Справа № 816/3391/14
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/3391/14

Полтавський окружний
адміністративний суд у складі судді -
Бойка С.С., розглянувши у письмовому
провадженні справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Лохвицькому районі Полтавської
області до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Лохвицькому районі
Полтавської області звернулось до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення нарахованої пені за
несвоєчасну сплату страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в сумі 289,59 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що відповідно до
статей 14 та 15 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Частиною 6 статті 20 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Але в
порушення вказаних норм відповідач
своєчасно не сплатила у повному обсязі
страхові внески, у зв'язку з чим
Рішенням №59 від 04.07.2014 року ФОП ОСОБА_1
нараховано пеню в сумі 289,59 грн.
Означене рішення відповідачем не
оскаржене, чинне, але не виконане,
відтак сума в розмірі 289,59 грн. підлягає
стягненню в судовому порядку.

Позивач явку свого уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив надав до суду клопотання
про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з"явилась, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, причини неявки суду не
повідомила, клопотань про відкладення
чи розгляд справи за її відсутності не
надала, ставлення до позову не
висловила.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених даною статтею, але прибули
не всі особи, які беруть участь у
справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих
сторонами доказів та відсутність
потреби допитати свідка чи експерта,
суд, зважаючи на положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 09 вересня
2014 року перейшов до розгляду справи у
порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрована як фізична особа -
підприємець у встановленому законом
порядку.

Відповідач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Лохвицькому районі Полтавської
області як платник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, реєстраційний номер 16120610.

У зв'язку з несплатою у встановлений
законом строк внесків на
загальнообов'язкове державне
страхування Рішенням №59 від 04.07.2014
року відповідачу нараховано пеню в
сумі 289,59 грн.

Вказане рішення ФОП ОСОБА_1 не було
оскаржено, відтак воно є чинним, та, як
на думку позивача, підлягає виконанню.
Оскільки, кошти в сумі 289,59 грн.
відповідачем на користь Державного
бюджету України не сплачено, позивач
звернувся до суду про стягнення
вказаної суми.

Надаючи правову оцінку
обґрунтованості позовних вимог, суд
зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначено
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) (далі - Закон №
1058-IV).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону №
1058-IV страхувальниками відповідно до
цього Закону є роботодавці, зокрема,
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності та інші
особи (включаючи юридичних та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
які використовують працю фізичних осіб
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, або за
договорами цивільно-правового
характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону № 1058-IV
платниками страхових внесків до
солідарної системи є страхувальники,
зазначені в статті 14 цього Закону, і
застраховані особи, зазначені в
частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 18 Закону № 1058-IV
страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому цим Законом.
Страхові внески не включаються до
складу податків, інших обов'язкових
платежів, що складають систему
оподаткування. На ці внески не
поширюється податкове законодавство, а
також не можуть встановлюватися пільги
з нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати.

Порядок нарахування, обчислення та
сплати страхових внесків передбачено
статтями 19, 20 Закону № 1058-IV та розділом 5
Інструкції "Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків" на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року за № 64/8663 (далі - Інструкція 21-1).

Порядок, строки подання звіту про суми
нарахованої заробітної плати
(грошового забезпечення, доходу)
застрахованих осіб і суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, набутий
страховий стаж до управлінь Пенсійного
фонду України в районах, містах,
районах у містах та його форму
визначено у Порядку формування та
подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування органам Пенсійного фонду
України, що затверджений постановою
Пенсійного фонду України від 05.11.2009
року № 26-1 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 24
листопада 2009 року за № 1136/17152.

Так, відповідно до п. 2.2 зазначеного
Порядку ФО - СПД, у тому числі ті, які
обрали ОСО, самі за себе і за членів
сім'ї, які беруть участь у провадженні
підприємницької діяльності; особи, які
забезпечують себе роботою самостійно -
займаються адвокатською, нотаріальною,
творчою та іншою діяльністю, пов'язаною
з отриманням доходу безпосередньо від
цієї діяльності, самі за себе формують
та подають до органів Пенсійного фонду
звіт один раз на рік до 1 квітня року,
наступного за звітним періодом.
Базовим звітним періодом для них є
календарний рік.

Згідно з п. п. 4 п. 8 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону № 1058-IV до набрання
чинності законом про спрямування
частини страхових внесків до
Накопичувального фонду: фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок), та члени сімей
зазначених осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, на період дії законодавчих
актів з питань особливого способу
оподаткування сплачують страхові
внески в порядку, визначеному цим
Законом. Сума страхового внеску
встановлюється зазначеними особами
самостійно для себе та членів їх сімей,
які беруть участь у провадженні такими
особами підприємницької діяльності та
не перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески.

У відповідності до ч. 6 ст. 20 Закону №
1058-IV, страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.

Частиною 1 ст. 106 Закону № 1058-IV
передбачено, що у разі виявлення
своєчасно не сплачених сум страхових
внесків, страхувальники зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку та розмірах, визначених цією
статтею.

Згідно ч. 2 ст. 106 Закону № 1058-IV суми
страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків.

Відповідно до пункту 4 частини дев'ятої
статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі до нарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф залежно від строку
затримки платежу в розмірах:

- 10 відсотків своєчасно не сплачених
зазначених сум - у разі затримки їх
сплати у строк до 30 календарних днів
включно;

- 20 відсотків зазначених сум - у разі
затримки їх сплати у строк до 90
календарних днів включно;

- 50 відсотків зазначених сум - у разі
затримки їх сплати понад 90 календарних
днів.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених страхових внесків і
фінансових санкцій нараховується пеня
в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум
коштів, розрахована за кожний день
прострочення платежу.

З матеріалів адміністративної справи
судом встановлено, що у зв"язку з не
сплатою у передбачений законом строк
страхових внесків, відповідачу
Рішенням №59 від 04.07.2014 року нараховано
пеню в сумі 289,59 грн.

Суду не було надано доказів оскарження
ФОТ ОСОБА_1 вказаного рішення, відтак
воно є чинним та обов'язковим до
виконання. Натомість, матеріалами
справи підтверджується, що нараховану
пеню відповідач не сплатила на користь
Державного бюджету України.

Відповідно до частини першої статті 11
КАС України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідач заперечень проти позову та
доказів сплати заборгованості суду не
надала .

Таким чином, перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

У відповідності до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Лохвицькому районі
Полтавської області кошти в сумі 289,59
грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
С.С. Бойко