Справа № 813/5527/14
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2014 року м.
Львів № 813/5527/14
адміністративний суд у складі
головуючого судді Сподарик Н.І., за
участі секретаря судового засідання
Думич Х.М., позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Бобиляк В.Б.
розглянувши адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Стрийської об'єднаної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, скасування
рішення,-

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулась до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Стрийської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області з вимогами: визнати
протиправним та скасувати наказ від
23.06.2014 року №469; визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 10.07.2014 року
№; визнати протиправним та
скасувати рішення від 10.07.2014 року
№.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на неправомірність дій
податкового органу, що полягають у
порушенні вимог податкового кодексу
України щодо складання наказу про
проведення фактичних перевірок,
неправомірності винесення рішення про
застосування фінансових санкцій від
10.07.2014 року №, яким зафіксовано
порушення державної дисципліни цін при
здійсненні роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та накладено
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмір 5000 грн. Також зазначає, що
контролюючим органом безпідставно
застосовано штрафну санкцію у розмірі
122 грн. згідно податкового
повідомлення-рішення від 10.07.2014 року №
на підставі акта перевірки від
25.06.2014 року №7545, яким встановлено
порушення п.п.267.6.1 п. 267.6 ст. 267
Податкового кодексу України, що
регулюють порядок використання
торгового патенту, оскільки на момент
проведення перевірки кафе-магазину, що
знаходиться за адресою с. Вівня,
Стрийського району, Львівської області
копія торгового патенту нотаріально не
засвідчена знаходилася на видному
місці при вході в магазин на кутку
споживача. Позивач, вважає, що зроблені
висновки податкового органу на
підставі яких складені оскаржувані
рішення є необґрунтованими та такими,
що суперечать законодавству у зв'язку
із цим просить позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача щодо
заявленого позову заперечив з підстав
викладених у письмових заперечення
долучених до матеріалів справи в
судовому засіданні 03.09.2014 року,
зазначивши, що відповідно до наказу про
проведення фактичних перевірок від
23.06.2014 року №469 та направлення на
перевірку від 23.06.2014 року №771
податковим органом встановлено
порушення норм ст. 267 ПК України, які
зафіксовані у акті (довідки) перевірки
за дотриманням суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій. На
підставі вказаного акту податковим
органом правомірно винесено податкове
повідомлення-рішення із застосуванням
штрафної санкції у сумі 122 грн. Зокрема,
відповідач наголошує на тому, що
позивачем при підписанні акта
перевірки жодних зауважень чи
претензій до нього не було. Посилання
позивача на неправомірність винесення
рішення про застосування штрафних
фінансових санкцій від 10.07.2014 року
№ вважає необґрунтованим,
оскільки останнім не виконано вимоги
ст. 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» та Постанови Кабінету
Міністрів України "Про встановлення
розміру мінімальних оптово-відпускних
і роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв" від 30.10.2008 року №957
із змінами винесеними 11.06.2014 року №177 у
зв'язку із чим до суб'єкта
підприємницької діяльності
застосовано штраф у розмірі 5 000 грн. В
задоволенні адміністративного позову
представник відповідача просив
відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши докази,
які мають значення для справи, суд
встановив наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Контролюючі органи на підставі ст. 75 ПК
України мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Пункт 75.1.3 ст. 75 ПК України визначає, що
фактичною вважається перевірка, що
здійснюється за місцем фактичного
провадження платником податків
діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Згідно норм статті 80 ПК України
фактична перевірка здійснюється без
попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на
підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, копія якого вручається
платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї з таких
обставин: неподання суб'єктом
господарювання в установлений законом
строк обов'язкової звітності про
використання реєстраторів
розрахункових операцій, розрахункових
книжок та книг обліку розрахункових
операцій, подання їх із нульовими
показниками.

Фактична перевірка проводиться двома і
більше посадовими особами
контролюючого органу у присутності
посадових осіб суб'єкта господарювання
або його представника та/або особи, що
фактично здійснює розрахункові
операції.

Згідно п. 86.1 ст. 86 ПК України результати
перевірок (крім камеральних та
електронних перевірок) оформляються у
формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка. Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків або
його законних представників з
висновками перевірки чи фактами і
даними, викладеними в акті (довідці)
перевірки, вони мають право подати свої
заперечення до контролюючого органу за
основним місцем обліку такого платника
податків протягом п'яти робочих днів з
дня отримання акта (довідки). Такі
заперечення розглядаються
контролюючим органом протягом п'яти
робочих днів, що настають за днем їх
отримання (днем завершення перевірки,
проведеної у зв'язку з необхідністю
з'ясування обставин, що не були
досліджені під час перевірки та
зазначені у зауваженнях), та платнику
податків надсилається відповідь у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень. Платник
податку (його уповноважена особа та/або
представник) має право брати участь у
розгляді заперечень, про що такий
платник податку зазначає у
запереченнях. Рішення про визначення
грошових зобов'язань приймається
керівником контролюючого органу (або
його заступником) з урахуванням
результатів розгляду заперечень
платника податків (у разі їх наявності).
Платник податків або його законний
представник може бути присутнім під
час прийняття такого рішення.

Відповідно до п.86.8 ст. 86 ПК України
податкове повідомлення-рішення
приймається керівником контролюючого
органу (його заступником) протягом
десяти робочих днів з дня, наступного
за днем вручення платнику податків
акта перевірки у порядку,
передбаченому статтею 58 цього Кодексу,
для надсилання (вручення) податкових
повідомлень-рішень (за результатами
фактичної перевірки - з дня реєстрації
(надходження) акта такої перевірки до
контролюючого органу за основним
місцем обліку платника податків), а за
наявності заперечень посадових осіб
платника податків до акта перевірки
приймається з урахуванням висновку про
результати розгляду заперечень до акта
перевірки - протягом трьох робочих
днів, наступних за днем розгляду
заперечень і надання (надсилання)
письмової відповіді платнику податків.

Згідно п.п. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України
штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності. На
підставі п.п. 20.1.18, 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК
України органи державної податкової
служби мають право визначати у порядку,
встановленому цим Кодексом, суми
податкових та грошових зобов'язань
платників податків та застосовувати до
платників податків передбачені
законом фінансові (штрафні) санкції
(штрафи) за порушення податкового чи
іншого законодавства, контроль за
додержанням якого покладено на
контролюючі органи; стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України; стягувати
суми недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Підпунктом 267.6.1 п. 267.6 ст.267 ПК України
визначено порядок використання
торгового патенту, зокрема, зазначено,
що оригінал торгового патенту повинен
бути розміщений:

- на фронтальній вітрині магазину, а за
її відсутності - біля реєстратора
розрахункових операцій;

- на фронтальній вітрині малої
архітектурної форми;

- на табличці в автомагазинах, на
розвозках та інших видах пересувної
торговельної мережі, а також на лотках,
прилавках та інших видах торговельних
точок, відкритих у відведених для
торговельної діяльності місцях;

- у пунктах обміну іноземної валюти;

- у приміщеннях для надання платних
послуг, а також у приміщеннях, в яких
проводяться розважальні ігри.

Торговий патент повинен бути відкритий
та доступний для огляду.

На підставі п.п.267.6.3 п. 267.3. ст. 267 ПК
України для запобігання пошкодженню
торгового патенту (вигорання на сонці,
псування внаслідок затікання дощової
води, псування сторонніми особами тощо)
дозволяється розміщувати нотаріально
засвідчені копії торгових патентів у
визначених цією частиною місцях. При
цьому оригінал такого патенту повинен
зберігатися у відповідальної особи
суб'єкта господарювання або
відповідальної особи відокремленого
підрозділу, яка зобов'язана надавати
його для огляду уповноваженим законом
особам. За порушення порядку
використання торгового патенту,
передбаченого підпунктами 267.6.1-267.6.3
пункту 267.6 статті 267 цього Кодексу,
сплачують штраф у розмірі збору на один
календарний місяць (для діяльності у
сфері розваг - у розмірі збору на один
квартал).

Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень представників сторін, 23.06.2014
року на підставі направлення №771, 772 та
наказу про проведення фактичних
перевірок №469 працівниками
податкового органу Вергун Т.Б. та Сало
Б.М. здійснено перевірку ФОП ОСОБА_1 на
предмет дотримання вимог Податкового
кодексу України, Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (із
змінами та доповненнями), Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995
року №481/95-ВР (із змінами та
доповненнями), вимог Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
року №637 та інших нормативно-правових
актів. За результатами перевірки
складено акт (довідку) від 25.06.2014 року
№00754 в якому зафіксовані порушення
вимог п.п.267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України, а
саме торговий патент знаходився не на
видному для огляду споживачів місці, а
також порушення розміру мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв
відповідно до Постанови Кабінету
міністрів України від 30 жовтня 2008 p. № 957
із змінами від 11 червня 2014 р. № 177,
оскільки, згідно контрольної стрічки
РРО за 17.06.2014 року у кафе-магазині
суб'єкта господарської діяльності
ОСОБА_1, що знаходиться за адресою с.
Вівня Стрийського району Львівської
області здійснено продаж горілки
«Слава» 0,25 л. 40% спирту по ціні 33,50 грн.
(чек від 17.06.2014 року 13 год. 21 хв. 08
сек.), та продаж горілки «Слава» 0,25 л. 40%
спирту по ціні 17,25 грн. Відповідно до
постанови КМУ №957 мінімальна роздрібна
ціна на горілку 0,25 л. 40% спирту повинна
становити не менше 34,90 грн., а
мінімальна роздрібна ціна на горілку
0,25 л. 40% спирту повинна становити не
менше 17,45 грн.

На підставі перевірки, за вище
перелічені порушення Стрийською ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Львівській області винесено податкове
повідомлення рішення від 10.07.2014 року
№ на суму 122 грн. та рішення про
застосування фінансових санкцій від
10.07.2014 року № на суму 5000 грн. З
якими позивач не погодився та
звернувся з позовом до суду з вимогою
їх визнати протиправними та скасувати.

Підпуктом 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПУ України
визначено, що у спеціально визначених
цією частиною місцях повинен бути
розміщений оригінал торгового патенту,
однак, суд звертає увагу позивача на те,
що для запобігання пошкодженню
торгового патенту дозволяється
розміщувати його копію, але тільки
нотаріально засвідчену. При цьому
оригінал такого патенту повинен
зберігатися у відповідальної особи
суб'єкта господарювання або
відповідальної особи відокремленого
підрозділу, яка зобов'язана надавати
його для огляду уповноваженим законом
особам. При проведенні перевірки, як
пояснив позивач у судовому засіданні, у
кутку споживача знаходився не
оригінал, а фотокопія торгового
патенту, яка в свою чергу не була
нотаріально посвідчена. Отже,
відповідачем правомірно застосовано
штрафну санкцію у сумі 122 грн. згідно
податкового повідомлення-рішення від
10.07.2014 року №.

Посилання позивача на неправомірність
застосування штрафних санкцій,
пов'язаних із внесенням змін від 11.06.2014
року №177 у додаток до постанови
Кабінету Міністрів України від 30
жовтня 2008 р. № 957 "Про встановлення
розміру мінімальних оптово-відпускних
і роздрібних цін на окремі види
алкогольних напоїв" від 11.06.2014 року №177,
яка регулює розмір мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв судом
до уваги не беруться, оскільки факт
продажу роздрібної торгівлі
алкогольними напоями, за ціною нижчою
за встановлені мінімальні роздрібні
ціни відбувся 17.06.2014 року в день
офіційного опублікування вищевказаної
постанови в Урядовому кур'єрі.

Згідно частини 1, 5 ст. 52 Закону України
«Про Кабінет Міністрів України» із
змінами та доповненнями № 1170-VII від
27.03.2014 року Постанови Кабінету
Міністрів України, крім постанов, що
містять інформацію з обмеженим
доступом, набирають чинності з дня їх
офіційного опублікування, якщо інше не
передбачено самими постановами, але не
раніше дня їх опублікування. Постанови
Кабінету Міністрів України
публікуються в Офіційному віснику
України, газеті "Урядовий кур'єр", акти
Кабінету Міністрів України також
оприлюднюються шляхом їх розміщення на
офіційному веб-сайті Кабінету
Міністрів України.

Порядок оприлюднення актів
визначається Указом Президента
України «Про порядок офіційного
оприлюднення нормативно-правових
актів та набрання ними чинності» від
10.06.1997 року №503/97. Перед офіційним
оприлюдненням всі нормативно-правові
акти підлягають державній реєстрації в
Єдиному державному реєстрі
нормативних актів із зазначенням їх
реєстраційного коду. Відповідно до
пункту 1 цього Указу закони України,
інші акти Верховної Ради України, акти
Президента України, Кабінету Міністрів
України не пізніш як у
п'ятнадцятиденний строк після їх
прийняття у встановленому порядку і
підписання підлягають оприлюдненню
державною мовою в офіційних друкованих
виданнях. Нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України
набирають чинності з моменту їх
прийняття, якщо більш пізній строк
набрання ними чинності не передбачено
в цих актах. Акти Кабінету Міністрів
України, які визначають права і
обов'язки громадян, набирають чинності
не раніше дня їх опублікування в
офіційних друкованих виданнях.

Проаналізувавши вищенаведене,
судом встановлено, що згідно із
законодавством, нормативно-правові
акти, які набирають чинності з моменту
оприлюднення, в даному випадку
постанова Кабінету Міністрів України
від 11.06.2014 року №177, повинні
виконуватись суб'єктами
підприємницької діяльності з дня їх
оприлюднення. Окрім того, суд звертає
увагу, що за результатами перевірки
складено Акт (довідку) від 25.06.2014 року
№007545, який без зауважень та заперечень
підписано позивачем. Статтею 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995
року №481/95-ВР передбачено
регламентовано відповідальність за
порушення норм цього Закону щодо
виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством. До
суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі: оптової або
роздрібної торгівлі коньяком,
алкогольними напоями, горілкою,
лікеро-горілчаними виробами та вином
за цінами, нижчими за встановлені
мінімальні оптово-відпускні або
роздрібні ціни на такі напої - 100
відсотків вартості отриманої партії
товару, розрахованої виходячи з
мінімальних оптово-відпускних або
роздрібних цін, але не менше 5000 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 49, 70 КАС України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 159 КАС України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, Суд дійшов висновку, що
позивачем не доведено порушення
відповідачем його законних прав та
інтересів, не подано доказів на
підтвердження обґрунтованості
позовних вимог, відтак, у задоволенні
адміністративного позову про визнання
протиправним та скасування наказу від
23.06.2014 року №469, визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 10.07.2014 року
№, скасування рішення про
застосування фінансових санкцій від
10.07.2014 року № - слід відмовити.

Згідно з ст. 94 КАС України судові
витрати зі сплати судового збору
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; код ДРФО НОМЕР_3) на
користь Державного бюджету України
судовий збір у розмірі 1 644,30 грн.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 15
вересня 2014 року.

Суддя
Сподарик Н.І.