Справа № 872/15242/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2014 рокусправа № 811/2053/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Кіровоградсьської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду
від 13 вересня 2013 року у справі
№811/2053/13-а за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(далі позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі
відповідач), в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 11
червня 2013 року, яким йому збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 1 475,04 грн.,
з яких за основним платежем - 983,36грн. та
нараховано 491,68 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 13
вересня 2013 року позов було задоволено,
визнано протиправним та скасовано
оскаржене податкове
повідомлення-рішення відповідача.

Не погодившись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 13
вересня 2013 року, в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на те, що проведеною
документальною позаплановою невиїзною
перевіркою встановлено, що
господарські операції позивача з
контрагентом ТОВ «Технопромгруп» у
травні 2012р. не мали реального
характеру, укладені вказаним
контрагентом правочини є нікчемними.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду апеляційної скарги був
повідомлений належним чином.

В судовому засіданні позивач
заперечував проти доводів та вимог
апеляційної скарги відповідача, просив
залишити скаргу без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що посадовими особами
відповідача було проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку позивача з питань
достовірності декларування податку на
додану вартість по взаємовідносинах з
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Технопромгруп" (код
за ) за період з 01.05.2012 р. по
31.05.2012 р..

В акті перевірки від 30.05.2013 року
зазначено, що виявлено такі порушення:

- наявність ознак відсутності
факту реального здійснення
господарської діяльності за травень 2012
року по придбаному товару у ТОВ
"Технопромгруп", ;

- п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.
201.6 ст.201 Податкового кодексу України,
завищення задекларованої суми
податкового кредиту на загальну суму
983,36 грн..

11 червня 2013 року на підставі акту
перевірки Кіровоградською об'єднаною
державною податковою інспекцією
прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у розмірі 1475,04 грн., з яких за
основним платежем - 983,36 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями 491,68
грн..

Зазначаючи про наявні порушення,
податковий орган виходив з наступних
обставин: до відділу податкового
контролю фізичних осіб надійшов акт
перевірки ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська від 15.02.2013 р. №
653/226/37301047 "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Технопромгруп"
(код за ), щодо
документального підтвердження
господарських відносин, із платниками
податків їх реальності та повноти
відображення в обліку за період з 01.01.2012
р. по 31.10.2012 р.". В акті зазначено, що
зустрічну звірку неможливо провести у
зв'язку з тим, що ТОВ "Технопромгруп" не
знаходиться за юридичною адресою : м.
Дніпропетровськ, Ленінський район,
вулиця Щорса, б.1.

З огляду на викладене, податковим
органом зроблено висновок, що частина
податкового кредиту ФОП ОСОБА_1 за
травень 2012 року сформовано на підставі
неіснуючих операцій з ТОВ
"Технопромгруп", які, відповідно, не
можуть використовуватись в
оподатковуваних операціях, та на
підставі податкових накладних,
виписаних з порушенням вимог п.201.6 ст. 201
Податкового кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи оскаржене податкове
повідомлення-рішення, суд першої
інстанції, з висновками якого
погоджується і колегія суддів
апеляційної інстанції, виходив з
наступного.

Матеріалами справи
підтверджується, що позивач у травні
2012р. придбав у ТОВ "Технопромгруп" дріт
БСМ-1 д.4. На підтвердження реальності
здійсненої господарської операції
позивачем надано копії податкових та
видаткових накладних, копії
рахунку-фактури та платіжних доручень.

Зазначені первинні документи
надавались позивачем і під час
перевірки.

Згідно п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку, зокрема, з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Таким чином, для віднесення
платником податку до податкового
кредиту суми податку на додану
вартість необхідно, зокрема,
підтвердити відповідними
бухгалтерськими документами факти
отримання товару (послуги) та його
оплати, а також наявність мети
отримання товару (послуг), пов'язаної із
подальшим використанням отриманих
товарів (послуг) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового
кодексу України, датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Суд першої інстанції встановив, і
з цими висновками погоджується колегія
суддів, що позивачем дотримано вимог
закону, пов'язаних з формуванням
податкового кредиту, оскільки єдиною
підставою для цього являється
наявність у платника податку - покупця
належно оформленої податкової
накладної.

Позивачем були наданні первинні
документи, що підтверджують факт
здійснення реальних господарських
операцій - придбання у
ТОВ"Технопромгруп" товару, що
використовувався позивачем відповідно
до основної діяльності.

Відповідачем же, в свою чергу, не
було спростовано достовірності
відомостей, що містять первинні та
розрахункові документи, надані
платником податків на підтвердження
факту реальності здійснення
господарської операції, не подано
доказів відсутності руху активів у
процесі здійснення господарської
операції, доказів відсутності зміни
стану та структури активів, зобов'язань
чи власного капіталу сторін спірних
правочинів. Податковим органом не
доведено належними та допустимими
доказами того факту, що укладення
договорів не відповідало дійсним
намірам сторін щодо набуття цивільних
прав і обов'язків, та що договори
укладено без мети настання реальних
наслідків. Судових рішень щодо
визнання угод недійсними суду надано
також не було.

Висновки ж акту перевірки по
ланцюгу постачання не є належним
доказом укладання позивачем не
реальних угод, а тому можливо
стверджувати що доводи відповідача
ґрунтуються лише на припущеннях, що є
неприпустимим.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
того, що відповідачем безпідставно,
всупереч фактичним обставинам справи
зроблено висновок про нікчемність угод
позивача з ТОВ "Технопромгруп".
Зважаючи на те, що у позивача наявні
належним чином оформлені
фінансово-господарські документи та
податкові накладні, які підтверджують
реальність операцій, останній мав
право на формування податкового
кредиту на підставі цих документів.

З огляду на не доведеність
відповідачем правомірності прийнятого
податкового повідомлення-рішення,
заявлені позивачем вимоги підлягали
задоволенню.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі відповідача, не
дають колегії суддів підстав для
постановлення висновків, які б
спростовували правову позицію суду
першої інстанції, а тому апеляційну
скаргу відповідача слід залишити без
задоволення, а оскаржену постанову
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області - залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 13
вересня 2013 року у справі № 811/2053/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак