Справа № 9101/29141/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2013 рокусправа № 2а-2035/10/0408

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А.
Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області

на рішення Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області

у справі № 2-2035/100408

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області

про стягнення щомісячного підвищення
до пенсії відповідно до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», -

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2010 року ОСОБА_1 звернулася у
Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області з
позовною заявою до управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії за період з 01 липня 2007 року по 31
травня 2010 року з урахуванням права на
її підвищення на 30% мінімальної пенсії
за віком та виплатити різницю у сумі 4007,
60 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що має статус
«дитини війни», тому користується
всіма правами та пільгами,
передбаченими Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» для
цієї категорії осіб, і на підставі
статті 6 зазначеного Закону має право
на щомісячну доплату до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
При вирішенні питання про нарахування
вказаної доплати до пенсії позивачу
відповідач керувався положеннями
нормативних актів що на підставі
Рішень Конституційного Суду України
були визнані неконституційними, а тому
застосуванню не підлягали.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 12 серпня 2010 року позовні
вимоги задоволені частково.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Дзержинському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановлено частиною 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
провести відповідні виплати з 09 липня
2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня
2008 року по 31 травня 2010 року з
урахуванням сум, виплачених у цей
період (а.с. 32-34).

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 лютого
2011 року апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області залишено
без задоволення, рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 12 серпня
2010 року залишено без змін (а.с.48-49).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 07 лютого 2012 року частково
задоволено касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровському районі м.
Дніпропетровська, скасовано ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22 лютого 2011 року, справу
направлено на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є особою, яка належить до
соціальної категорії громадян «діти
війни» в розумінні статті 1 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», на неї розповсюджуються всі
пільги та соціальні гарантії,
передбачені вищезазначеним Законом
України.

Згідно статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» особам,
що належать до соціальної категорії
громадян «діти війни», з 01 січня 2006 року
відповідач повинен нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Згідно з пунктом 12 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року №489-V з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом
зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», з урахуванням статті 111 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік».

Статтею 111 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
встановлено, що у 2007 році підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, яка виплачується
замість пенсії, відповідно до статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» виплачується особам, які є
інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту»), у розмірі 50% від
розміру надбавки, встановленої для
учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), зокрема,
положення пункту 12 статті 71 та статті 111
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік».

Відповідно до підпункту 2 пункту 41
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року №107-VІ текст статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» викладено в наступній
редакції: «Дітям війни (крім тих, на
яких поширюється дія Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни. Ветеранам війни, які
мають право на отримання підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, відповідно до цього
Закону та Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» дане підвищення
провадиться за їх вибором згідно з
одним із законів».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), зокрема,
положення підпункту 2 пункту 41 розділу
II Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України».

Зазначені рішення Конституційного
Суду України є обов'язковими до
виконання на території України,
остаточними і не можуть бути оскаржені,
крім того, вони мають преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, оскільки з моменту
ухвалення Конституційним Судом
України рішень щодо
неконституційності пункту 12 статті 71,
статті 111 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» і підпункту 2
пункту 41 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» указані
правові норми втратили чинність і
застосуванню не підлягали, то
відповідач з 09 липня 2007 року по 31 грудня
2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня
2008 року повинен був нараховувати і
виплачувати позивачеві підвищення до
пенсії, передбачене статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Статтями 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» від
26 грудня 2008 року №835-VI та 70 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік» від 27 квітня 2010 року №2154-VI
Кабінету Міністрів України надано
право у 2009 та 2010 роках встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Указані норми передбачають
встановлення в абсолютних сумах
розміри лише тих виплат, вихідним
критерієм розрахунку яких є розмір
мінімальної заробітної плати.
Відповідно їхня дія не поширюється на
спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком, а не від
розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, нарахування та виплата у 2009 та 2010
роках дітям війни підвищення до пенсії
повинні були здійснюватися в розмірі,
встановленому відповідно до статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Відсутність бюджетного фінансування
передбачених Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» доплат
до пенсії не може бути причиною
невиконання покладених на УПФ України
зобов'язань, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Також, 18 лютого 2010 року Верховною Радою
України прийнято Закон України № 1691-VI
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
юрисдикції справ, пов'язаних із
соціальними виплатами», який набрав
чинності 10 березня 2010 року. Цим Законом
встановлено, що справи щодо спорів з
приводу призначення, обчислення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат, соціальних
виплат непрацездатним громадянам,
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням та
інших соціальних виплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг,
речового майна, пайків або грошової
компенсації замість них суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства, а пункт 3 частини 1 статті 18
Кодексу адміністративного судочинства
України виключено.

Рішенням Конституційного суду України
№ 19-рп/2010 від 09 вересня 2010 року у справі
за конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень Закону України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо підвідомчості справ,
пов'язаних із соціальними виплатами»
(справа № 1-40/2010) визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним), пункт 2 частини
першої статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України в
редакції Закону України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо підвідомчості справ,
пов'язаних із соціальними виплатами"
від 18 лютого 2010 року № 1691-VI.

Матеріалами справи підтверджується, що
ОСОБА_1 звернулася у Дзержинський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області з позовною
заявою 29 червня 2010 року (штамп суду
вхідної кореспонденції, дата
підписання позову, дата сплати
судового збору) у порядку цивільного
судочинства (а.с. 1, 2, 3-6).

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 12 серпня 2010 року прийнято у
порядку цивільного судочинства.

Таким чином, позов подано та розглянуто
судом першої інстанції за правилами
цивільного судочинства правомірно, в
зв'язку з чим, порушене право позивача
підлягало захисту в межах позовної
давності, яка діяла на момент звернення
позивача до суду, розгляду судом
справи, тобто 3 річний термін.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 12 серпня 2010 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п`ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання чинності.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим