Справа № 200/6765/13-а (2а/200/321/13)
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 вересня 2014 року м.
Київ В/800/4225/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді
Іваненко Я.Л., суддів
Весельської Т.Ф., Ємельянової
В.І., Кочана В.М.,
Лиски Т.О.,

перевіривши виконання вимог
законодавства при подачі заяви ОСОБА_6
про перегляд Верховним Судом України
ухвали судді Вищого адміністративного
суду України від 16 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_6 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області, третя особа
- Управління Служби безпеки України у
Дніпропетровській області про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до Верховного Суду
України через Вищий адміністративний
суд України із заявою про перегляд
ухвали судді Вищого адміністративного
суду України від 16 липня 2014 року.

Статтею 239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено,
зокрема, що заява про перегляд судових
рішень подається до Верховного Суду
України через Вищий адміністративний
суд України, який за змістом статей 239-2
та 240 цього Кодексу перевіряє
відповідність заяви вимогам ст.ст. 239,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України та вирішує питання
про допуск справи до провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

У заяві на підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу судді
Вищого адміністративного суду України
від 26 грудня 2012 року та постанову
Верховного Суду України від 24 квітня 2012
року.

Проаналізувавши додані до заяви судові
рішення, колегія суддів не вбачає
неоднакового застосування касаційним
судом норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

Так, в ухвалі судді Вищого
адміністративного суду України від 16
липня 2014 року, про перегляд якої
ставиться питання, суддя-доповідач
дійшов висновку, що виходячи зі змісту
касаційної скарги та оскаржуваної
постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26 червня 2014 року, касаційна скарга є
необґрунтованою, а викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи, оскільки
заявник не наводить підстав, які б
дозволили вважати, що суд апеляційної
інстанції неправильно застосував
норми матеріального або
процесуального права. При цьому,
суддею-доповідачем було відмовлено у
відкритті касаційного провадження у
справі на підставі пункту 5 частини 5
статті 214 Кодексу адміністративного
судочинства України, тобто застосовано
норми процесуального права.

В увалі судді Вищого адміністративного
суду України від 26 грудня 2012 року, на
яку заявник посилається для
підтвердження підстав, установлених
пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддею-доповідачем було
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у справі з підстав
необґрунтованості касаційної скарги,
тобто застосовано норми
процесуального права, зокрема, пункт 5
частини 5 статті 214 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Таким чином, твердження заявника про
те, що вказані судові рішення Вищого
адміністративного суду України
свідчать про неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, є необґрунтованими.

Також суд касаційної інстанцій вважає
необґрунтованим посилання заявника на
постанову Верховного Суду України від
24 квітня 2012 року, якою скасовано ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 22 листопада 2011 року, а справу
направлено на новий розгляд до суду
касаційної інстанції, оскільки при
постановленні даної постанови спір по
суті вирішено не було.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні заяви про допуск даної
справи до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області, третя особа
- Управління Служби безпеки України у
Дніпропетровській області про
перерахунок пенсії за заявою ОСОБА_6
про перегляд Верховним Судом України
ухвали судді Вищого адміністративного
суду України від 16 липня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Я.Л. Іваненко

Т.Ф. Весельська

В.І. Ємельянова

В.М. Кочан

Т.О. Лиска