Справа № 872/16135/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2014 рокусправа № 804/12187/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - Бруснік Т.Г.
(дов.від 03.01.2014 року)

відповідача: - Макушенцева
А.В. (дов.від 03.02.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
жовтня 2013 р. у справі № 804/12187/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 05.09.2013
р., -

ВСТАНОВИВ:

"18" вересня 2013 р. Публічне акціонерне
товариство "Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат"
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів в
якому просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
05.09.2013 р. за № про збільшення суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 192 225 грн., з
яких - 128 150 грн. за основним платежем та
64 075 грн. сума штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим що
податковий кредит позивачем
сформовано правомірно, на підставі,
належним чином оформлених первинних
документів. Податкові накладні, на
підставі яких сформовано податковий
кредит, складені з порушеннями, проте
позивачем разом з декларацією подано
заяву про порушення постачальником
вимог податкового законодавства та
надано первинні документи на
підтвердження реальності
господарських операцій.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
жовтня 2013 р. у справі № 804/12187/13-а
адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № від 05.09.2013
р. - задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що
позивачем після отримання від
постачальників податкових накладних,
дотримані вимоги чинного
законодавства щодо включення сум
податку до податкового кредиту
протягом 365 календарних днів з дати
складання податкової накладної та щодо
звернення зі скаргою на постачальника,
який порушив правила реєстрації
податкових накладних в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Не погодившись з постановою суду,
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів подано апеляційну скаргу,
згідно якої особа, яка подає апеляційну
скаргу просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
р. у справі № 804/12187/13-а, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд не вірно трактував норми
податкового законодавства та не
врахував, що включення сум податку на
додану вартість до складу податкового
кредиту за податковими накладними, які
складені з порушеннями та/або не
зареєстрованими у Єдиному реєстрі
податкових накладних можливо лише на
підставі доданої до декларації заяви
із скаргою на постачальника протягом
звітного періоду, а саме одного
календарного місяця, а не протягом 365
календарних днів як зазначено судом.

Сторонами під час судового розгляду
апеляційної скарги, надані необхідні
пояснення та підтримані позиції,
викладені в апеляційній скарзі та
запереченнях до неї.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено під час апеляційного
перегляду справи, що 16.08.2013 року
фахівцями СДПІ проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість ПАТ «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат», за
червень 2013 року.

За результатами перевірки складено акт
від 16.08.2013 року № 4/32.3/00190977, в якому
зафіксовано виявлені перевіркою
порушення, а саме:

- порушення положень п.198.2, п.198.6 ст. 198,
п.201.10 ст.201, п.202.1 ст.202 Податкового
кодексу України, внаслідок чого
позивачем занижено суму податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість в сумі 128 150,23 грн.

Висновок податкового органу щодо
наявності порушення, мотивований тим,
що Товариством до складу податкового
кредиту за червень 2013 року включено
податкові накладні за квітень 2012 року
та травень 2013 року, заповнені з
порушенням порядку їх заповнення та не
зареєстровані в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 05.09.2013 р. за №
про сплату податкового
зобов'язання у розмірі 192 225 грн., з яких -
128 150 грн. сума заниженого ПДВ та 64 075 грн.
сума штрафних санкцій.

Не погодившись з рішенням податкового
органу, вважаючи його протиправним та
таким, що порушує права та законні
інтереси платника податків, позивач
звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
податковий кредит Товариства за
червень 2013 р., на суму 128 150, 23 грн.
сформований на підставі наступних
податкових накладних:

- податкової накладної TOB
«Кривбассавтоторг» № 9 від 24.05.2013р. на
суму 627,77 грн. (в.т.ч. ПДВ 104,63 грн.);

- податкової накладної ФОП ОСОБА_4 № 18
від 17.05.2013р. на суму 54 000,00 грн. (в.т.ч. ПДВ 9
000грн.);

- податкової накладної ПП
«Агро-Стандарт» № 86 від 14.05.2013р. на суму
874.32 грн. (в.т.ч. ПДВ 145,72 грн.);

- податкової накладної TOB «Бюро масел та
мастил ТРАМП ОЙЛ» № 5 від 13.05.2013р. на
суму 36 851,03 грн. (в.т.ч. ПДВ 6 141,84 грн.);

- податкової накладної TOB «ТД
Бердянський кабельний завод» № 167 від
12.04.2013р. на суму 7 194,00 грн. (в.т.ч. ПДВ 2 398
грн. з яких 1 199 грн. на ПН № 167);

- податкової накладної TOB «М і К» № 53009
від 30.05.2013р. на суму 524 557,32 грн. (в.т.ч. ПДВ
87 426,22 грн.);

- податкової накладної ПрАТ
«Орджонікідзевський РРЗ» № 70 від
24.04.2013р. на суму 102 000 грн. (в.т.ч. ПДВ 17 000
грн.);

- податкової накладної TOB «Домініон» №
62 від 19.04.2013р. на суму 40 561,92 грн. (в.т.ч.
ПДВ 6 760,32грн.);

- податкової накладної КП
«Криворіжавтотранс» № 51 від 28.05.2013р. на
суму 720 грн. (в.т.ч. ПДВ 120 грн.);

- податкової накладної TOB «КРОК ГТ» № 341
від 23.04.2013р. на суму 1 515 грн. (в.т.ч. ПДВ 12
056 грн. з яких 252.50 грн. на ПН № 341).

Вказані податкові накладні отримано
позивачем 26.06.2013 року і включено до
податкового кредиту червня 2013р. У
зазначених податкових накладних не
вірно вказано номер свідоцтва платника
ПДВ, тому Товариством складено додаток
8 до декларації згідно п.11 ст. 201.10
Податкового кодексу України.

Відповідно до пояснень представників
сторін, спір виник внаслідок з приводу
наявності у Товариства права на
формування податкового кредиту на
підставі податкових накладних, що
складені з порушенням порядку їх
заповнення, поза межами звітного
періоду.

Заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів доходить
наступних висновків.

Відповідно до п.198.6.ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку, які
попередньо віднесені до податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Згідно п.201.4. ст.201 ПК України податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

За положеннями п.201.10. ст.201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Системний аналіз правових норм
свідчить про те, що податкова накладна
як звітний податковий документ, що є
підставою для включення покупцем у
податковому обліку до податкового
кредиту сум податку на додану вартість,
сплачених (нарахованих) у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг), що
підлягають використанню в його
господарській діяльності, має таке
юридичне значення при обов'язковій
умові нарахування податку та
виписування податкової накладної з
подальшою реєстрацією в Єдиному
реєстрі податкових накладних і
обов'язково особою, яка зареєстрована
як платник податку на додану вартість у
порядку, встановленому Податковим
кодексом України.

Докази, які б свідчили про відсутність
у контрагентів позивача статусу
платників ПДВ на момент здійснення
господарських операцій, матеріали
справи не містять.

Оформлені належним чином документи
щодо наданих послуг за договором,
передбачені законодавством про
податки та збори, є підставою для
одержання податкової вигоди платником
податків лише у тому разі, якщо
податковим органом не встановлено та
не доведено, що відомості, які
містяться в цих документах, неповні,
недостовірні та (або) суперечливі, є
наслідком укладення нікчемних
правочинів або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність даних в яких установлена
судом.

Реальність здійснення господарських
операцій, суми ПДВ за якими віднесені
позивачем до податкового кредиту
податковим органом не заперечується.

Щодо недоліків заповнення податкових
накладних контрагентами позивача,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що позивачем здійснено
необхідні заходи, передбачені
положеннями п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України, для підтвердження
права на формування податкового
кредиту за цими накладними шляхом
подання відповідної заяви та скарги на
постачальника, а також додатку 8 до
декларації з податку на додану
вартість за червень 2013 року.

Дії ПАТ «Центральний ГЗК» щодо
включення до податкового кредиту за
червень 2013 року сум ПДВ за податковими
деклараціями за квітень та травень 2013
року, пояснюються тим, що позивач
отримав вказані накладні лише в червні,
а їх правомірність обґрунтовується
положеннями п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, якими передбачено, що
у разі, якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Посилання скаржника на те, що приписи
п.198.6 ст. 198 можливо застосовувати лише
до податкових накладних, які належним
чином зареєстровані в Єдиному реєстрі
податкових накладних та заповнені з
дотриманням встановленого порядку,
колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки дана норма не містить прямої
вказівки щодо вимог до податкової
накладної яка є підставою формування
податкового кредиту, а доводи заявника
апеляційної скарги можна вважати як
вільне трактування норм податкового
законодавства.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що Податковим
кодексом України задекларовані
принципи, на яких ґрунтується
податкове законодавство України,
зокрема, презумпція правомірності
рішення платника податків, якою
передбачено, що у разі коли норма
Податкового кодексу України чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
його підставі, або коли норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

З огляду на викладене, колегія суддів
доходить висновку, що рішення суду
першої інстанції прийняте з
урахуванням всіх обставин по справі,
вірним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
в межах доводів апеляційної скарги,
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16 жовтня 2013 р. у справі № 804/12187/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16 жовтня 2013 р. у справі № 804/12187/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко