Справа № 2а-592/10/2670
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/44834/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

суддівОстровича С.Е. Степашка О.І.
Федорова М.О.секретаря судового
засідання Волошина В.М.,

представник позивача не
з'явився

представник відповідача
Грембовський В. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Нафто-Комерц" на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
травня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 липня 2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафто-Комерц" до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва
Державної податкової служби про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нафто-Комерц" (далі -
ТОВ "Нафто-Комерц") звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва Державної податкової служби
(далі - ДПІ у Солом'янському районі) в
якому просить визнати нечинними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
травня 2013 року у задоволенні позову ТОВ
"Нафто-Комерц" відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року апеляційну скаргу ТОВ
"Нафто-Комерц" залишено без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
травня 2013 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
ТОВ "Нафто-Комерц" подало касаційну
скаргу в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 07 травня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року та направити справу на новий
судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

ДПІ у Солом'янському районі проведена
планова виїзна перевірка ТОВ
"Нафто-Комерц" з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 січня 2008
року по 31 грудня 2008 року. За
результатами перевірки складено акт
№6985/23-07/25392930 від 17 червня 2009 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ
"Нафто-Комерц" вимог пп. 5.2.2 п. 5.2, абз. 4
пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість".

На підставі акта перевірки ДПІ у
Солом'янському районі винесено
податкові повідомлення-рішення від 01
липня 2009 року: №00023423/07/0, яким ТОВ
"Нафто-Комерц" визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 10002140, 00 грн., у т.ч. за
основним платежем 5001070, 00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 5001070,
00 грн.; №00023523/07/0, яким ТОВ "Нафто-Комерц"
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 5971302, 00 грн., у т.ч. за
основним платежем 3980868, 00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 1990434,
00 грн.

За наслідками адміністративного
оскарження вказані податкові
повідомлення-рішення залишено без
змін, та прийнято податкові
повідомлення-рішення від 08 вересня 2009
року: №/1 та №/1, від 09
листопада 2009 року №/2 та №/2.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між ТОВ "Вастон"
(попередня назва ТОВ "Нафто-Комерц") та
ТОВ "Спецторгпозитив" укладено
генеральні договори поставки
нафтопродуктів №07/01-2008 від 07 січня 2008
року та №01/09-2008 від 01 вересня 2008 року.
Згідно додаткових угод та видаткових
накладних ТОВ "Спецторгпозитив"
поставило ТОВ "Нафто-Комерц" протягом
2008 року нафтопродукти (бензин, дизельне
паливо) на суму 23973483, 14 грн., та виписало
податкові накладні на загальну суму
23973483,14 грн., у т.ч. ПДВ 3995580, 52 грн. В
рахунок оплати за товар ТОВ
"Нафто-Комерц" частково проведено
взаємозалік зустрічних однорідних
вимог з ТОВ "Спецторгпозитив", частково
передано прості безвідсоткові векселі.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що ТОВ "Нафто-Комерц" не надано доказів,
на підтвердження поставки
нафтопродуктів третім особам на умовах
EXW - склад продавця, зокрема доказів
наявності складського приміщення,
товарно-транспортних накладних, актів
на відпуск товару зі складу. Надані
копії актів звірки залишків
нафтопродуктів, що знаходяться на
відповідальному зберіганні та актів
видачі нафтопродуктів зі зберігання,
не підтверджують відпуск
нафтопродуктів третім особам. Не
надано документів на підтвердження
якості поставлених нафтопродуктів,
обов'язковість яких передбачена
умовами генеральних договорів на
поставку нафтопродуктів, та посилання
на які містяться у первинних
документах.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що копії видаткових
накладних ТОВ "Спецторгпозитив" на
поставку нафтопродуктів місять підпис
особи, однак не містять жодних даних,
які б дали змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції від імені ТОВ
"Спецторгпозитив". Відсутні докази
того, що придбані нафтопродукти ТОВ
"Нафто-Комерц" використано в межах
господарської діяльності чи придбано з
такою метою.

За таких обставин суди дійшли висновку,
що первинні документи, на підставі яких
ТОВ "Нафто-Комерц" сформовано валові
витрати по взаємовідносинах з ТОВ
"Спецторгпозитив", не відповідають
вимогам, встановленим законодавством,
а валові витрати є такими, що не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Згідно вироку Шевченківського
районного суду міста Києва від 03
листопада 2008 року у справі №1-1138/08 по
обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2
ст. 205 Кримінального кодексу України,
вказаною особою з метою фіктивного
підприємництва, без мети ведення
господарської діяльності,
запропоновано іншим особам за разову
матеріальну винагороду зареєструвати
підприємство ТОВ "Спецторгпозитив".

Крім того, відсутні докази на
підтвердження наявності у ТОВ
"Спецторгпозитив" необхідних ресурсів
та умов для виконання спірних операцій
і можливості виконання господарських
операцій.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що у ТОВ "Нафто-Комерц" були відсутні
підстави для формування валових витрат
по взаємовідносинах з ТОВ
"Спецторгпозитив".

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими п.
201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

За таких обставин суди дійшли висновку,
що оскільки ТОВ "Нафто-Комерц" не
підтверджено використання у межах
господарської діяльності товарів,
придбаних у ТОВ "Спецторгпозитив" та
реальність здійснених господарських
операцій, то у ТОВ "Нафто-Комерц"
відсутнє право формувати податковий
кредит з податку на додану вартість за
такими операціями. Тому ДПІ у
Солом'янському районі правомірно
прийняті податкові
повідомлення-рішення.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про відмову у
задоволенні позовних вимог ТОВ
"Нафто-Комерц".

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Нафто-Комерц" залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
травня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді С.Е. Острович О.І. Степашко М.О.
Федоров