду
України в Арцизькому районі Одеської
області (далі за текстом - УПФУ),
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області (далі за
текстом - ГУПФУ), посилаючись на те, що
він має право на пільгову пенсію,
оскільки він працював
електрогазозварювальником, але
рішенням УПФУ № 17 від 21.03.2014р. та
рішенням ГУПФУ від 27.02.2014 р. на підставі
протоколу № 2 йому було відмовлено
зарахуванні до пільгового стажу
періоди роботи з 11.09.1979р. по 01.10.1979р., з
19.10.1979р. по 02.08.1983р., з 16.08.1983р. по 09.04.1984р.
та в призначенні такої пенсії через
відсутність відомостей про зайнятість
газо- та електрозварюванням протягом
повного робочого дня в колгоспі в
період з 11.09.1979р. по 01.10.1979р., з 19.10.1979р. по
02.08.1983р. та роботи на посадах
електрогазозварювальника в період з
16.08.1983р. по 09.04.1984р. Вважаючи такі
відмови відповідачів протиправними,
позивач просить суд визнати
неправомірною відмову ГУПФУ в
підтвердженні зазначених періодів
роботи на посадах
електрогазозварювальника, відмову
УПФУ в призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах та зобов'язати УПФУ
призначити пільгову пенсію, згідно п.
«б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», з часу
звернення за призначенням пенсії,
тобто з 20.01.2014р.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, але надіслав до
суду письмову заяву, в якій вказав що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просив їх задовольнити та
просив суд про розгляд справи у його
відсутність.

Представник відповідача УПФУ в судове
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином. Надала до суду заяву з
проханням розглянути справу у її
відсутність та надала заперечення
згідно яких просила суд позов залишити
без задоволення, посилаючись те, що
позивачу було відмовлено в призначенні
пенсії відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» оскільки рішенням ГУПФУ
не підтверджено спеціальний стаж
роботи позивача, який надавав би йому
право на пенсію на пільгових умовах.

Представник відповідача ГУПФУ в судове
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином. Надала до суду
клопотання про розгляд справи в її
відсутність та подала до суду
заперечення проти адміністративного
позову, в якому просила відмовити в
задоволенні позову, зазначивши, що
позивачу відмовлено в підтвердженні
періодів роботи на посадах
електрогазозварювальника з 11.09.1979р. по
01.10.1979р., з 19.10.1979р. по 02.08.1983р. так як
відсутні відомості про зайнятість
позивача повний робочий день на
зазначеній посаді та роботи на посадах
електрогазозварювальника.

Враховуючи те, що клопотання про
розгляд справи за їх відсутністю
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, суд вважає можливим, відповідно
до ч. 4 ст. 122 КАС України здійснити
судовий розгляд і вирішення справи в
порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи,
оцінивши надані учасниками судового
процесу докази в їх сукупності,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справи в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свобод в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991р., громадяни України мають
право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом.

Виходячи з положень зазначених вище
законів, Кодексу та з контексту
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, у тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи зокрема працівники зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці - за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах, жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Відповідно до Списку №2 виробництв,
цехів, професій та посад на підземних
роботах, на роботах зі шкідливими
умовами праці в гарячих цехах, роботах,
які дають право на державну пенсію на
пільгових умовах та в пільгових
розмірах, затвердженого Постановою
Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 р.,
який діяв до 31.12.1991 р., розділом XXXII
передбачені посади газозварювальника
та електрозварювальника, які є
суміжними. Також, Списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників зі шкідливими умовами
праці, які дають право на державну
пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого Постановою КМУ № 162 від
11.03.1994 р., розділом XXXIII «Загальні
професії» позицією 23200000 - 19906
передбачена посада
електрозварювальника ручної зварки,
позицією 23200000 - 11620 передбачена посада
газозварювальника, які є також
суміжними.

Судом встановлено, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
виповнилося 55 років, що
підтверджується паспортом громадянина
України (а.с. 4-5) та він 20.01.2014р. звернувся
до УПФУ з письмовою заявою про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах, надавши всі
необхідні документи.

Листом №1243/04 від 21.03.2014 р. УПФУ позивачу
повідомлено, що рішенням УПФУ № 17 від
21.03.2014р. та рішенням ГУПФУ від 27.02.2014 р.
на підставі протоколу № 2 йому
відмовлено в зарахуванні до пільгового
стажу періоди роботи з 11.09.1979р. по
01.10.1979р., з 19.10.1979р. по 02.08.1983р., з 16.08.1983р.
по 09.04.1984р. та в призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах через
відсутність відомостей про зайнятість
позивача повний робочий день на посаді
електрогазозварювальника та на
посадах електрогазозварювальника (а.с.
10, 11, 12).

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка. Порядок
підтвердження стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлюється Кабінетом
Міністрів. Згідно п.1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року № 637
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів виданих за місцем роботи.

Крім цього, пунктом 20 згаданої
Постанови Кабінету Міністрів України,
передбачено, що тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників (додаток №5). У
довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, куди включається
цей період роботи; первинні документи
за час виконання роботи, на підставі
яких видана зазначена довідка.

Позивач має трудову книжку. Відповідно
до записів трудової книжки (а.с. 6-8),
трудової книжки колгоспника (а.с. 9),
позивач працював
газоелектрозварювальником в періоди: з
11.09.1979р. по 01.10.1979р. в Арцизькій
райсільгосптехниці, правонаступниками
якого є: Арцизьке орендне підприємство
по агрохімічному обслуговуванню
сільського господарства
«Сільгоспхімія», ВАТ «Сільгоспхімія»
(а.с. 19, 20); з 19.10.1979р. по 02.08.1983р. в
Арцизькому районному
агрохімоб'єднанні «Райсільгоспхімія»;
з 16.08.1983р. по 09.04.1984р. в колгоспі
ім.Калініна, правонаступником якого є
Сільськогосподарський виробничий
кооператив «Світанок» (а.с. 18, 26); з
18.04.1984р. по 26.01.2007р. в
Дослідно-виробничому господарстві
ім.Кутузова, тобто трудовий стаж ОСОБА_1
на посаді електрозварювальника склав
більше 27 років.

Для підтвердження трудового стажу, на
відповідній посаді, у вказані періоди,
крім трудової книжки, судом додатково
проаналізовані копії наданих довідок
КП Арцизьке районне підприємство
«Трудовий архів» №А-1091/02-03 від 22.11.2013р.
(а.с. 15), №А-1092/02-03 від 22.11.2013р. (а.с. 16),
№А-1095/02-03 від 22.11.2013р. (а.с. 19), №А-1097/02-03
від 22.11.2013р. (а.с. 21), №А-1098/02-03 від 22.11.2013р.
(а.с. 22), ДП «Дослідне господарство
ім.М.І.Кутузова Національної академії
аграрних наук України» №6 від 17.01.2014р.
(а.с. 27), №18 від 26.12.2013р. (а.с. 28), Арцизької
районної державної адміністрації №А-199
від 22.11.2013р. (а.с. 29), які містять
відомості про опрацьовані
чоловіко-дні, відомості про заробітну
плату, відомості про періоди роботи на
посаді електрогазозварювальника.

Суд не може погодитися із твердженням
відповідача ГУПФУ про те, що стаж
роботи позивача у періоди з 11.09.1979р. по
01.10.1979р., з 19.10.1979р. по 02.08.1983р., з 16.08.1983р.
по 09.04.1984р. не можливо включити до
пільгового стажу за відсутності
відомостей про його зайнятість газо та
електрозварюваннями протягом повного
робочого дня в колгоспі, роботи на
посадах електрогазозварювальника,
оскільки є необґрунтованими та
основним документом, що підтверджує
стаж роботи ОСОБА_1 є трудова книжка,
яка містить відповідні записи про стаж
роботи, оформлена відповідно до
інструкції порядку ведення трудових
книжок працівників.

Аналіз наданих суду доказів достатньо
свідчить про наявність відповідного
стажу у позивача, а його підтвердження
не суперечить Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993р. №637.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачами не було надано доказів
щодо правомірності прийнятих рішень,
не виконавши покладені на них ч. 2 ст. 71
КАС України обов'язки щодо надання
доказів при запереченні проти позову,
тому за таких обставин справи суд
приходить до висновку, що у позивача є
право на призначення йому пенсії за
віком на пільгових умовах на підставі
п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», а
відповідачами безпідставно, всупереч
нормам чинного законодавства
відмовлено позивачу в підтвердженні
спеціального трудового стажу, який
надає право на пільгову пенсію та у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «б» ч.
1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», у зв'язку з чим такі
рішення відповідачів підлягають
визнанню протиправними, а на
відповідача УПФУ повинно бути
покладений обов'язок призначити пенсію
на пільгових умовах.

Частина 2 ст. 11 КАС України надає право
суду вийти за межі позовних вимог в
разі необхідності повного захисту
прав, свобод та інтересів сторін чи
третіх осіб, про захист яких вони
просять.

Позивачем, фактично оскаржуються
рішення ГУПФУ від 27.02.2014р. на підставі
протоколу № 2 про відмову в зарахуванні
до пільгового стажу періоди роботи з
11.09.1979р. по 01.10.1979р., з 19.10.1979р. по 02.08.1983р.,
з 16.08.1983р. по 09.04.1984р., рішення УПФУ № 17
від 21.03.2014р. про відмову в призначенні
пільгової пенсії. Між тим, вимоги про
скасування вказаних рішень не
ставилося у зв'язку з чим суд вважає за
необхідне, з метою повного захисту прав
і інтересів позивача, вийти за межі
позовних вимог та визнати
протиправними і скасувати вищевказані
рішення, оскільки зазначені рішення
породжують для позивача певні правові
наслідки у вигляді відмови в
призначенні пенсії та висновки цього
рішення є обов`язковими для позивача.

Згідно ст. ст. 7, 83 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсія
позивачу повинна бути призначена з
моменту його звернення до УПФУ про
призначення такої пенсії, тобто з
20.01.2014р.

Керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції
України, ст. ст. 1, 7, 13, 62, 83, 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991р. №1788-XII, ст. ст. 2, 6-14, 71, 159-163, 167,
183-2, 184, 185, 186, 187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області (протокол № 2 від 27 лютого 2014
року) про відмову ОСОБА_1 в
підтвердженні стажу роботи на посаді
електрогазозварювальника в період з
11.09.1979р. по 01.10.1979р., з 19.10.1979р. по 02.08.1983р.,
з 16.08.1983р. по 09.04.1984р. відповідно до п. «б»
ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-XII.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Арцизькому районі Одеської
області № 17 від 21.03.2014р. про відмову
ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «б» ч.
1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-XII.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Арцизькому районі
Одеської області призначити ОСОБА_1
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 р. №1788-XII з часу звернення із
заявою про призначення пенсії, тобто з
20 січня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Арцизький районний суд Одеської
області, шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня отримання
копії постанови, з надісланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції.

Постанова суду набирає законної сили,
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі, подання
апеляційної скарги, постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи судом
апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду
Гусєва Н.Д.