Справа № 2а-9/12
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 вересня 2014 року м.
Київ В/800/4220/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді
Іваненко Я.Л., суддів
Весельської Т.Ф.,
Ємельянової В.І., Кочана В.М.,
Лиски Т.О., перевіривши
виконання вимог законодавства при
подачі заяви Головного управління
Пенсійного фонду України у Київській
області про перегляд Верховним Судом
України ухвали судді Вищого
адміністративного суду України від 11
червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Київській
області про визнання рішення
протиправним та його скасування,

в с т а н о в и л а:

Головне управління Пенсійного фонду
України у Київській області звернулось
до Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України із заявою
про перегляд ухвали судді Вищого
адміністративного суду України від 11
червня 2014 року.

У заяві на підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвали Вищого
адміністративного суду України від 08
листопада 2007 року та від 06 лютого 2014
року.

Статтею 239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено,
зокрема, що заява про перегляд судових
рішень подається до Верховного Суду
України через Вищий адміністративний
суд України, який за змістом статей 239-2
та 240 цього Кодексу перевіряє
відповідність заяви вимогам ст.ст. 239,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України та вирішує питання
про допуск справи до провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Проаналізувавши додані до заяви судові
рішення Вищого адміністративного суду
України, колегія суддів не вбачає
неоднакового застосування касаційним
судом норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Так, в ухвалі Вищого адміністративного
суду України від 08 листопада 2007 року
колегія суддів касаційного суду
погодилась з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, що позивач,
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», має повернути надлишково
отриману надбавку на непрацездатних
членів сім'ї, яка була призначена йому,
як непрацюючому пенсіонеру. При цьому,
суди виходили з того, що статтею 78
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено проведення
відповідного перерахунку пенсії у тому
випадку, зокрема, коли після
призначення пенсії пенсіонер у зв'язку
із влаштуванням на роботу втрачає
право на надбавку на непрацездатних
членів сім'ї.

В ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 06 лютого 2014 року колегія
суддів касаційного суду погодилась з
висновком судів першої та апеляційної
інстанцій про правомірність рішення
відповідача щодо утримання з позивача
переплати по пенсії, оскільки позивач з
2004 року по 2009 рік працював та отримував
заробітну плату, яка підлягає
індексації, і зобов'язаний був
повідомити відповідача про
працевлаштування, однак не вчинив
цього, чим позбавив відповідача
можливості здійснити врахування цієї
обставини під час виплати у зазначений
період пенсії, індексації і підвищення
для непрацюючих пенсіонерів.

Натомість, в ухвалі від 11 червня 2014
року, про перегляд якої ставиться
питання, суддя-доповідач, відмовляючи у
відкритті касаційного провадження у
справі на підставі пункту 5 частини 5
статті 214 Кодексу адміністративного
судочинства України, дійшов висновку,
що виходячи зі змісту касаційної
скарги та оскаржуваної постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року, касаційна скарга є
необґрунтованою, а викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи, оскільки
заявник не наводить підстав, які б
дозволили вважати, що суд апеляційної
інстанції неправильно застосував
норми матеріального або
процесуального права. При цьому,
суддя-доповідач погодився з висновком
суду апеляційної інстанції про
протиправність рішення відповідача
щодо утримання з позивача переплати по
пенсії у зв'язку з неповідомленням
останнього про працевлаштування,
оскільки надбавка на непрацездатних
членів сім'ї до пенсії за вислугу років
була призначена позивачу відповідно до
п. «а» ч. 1 ст. 16 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», і згідно ст. 54 зазначеного закону
виплата даної надбавки припиняється
саме у випадку здійснення пенсіонером
підприємницької діяльності.

Враховуючи, що має місце встановлення
різних обставини в кожній із наведених
вище справ, доводи Головного
управління Пенсійного фонду України у
Київській області про неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, є
необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні заяви про допуск даної
справи до провадження Верховного Суду
України.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Київській
області про визнання рішення
протиправним та його скасування за
заявою Головного управління
Пенсійного фонду України у Київській
області про перегляд Верховним Судом
України ухвали судді Вищого
адміністративного суду України від 11
червня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Я.Л. Іваненко

Т.Ф. Весельська

В.І. Ємельянова

В.М. Кочан

Т.О. Лиска