Справа № 872/17705/13
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2014 рокусправа № 811/2574/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Юхименка
О.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Лащенка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Новоукраїнської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 14
жовтня 2013 року у справі № 811/2574/13-а за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Новоукраїнської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -
Позивач) звернувся до з позовом
Новоукраїнської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі -
Відповідач), в якому просив визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення:

- № форми «Р» від 14.05.2013 року, яким
Позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на загальну суму 48 902,13
грн., в тому числі за основним платежем
38 473,70 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 9618,43 грн.;

- № форми «В4» від 14.05.2013 року, яким
Позивачу зменшено розмір від'ємного
значення з податку на додану вартість у
розмірі 9456,61 грн.

Вимоги адміністративного позову
обґрунтовано тим, що усі витрати на
придбання будівельних матеріалів,
придбання скрапленого газу пов'язані з
господарською діяльністю позивача,
оскільки будівельні матеріали
використані на ремонт лабораторії, в
якій Позивач здійснює свою
господарської діяльність, а скраплений
газ використовувався для здійснення
поїздок на автомобілі Позивача з метою
переміщення по території України для
реалізації господарських відносин з
постачальниками та покупцями. Крім
того, Позивач зазначає, що Відповідач
після перевірки повернув не усі
первинні документи, зазначивши в акті
перевірки про відсутність
документально підтвердження витрат, що
є помилковим, оскільки Позивачем
надані були усі первинні документи для
проведення перевірки. (том 1 а.с.3-8)

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1
задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення -
рішення Новоукраїнської міжрайонної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби від 14.05.2013 р. №,
яким збільшено грошове зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб в
частині визначення основного платежу в
сумі 29803,70 грн. та штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 7450,43 грн.

Скасовано податкове повідомлення -
рішення Новоукраїнської міжрайонної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби від 14.05.2013 р. №,
яким зменшено розмір від'ємного
значення з податку на додану вартість в
частині визначення основного платежу в
сумі 8783,05 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Судове рішення обґрунтовано тим, що
витрати на придбання будівельних та
паливно-мастильних матеріалів,
мобільних телефонів та скетч-карток, на
ремонт пароварки і кавоварки, були
пов'язані з господарською діяльністю
Позивача, у зв'язку з чим він правомірно
відніс такі витрати до складу витрат за
відповідні податкові періоди. Разом з
тим, витрати на суму 53 183,59 грн. не
можливо підтвердити, оскільки
відповідні первинні документи
відсутні та Позивачем у судове
засідання не надавалися. Крім того, ФОП
ОСОБА_1 не вівся облік витрат за
допомогою книги доходів і витрат, що
також виключає можливість підтвердити
заявлені ним вимоги належними
доказами. (том 2 а.с.166-168)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Новоукраїнська ОДПІ подала
на нього апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушенням судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року в частині задоволених позовних
вимог, та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказували на те, що витрати на
будівельні матеріали та
паливно-мастильні матеріали не можуть
бути включені до складу витрат
відповідно до приписів п.п139.1.5 п.139.1
ст.139 ПК України. (том 2 а.с.173-174)

Заперечень на апеляційну скаргу до
суду не надходило.

Перевіривши, в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог,
законність та обґрунтованість
судового рішення, оцінивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець Новоукраїнською
районною державною адміністрацією
Кіровоградської області 02.02.2000 р.,
свідоцтво Серія НОМЕР_3 та перебуває на
податковому обліку в Новоукраїнській
ОДПІ з 02.02.2010 р. (том 1 а.с.87).

Уповноваженими працівниками
Новоукраїнської ОДПІ відповідно до
наказу від 11.03.2013 р. №64 проведено
документальну планову перевірку
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства ФОП
ОСОБА_1 за період з 01 січня 010 року по 31
грудня 2012 року, за результатами якої
складено акт від 18.04.2013 р. №88/1710/НОМЕР_2.
(том 1 а.с.10-23).

Перевіркою встановлено порушення:

- ст. 13 ДКМУ "Про прибутковий податок з
громадян", п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК
України, в результаті занижено
податкове зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб на суму 38473,70 грн.
за період з 0.01.2010 р. по 31.12.2012 р.;

- п.198.1, п.198.3 та п.198.6 ст. 198 ПК України, в
результаті чого занижено податкове
зобов'язання з ПДВ в сумі 9456,61 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкові
повідомлення - рішення:

- № форми «Р» від 14.05.2013 року, яким
Позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на загальну суму 48 902,13
грн., в тому числі за основним платежем
38 473,70 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 9618,43 грн.; (том 1 а.с.29)

- № форми «В4» від 14.05.2013 року, яким
Позивачу зменшено розмір від'ємного
значення з податку на додану вартість у
розмірі 9456,61 грн.. Визнання
протиправними і скасування указаних
податкових повідомлень-рішень і було
предметом судового позову. (том 1 а.с.28)

Визнання протиправними та скасування
вказаних податкових
повідомлень-рішень і було предметом
судового розгляду.

Постанова суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні частини позовних
вимог сторонами не оскаржується.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ФОП ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що витрати на придбання
будівельних та паливно-мастильних
матеріалів, мобільних телефонів та
скетч-карток, на ремонт пароварки і
кавоварки були пов'язані з
господарською діяльністю Позивача, у
зв'язку з чим він правомірно відніс
такі витрати до складу витрат за
відповідні податкові періоди.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи із наступного.

Щодо встановлених судом фактичних
обставин справи у сторін заперечень не
виникало.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" (в редакції чинній на час
виникнення правовідносин), валові
витрати виробництва та обігу (далі -
валові витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" (в редакції чинній на час
виникнення правовідносин) визначено,
що до складу валових витрат
включаються: суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Пунктом 177.4 статті 177 Податкового
Кодексу України, до переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат операційної діяльності
згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно з матеріалами справи Позивач
здійснював господарську діяльність за
такими видами: 43.21 - електромонтажні
роботи, 46.63 - оптова торгівля машинами й
устаткуванням для добувної
промисловості та будівництва, 33.44 -
ремонт і технічне обслуговування
електричного устаткування.

Для здійснення господарської
діяльності, ФОП ОСОБА_1 було придбано
майновий комплекс будівель за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
купівлі-продажу від 19.06.2006 р. (а.с.86 т.1).

Як зазначив Позивач та що не
спростовано податковим органом, саме
для облаштування електротехнічної
лабораторії використані заначені ним у
переліку придбаних та використаних
будматеріалів на ремонт та
обслуговування лабораторії за 2011 рік
(а.с.159-211 т.1)., а ремонтні роботи
здійснювались власними силами без
залучення підрядних організацій.

Додатковим доказом вищевказаному є і
те, що Свідоцтвом про атестацію НОМЕР_4,
виданого ДП
"Кіровоградстандартметрологія" 29 липня
2013 р. засвідчено, що електротехнічна
лабораторія ФОП ОСОБА_1 в АДРЕСА_1
відповідає критеріям атестації й
атестована на проведення вимірювань
сфері поширення державного
метрологічного нагляду (а.с.130 т.2).

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
віднесення до витрат за перевіряємий
період витрат з придбання будівельних
матеріалів пов'язані з господарською
діяльністю Позивача, а відтак останній
правомірно відніс такі витрати до
складу витрат за відповідні податкові
періоди.

Крім того, Позивач є власником ГАЗ 2705
ЗНГ фургона малотоннажного-В, 2001 рок
випуску, що підтверджується копією
технічного паспорту, (а.с.85 т.1), який
використовується ним для перевезення
електромонтажного обладнання та
здійснення поїздок на об'єкти
замовників послуг, що узгоджується з
видами його господарської діяльності.
Придбані та використані матеріали на
обслуговування автотранспорту за 2010 р.
Та їх вартість об'єктивно підтверджено
наданими Позивачем письмовими
доказами (а.с.135-157 т.1).

Щодо витрат на придбання мобільних
телефонів та скретч картки, витрат на
ремонт пароварки і кавоварки, суд
першої інстанції також дійшов
обґрунтованого висновку, що вони
пов'язані з господарською діяльністю
Позивача, адже телефони
використовувались для зв'язку з
Позивачем для отримання замовлень
надання послуг (а.с.84 т.1), а проводячи
тривалий час у лабораторії , Позивач
використовує пароварку та кавоварку
для того щоб мати можливість
харчуватись.

За таких обставин та у межах доводів
апеляційної скарги підстави для
скасування або зміни судового рішення
відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..ст.200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Новоукраїнської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області -
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2013
року у справі № 811/2574/13-а - залишити без
змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, передбачені статтею
212 КАС України.

Повний текст ухвали складено 19 вересня
2014 року.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
О.В. Юхименко

Суддя:
Д.В. Чепурнов