Справа № 520/15574/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 520/15574/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Коваленко О.Б.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

Суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання
Сівєлькіної С.Є.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Київському районі в м.Одесі
на постанову Київського районного суду
м. Одеси від 13 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі в м.Одесі про
визнання протиправними дій,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі в м.Одесі про визнання
протиправнми дій, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії та
просила визнати протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси від 07.11.2013 р.
№212/Н-01 щодо врахування ОСОБА_1 інших
виплат при обчисленні пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу»; зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси здійснити
ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 04.10.2012 року
з врахуванням інших видів виплат
згідно довідки від 05.10.2012 р №01-06-07/4919,
якою передбачені складові заробітної
плати для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», на які нараховані та
утримані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, з 1 січня 2011 року - єдиний
соціальний внесок.

В обґрунтування позову зазначено, що
ОСОБА_1 в Управлінні Пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси
одержує пенсію за віком, яка призначена
відповідно до Закону України «Про
державну службу». Пенсія призначена на
підставі поданих до відповідача
оригіналів довідок про складові
заробітної плати (посадовий оклад,
надбавка за ранг або кваліфікаційні
класи, або класний чин, або спеціальні
звання, або дипломатичний ранг,
надбавка за вислугу років), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 05.10.2012 №01-06-07/4918
року та про складові заробітної плати
(надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 05.10.2012 року
№01-06-07/4919 з 04.10.2012 року в розмірі 1946,38
грн.

06 листопада 2013 року позивачка
звернулась до відповідача із заявою
щодо перерахування пенсії з
врахуванням інших виплат, згідно
довідки від 05.10.2012 р. №01-06-07/4919.

У відповіді від 07.11.2013р. № 212-Н-01
відповідачем зазначено, що згідно
статті 33 Закону України «Про державну
службу» інші виплати (індексація,
матеріальна допомога на оздоровлення)
не входять до складу заробітної плати
державних службовців і тому не
враховуються при обчисленні цього виду
пенсій.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 13 лютого 2014 року позов
ОСОБА_1 задоволено. Визнано
протиправною відмову управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси від 07.11.2013р. № 212/Н-01 щодо
врахування ОСОБА_1 інших виплат при
обчисленні пенсії відповідно до Закону
України «Про державну службу».
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок
пенсії з 04.10.2012 року з врахуванням інших
видів виплат згідно довідки від 05.10.2012
р. №01- 06-07/4919, якою передбачені складові
заробітної плати для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу», на які
нараховані та утримані страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, з 1 січня 2011 року -
єдиний соціальний внесок.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням відповідач
подав апеляційну скаргу, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою у
задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення на неї
позивачки ОСОБА_1, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 Управлінням
Пенсійного фонду України у Київському
районі м.Одеси призначено пенсію за
віком відповідно до Закону України
«Про державну службу».

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з
протиправності відмови управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м.Одеси від 07.11.2013р. № 212/Н-01, з чим
погоджується апеляційний суд.

Так, згідно зі статтею 37 Закону України
«Про державну службу» від 16 грудня 1993
року № 3723-XII (чинного та в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України «Про оплату праці» від 24
березня 1995 року № 108/95ВР заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05
листопада 1991 року № 1788-XII до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема, до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно із зазначеним
Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що отримувані застрахованою особою
суми виплат, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зазначена правова позиція висловлена,
зокрема, в рішеннях Верховного Суду
України № 21-84а12 від 24.04.2012 року, № 21-125а13
від 14.05.2013 року, яка відповідно до ч. 1 ст.
244-2 КАС України є обов'язковою для
врахування в судовій практиці.

Отже суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що матеріальна
допомога, на яку нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування входить до складу
заробітної плати державного службовця
та повинна враховуватись при
обчисленні розміру його пенсії,
оскільки перевага має надаватись не
положенням законів України «Про
державну службу» та «Про оплату праці»,
які щодо спірних відносин є загальними,
а спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для задоволення позову ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію апеляційному суду не
довів та не обґрунтував.

Колегія суддів вважає рішення суду
першої інстанції правильним і таким, що
відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71
КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність рішення суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі в м.Одесі задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі в м.Одесі - залишити без
задоволення, а постанову Київського
районного суду м. Одеси від 13 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали апеляційного суду в повному
обсязі.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов