Справа № 591/3079/14-а
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.Справа № 591/3079/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах на додаткову
постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 18.08.2014р. по справі № 591/3079/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач в травні 2014р. звернулась до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просила суд:

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах про
відмову здійснити перерахунок раніше
призначеної на підставі ст. 37 ЗУ «Про
державну службу» пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, що
зазначені у у довідці ДПІ у м.Сумах ГУ
Міндоходів у Сумській області від
07.04.2014 року № 19596/0/05-020.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Сумах починаючи з 01
травня 2014 року здійснити перерахунок
та виплату ОСОБА_1 пенсії державного
службовця на підставі ст. 37 ЗУ «Про
державну службу» з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, що
зазначені у довідці ДПІ у м.Сумах ГУ
Міндоходів у Сумській області від
07.04.2014 року № 19596/0/05-020 про складові
заробітної плати у розмірі 90%.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 73,08 грн.. в рахунок
відшкодування понесених по справі
судових витрат.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 07.07.2014р. позов задоволено.

Визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах про
відмову здійснити перерахунок раніше
призначеної на підставі ст. 37 ЗУ «Про
державну службу» пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, що
зазначені у у довідці ДПІ у м.Сумах ГУ
Міндоходів у Сумській області від
07.04.2014 року № 19596/0/05-020.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Сумах здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії
державного службовця на підставі ст. 37
ЗУ «Про державну службу» з урахуванням
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань, що зазначені у довідці ДПІ у
м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській
області від 07.04.2014 року № 19596/0/05-020 про
складові заробітної плати, починаючи з
01 травня 2014 року .

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 73,08 грн.. в рахунок
відшкодування понесених по справі
судових витрат.

В липні 2014р. позивач звернулась до суду
першої інстанції з заявою, в якій
просила ухвалити додаткове судове
рішення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 168 КАС
України.

18.08.2014р. заяву позивача задоволено та
ухвалено додаткову постанову, якою
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Сумах здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії
державного службовця на підставі ст. 37
ЗУ «Про державну службу» з урахуванням
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань, що зазначені у довідці ДПІ у м.
Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області
від 07.04.2014 року № 19596/0/05-020 про складові
заробітної плати у розмірі 90 відсотків,
починаючи з 01 травня 2014 року.

Відповідачем подано апеляційну скаргу
на додаткову постанову суду першої
інстанції, в якій відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
додаткової постанови норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати додаткову постанову
Зарічного районного суду м. Суми від
18.08.2014 року по справі № 591/3079/14-а та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги стверджує, що вимога ОСОБА_1 про
здійснення перерахунку пенсії у
розмірі 90% від заробітної плати
працюючого державного службовця не
може бути предметом позову, оскільки
КАС України не передбачено судового
захисту тих прав або інтересів, які ще
не порушені, отже, припущення позивача
щодо можливого вчинення відповідачем
дій, спрямованих на зменшення розміру
пенсії (відсотків) під час проведення
перерахунку раніше призначеної пенсії,
не можуть бути підставою для
задоволення позовних вимог у цій
частині. Крім того, стверджує, що після
введення в дію Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
реформування пенсійної системи", який
вступив в силу з 01.10.2011 року, норми
пункту 1 статті 37 Закону України "Про
державну службу" викладено в новій
редакції, якою передбачено перерахунок
пенсії у розмірі 80% заробітної плати
працюючого державного службовця. З
огляду на викладене, вважає
безпідставним висновок суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії у розмірі 90% заробітної плати
працюючого державного службовця та не
вбачає передбачених статтею 168 КАС
України підстав для винесення
додаткової постанови.

Позивач в надісланих до суду письмових
запереченнях просила суд апеляційної
інстанції апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга УПФУ в Зарічному
районі м. Суми не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи додаткову постанову, суд
першої інстанції виходив з наявності у
позивача права на отримання пенсії у
розмірі 90% заробітної плати працюючого
державного службовця, з 01.05.2014 року.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступних підстав.

За змістом статті 37 Закону України "Про
державну службу" (далі по тексту - Закон
№ 3723-XII) (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 % від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати (ч.5 ст.37 Закону
України "Про державну службу".

У частині першій статті 1 Закону
України "Про оплату праці" встановлено,
що заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97 ВР "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Як вбачається зі змісту довідок органу
Міндоходів про складові заробітної
плати позивача/ (посадовий оклад,
надбавка за ранг, або кваліфікаційні
класи, або класний чин, або
дипломатичний ранг, надбавка
(винагорода) за вислугу років), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу" (а.с.8-11), на всі виплати,
включені в довідку (у т.ч. матеріальну
допомогу на оздоровлення та
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, а також
винагороду за вислугу років),
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що матеріальна допомога
на оздоровлення, матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань повинні враховуватись при
обчисленні пенсії позивача,
призначеної на підставі Закону України
"Про державну службу", а тому
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог.

Між тим, як вбачається зі змісту
позовних вимог та резолютивної частини
постанови Зарічного районного суду м.
Суми від 7.07.2014 року по справі № 591/3079/14-а,
судом першої інстанції не було
вирішено позовну вимогу щодо розміру
пенсії ОСОБА_1 у процентному відношенні
до заробітної плати працюючого
державного службовця.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.168 КАС України
суд, що ухвалив судове рішення, може за
заявою особи, яка брала участь у справі,
чи з власної ініціативи прийняти
додаткову постанову чи постановити
додаткову ухвалу у випадках, якщо,
зокрема, щодо однієї із позовних вимог,
з приводу якої досліджувалися докази,
чи одного з клопотань не ухвалено
рішення.

Питання про ухвалення додаткового
судового рішення може бути заявлено до
закінчення строку на виконання
судового рішення (ч.2 ст.168 КАС України).

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає про наявність у суду першої
інстанції підстав для прийняття
додаткової постанови, оскільки судом
першої інстанції не було вирішено усіх
позовних вимог та питань, що ставились
ОСОБА_1 у позовній заяві.

З приводу тверджень відповідача, з
посиланням на внесення змін до Закону
України "Про державну службу" Законом
України "Про заходи щодо законодавчого
реформування пенсійної системи", який
вступив в силу з 01.10.2011 року, та, у
зв'язку з викладеним, відсутності у
суду першої інстанції підстав для
задоволення вимог ОСОБА_1 про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії у розмірі 90% заробітної плати
працюючого державного службовця,
колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 9 пункту 6 Розділу ІІ
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від
08.07.2011 року № 3668-VІ внесено зміни до
Закону України "Про державну службу",
зокрема, текст статті 37 цього Закону
викладено в такій редакції: "На
одержання пенсії державних службовців
мають право чоловіки, які досягли віку
62 роки, та жінки, які досягли пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
наявності страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Пунктом 1 Розділу ІІ "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону № 3668-VІ
встановлено, що цей Закон набирає
чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу
одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто
тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6
розділу II цього Закону, які набирають
чинності з 1 січня 2012 року.

При цьому, приписами п.2 цього Розділу
передбачено, що обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом.

Матеріалами справи підтверджено та не
заперечується відповідачем по справі,
що пенсія ОСОБА_1 призначена з 15.08.2011
року, а відтак, встановлене Законом
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" обмеження розміру пенсії,
призначеної на підставі ст.37 Закону
України "Про державну службу", на
позивача не поширюється.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
а тому не вбачає підстав для його
скасування. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Сумах
залишити без задоволення.

Додаткову постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 18.08.2014р. по
справі № 591/3079/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко
З.О.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Калитка О.М.