Справа № 2а-8105/11/1370
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року Справа № 3937/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
21.03.2014 року у справі за позовом
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до ОСОБА_1, за участю
третіх осіб - Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області, КБ
«Приватбанк» про стягнення податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин в сумі 59 730,00
грн.,

В С Т А Н
О В И В :

У липні 2011 року позивач - Державна
податкова інспекція у Залізничному
районі м.Львова, правонаступником якої
є Державна податкова інспекція у
Залізничному районі м.Львова Головного
Управління Міндоходів у Львівській
області, звернулась до суду з позовом
про стягнення з ОСОБА_1 податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
розмірі 59 730,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є
власником автомобіля MERCEDES BENZ, д.н.з.
НОМЕР_2, 1999 р.в., а 05.03.2010 р. на його ім'я
здійснено першу реєстрацію автомобіля.
Однак відповідно до Закону України "Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів" при першій реєстрації не
сплачено податок до місцевого бюджету,
що в даному випадку становить 59 730,00
грн., а тому підлягає стягненню в
примусовому порядку.

ОСОБА_1 пояснив, що в 2010 р. йому
повідомили, що на його ім'я ввезено
з-закордону т.з. MERCEDES BENZ, д.н.з. НОМЕР_2, 1999
р.в. та оформлено на його ім'я в органах
ДАІ. Пояснив, що довіреності на
вчинення конкретно таких дій не
видавав, а разом з особою, що придбала
автомобіль прибув в територіальний
підрозділ ДАІ, щоб зареєструвати його.
Цей громадянин запевнив, що всі платежі
сплачено. В липні 2010 р. видав
довіреність на продаж даного
автомобіля. Вважає, що оскільки зняти
його з реєстрації неможливо без сплати
платежів під час реєстрації, припускав,
що такі були сплачені. Вважає, що
відносно нього було вчинено шахрайські
дії, пов'язані з державною реєстрацією
на його ім'я автомобіля.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21.03.2014 року
у позові задоволено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив відповідач, подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що не погоджується з рішенням суду
першої інстанції, оскільки дане
рішення винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та таке, що неповно відображає
обставини, які мають істотне значення
для даної справи.

Просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 21.03.2014 року
та відмовити у задоволенні позовних
вимогах.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді - доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до переконання, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін з таких підстав.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбаченіКонституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Судом встановлено, що згідно
реєстраційних справ та даних
Управління державтоінспекції ГУ МВС
України у Львівській області на ім'я
ОСОБА_1 зареєстровано 05 березня 2010 року
автомобіль MERCEDES BENZ (державний номерний
знак НОМЕР_2) 2001 року випуску.

Згідно Розрахунку суми податку з
власників транспортних засобів під час
здійснення першої реєстрації
транспортних засобів в Україні, сума
податку, що підлягає сплаті
відповідачем, становить 59 730,00 грн., але
згідно довідки ДПІ до місцевого
бюджету Залізничного району м. Львова
податку з власників транспортних
засобів, як такого, що сплачений від
імені ОСОБА_1 не надходило.

Згідно з електронним журналом про
технологічні операції, що вчинялись
Львівським ВРЕР ДАІ 05 березня 2010 року
на власника ОСОБА_1 вперше в Україні
зареєстровано т.з. MERCEDES BENZ, д.н.з. НОМЕР_2,
1999 р.в., № кузова НОМЕР_3, про що видано
свідоцтво НОМЕР_4.

На думку колегії суддів, судом першої
інстанції зроблено неправильний
висновок про те, що незалежно від
обставин, за яких автомобіль було
зареєстровано, ОСОБА_1 особисто
розпорядився ним на власний розсуд. З
огляду на це, суд зробив висновок, що
ОСОБА_1 такими діями схвалив дії не
уповноважених представників, а отже в
силу ст.. 241 ЦК України правові наслідки,
пов'язані із придбанням та реєстрацією
автомобіля настали для нього і зокрема
обов'язок сплати податку. У цьому
випадку не врахував, що видана 07.07.2010
року ОСОБА_1 довіреність
уповноважувала повірених лише на
продаж автомобіля, і не передбачала
інших повноважень адміністративно-
правових, а отже, не могла бути доказом
подальшого схвалення попередніх дій
невстановлених осіб: розмитнення,
постановки на облік, сплати збору
первинної реєстрації.

Згідно ст.1 Закону України «Про податок
з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і
механізмів»платниками податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів є
підприємства, установи та організації,
які є юридичними особами, іноземні
юридичні особи, а також громадяни
України, іноземні громадяни та особи
без громадянства, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
ст. 2 цього Закону є об'єктами
оподаткування.

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України
«Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів»фізичні особи - платники
податку зобов'язані пред'являти
органам, що здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію, зняття з обліку або
технічний огляд транспортних засобів,
квитанції або платіжні доручення про
сплату податку за попередній (у разі
здійснення сплати) та за поточний роки,
а платники, звільнені від сплати цього
податку, - відповідний документ, що дає
право на користування цими пільгами.

У разі відсутності документів про
сплату податку або документів, що дають
право на користування пільгами, перша
реєстрація в Україні, реєстрація,
перереєстрація, зняття з обліку і
технічний огляд транспортних засобів
не провадяться (ч.6 ст.5 названого
Закону).

У відповідності до абз.13 п.8 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів» державна
реєстрація транспортних засобів
проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків і зборів
(обов'язкових платежів), а також
внесення в установленому порядку
платежів за проведення огляду
транспортних засобів, державну
реєстрацію (перереєстрацію), зняття з
обліку, відшкодування вартості бланків
реєстраційних документів та номерних
знаків.

Встановлено, що згідно даних
Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Управління державтоінспекції ГУ МВС
України у Львівській області проведено
першу реєстрацію в Україні
вищезазначеного транспортного засобу,
але при цьому не долучено квитанції про
сплату податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із статтею 122 КАС України,
судовий розгляд адміністративної
справи здійснюється в судовому
засіданні з викликом осіб, які беруть
участь у справі, після закінчення
підготовчого провадження. Особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

З огляду на викладене, апеляційний суд
приходить до переконання, що оскільки
державній реєстрації транспортного
засобу передує обов'язкова процедура
проплати відповідних платежів, тому
суд першої інстанції передчасно
задовольнив позов, не з'ясувавши
обставин реєстрації автомобіля, що є
предметом порушення кримінальної
справи, зокрема щодо працівників МРЕО
та банку, де проводяться платіжні
операції.

Отже, оскаржувана постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до ст. 202 КАС
України є підставою для скасування та
прийняття нової постанови.

Керуючись ст. 160, ст.ст.195, 196, 197, ч.1 п.3 ст.
198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний
суд,

П О С
Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21.03.2014 року
по справі № 2а-8105/11/1370 - скасувати та
прийняти нову якою - у задоволенні
заявленного позову Державною
податковою інспекцію у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області -
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді :
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор