Справа № 402/1/14-а
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2014 рокусправа № 402/1/14-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника
В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Шелепова Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на ухвалу Ульяновського
районного суду Кіровоградської
області

від 27 січня 2014 року

у справі № 402/1/14-а

за позовом ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 26400;

до відповідача Ульяновської
міської ради,

вул. Промислова,
23/54, м. Ульяновка Кіровоградської, 26400;

про визнання
неправомірними дій та скасування
рішення, -

встановив: ОСОБА_1 подав позов до
Ульяновської міської ради про визнання
неправомірними дій щодо продажу
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2,
за ціною, вищою за експертну оцінку;
скасування Рішення № 298 від 22 жовтня 2013
року в частині продажу земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_2, за ціною,
вищою за експертну оцінку; та про
зобов'язання прийняти рішення і
укласти договір купівлі-продажу
земельної ділянки за ціною, визначеною
згідно до експертної оцінки.

Ульяновський районний суд
Кіровоградської області (суддя
Бондаренко А.А.) своєю ухвалою від 27
січня 2014 року у справі № 402/1/14-а
провадження у справі закрив.

Ухвала мотивована тим, що при
здійсненні повноважень власника землі
рада не є суб'єктом владних повноважень
у тому значенні цього терміна, в якому
його вжито у пункті 1 частини 1 статті 17
КАС України, а рівноправним суб'єктом
земельних відносин, дії якого
спрямовані на реалізацію свого права
розпоряджатися землею.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі ОСОБА_1, Позивач, вказує на
порушення норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
справою адміністративної юрисдикції є
спір, який виник між двома (кількома)
конкретними суб'єктами суспільства
стосовно їхніх прав та обов'язків у
конкретних правових правовідносинах, у
яких хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений владно керувати
поведінкою іншого (их) суб'єкта (ів). А ці
суб'єкти, відповідно, зобов'язані
виконувати вимоги та приписи суб'єкта
владних повноважень.

Таким чином, дана справа є справою
адміністративної юрисдикції.
Звернення Позивача до суду стосується
здійснення Ульяновською міською радою
владних управлінських функцій, причому
ці функції здійснюються саме у тих
правовідносинах, у яких виник спір.

Просить ухвалу районного суду
скасувати та постановити нову ухвалу, з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи.

Процесуальним правом на участь
представника в судовому засіданні
сторони не скористались. Про дату, час
та місце судового розгляду були
повідомлені належним чином.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права при
винесенні оскарженої ухвали, виходить
з наступного.

Ульяновський районний суд
Кіровоградської області, про що
зазначено вище, провадження у справі
закрив.

Ухвала мотивована тим, що при
здійсненні повноважень власника землі
рада є не суб'єктом владних повноважень
у тому значенні цього терміна, в якому
його вжито у пункті 1 частини 1 статті 17
КАС України, а рівноправним суб'єктом
земельних відносин, дії якого
спрямовані на реалізацію свого права
розпоряджатися землею.

Така позиція суду першої інстанції
видається колегії суддів помилковою.

За змістом пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справою
адміністративної юрисдикції є
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Безумовно, наявність в спірних
правовідносинах суб'єкта владних
повноважень не є беззаперечною ознакою
того, що спір належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства. Публічно-правовим спір є
тоді, коли позовна вимога зв'язана з
положеннями публічного права. Тобто,
коли вони (положення) застосовуються
адміністративними органами й іншими
суб'єктами публічного права при
виконанні публічних завдань і можуть
поширюватись лише на правовідносини
між носіями публічного права чи між
державою (або іншими суб'єктами
публічного права), з одного боку, і
громадянами чи підприємствами - з
іншого. Тут держава виступає не як
рівноправна сторона, а як носій
суверенної влади, який може наказувати
або забороняти підприємству певну
поведінку, надавати дозвіл на певну
діяльність чи, навпаки.

Отже, визначальною рисою
адміністративних правовідносин є
владне підпорядкування однієї зі
сторін цих відносин іншій стороні. Що
означає можливість вимагати певної
поведінки від іншої особи, необхідної
для реалізації права, та можливість
забезпечити дотримання такої
поведінки шляхом застосування
примусової сили держави.

Діяльність органів місцевого
самоврядування, до яких відноситься
Ульяновська міська рада, врегульована
Законом України «Про місцеве
самоврядування» від 21 травня 1997 року №
280/97-ВР.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті
26 Закону № 280/97-ВР, до виключного
переліку питань, які розглядаються на
пленарних сесіях, віднесено вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

З огляду на приписи частини 1 статті 59
Закону № 280/97-ВР, рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень.

З пункту 12 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
передбачає, що з аналізу норм статті 26
Закону N 280/97-ВР, статті 6 Закону України
від 9 квітня 1999 року N 586-XIV «Про місцеві
державні адміністрації», частини
першої статті 116 Земельного кодексу
України від 25 жовтня 2001 року N 2768-III
випливає, що управління та
розпорядження державним і комунальним
майном є організаційно-правовою
діяльністю суб'єктів владних
повноважень - органів державної влади
та органів місцевого самоврядування,
які здійснюють її шляхом прийняття
актів з дотриманням встановленої
процедури.

Відповідно до положень статей 13, 14
Конституції України, статей 177, 181, 324,
глави 30 Цивільного кодексу України від
16 січня 2003 року N 435-IV, статті 148
Господарського кодексу України від 16
січня 2003 року N 436-IV власниками землі є
держава, Автономна Республіка Крим та
територіальні громади. Конституційний
Суд України в Рішенні від 1 квітня 2010
року N 10-рп/2010 у справі за
конституційним поданням Вищого
адміністративного суду України щодо
офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України, пунктів «а», «б», «в», «г»
статті 12 Земельного кодексу України,
пункту 1 частини першої статті 17 КАС
України вирішив, що органи місцевого
самоврядування у земельних відносинах
з громадянами та юридичними особами, в
тому числі щодо вирішення питань
розпорядження, передачі у власність, у
користування земельних ділянок, а
також їх вилучення, виступають
виключно як суб'єкти владних
повноважень.

Земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності,
належать до публічно-правових спорів,
на які поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Справа відповідає вищенаведеному
нормативному визначенню
адміністративної справи. Порушення
норм процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення питання, є
підставою для скасування ухвали суду
першої інстанції та постановлення
нової ухвали.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ульяновського районного суду
Кіровоградської області від 27 січня 2014
року у справі № 402/1/14-а скасувати і
постановити нову ухвалу, з
направленням спрви до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна