Справа № 802/2986/14-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 вересня 2014 р.
Справа № 802/2986/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі судді Сала Павла
Ігоровича, розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2014 року Вінницька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Вінницька
ОДПІ) звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просить стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1) податкову заборгованість зі
сплати податку з доходів фізичних осіб
в сумі 1029,90 грн.

Представник позивача 19.09.2014 року подав
заяву про розгляд справи в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами. Заявлений
адміністративний позов повністю
підтримує.

Відповідач у судове засідання на
виклик суду не з'явився, а надіслане
йому повідомлення повернуте поштовим
відділенням зв'язку без виконання.

Частиною 11 статті 35 КАС України
передбачено, що у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене та враховуючи
достатність наявних у справі доказів
суд вважає можливим провести розгляд
справи у відсутності сторін в
письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, оцінивши наведені
позивачем доводи, суд доходить
висновку, що заявлений
адміністративний позов належить
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована як
фізична особа-підприємець 23.06.2011 року
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) і на
даний час перебуває на податковому
обліку у Вінницькій ОДПІ.

Як вбачається з матеріалів справи, за
відповідачкою рахується непогашений
податковий борг зі сплати податку з
доходів фізичних осіб в сумі 1029,90 грн.,
який виник внаслідок несплати суми
податку, що самостійно визначена
платником податків у розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб, отриманих
фізичною особою-підприємцем від
провадження господарської діяльності
за 2011 рік, в розмірі 841,99 грн., суми
штрафних (фінансових) санкцій,
визначених на підставі податкового
повідомлення-рішення № від 14.10.2011
року в розмірі 170 грн., а також пені в
сумі 17,91 грн.

При цьому судом встановлено, що
відповідно до розрахунку податкових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб, отриманих фізичною
особою-підприємцем від провадження
господарської діяльності за 2011 рік, ФОП
ОСОБА_1 було самостійно визначено в
графі 7 податок, що підлягає сплаті до
бюджету" в розмірі 503,99 грн., та у графі 8
"розмір квартальних авансових платежів
з податку, що підлягають сплаті до
бюджету у наступному за звітним році" -
в розмірі 267 грн.

Однак, згідно з даними особового
рахунку платника податків
відповідачкою щоквартально не
проводилась сплата авансових платежів
з податку на доходи фізичних осіб за 2012
рік в розмірі 267 грн. (а.с. 11), внаслідок
чого утворилась заборгованість зі
сплати податку, що самостійно
визначена платником податків в розмірі
841,99 грн.

Надаючи оцінку правомірності
звернення податкового органу з
вимогами про стягнення спірної
заборгованості, суд керується такими
мотивами.

Відповідно до ст. 36 ПК України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором. Податковий
обов'язок є безумовним і першочерговим
стосовно інших неподаткових обов'язків
платника податків, крім випадків,
передбачених законом. Виконання
податкового обов'язку може
здійснюватися платником податків
самостійно або за допомогою свого
представника чи податкового агента.
Відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку несе платник податків, крім
випадків, визначених цим Кодексом або
законами з питань митної справи.

В силу положень п. 57.1 ст. 57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 177.5 ст. 177 ПК України
фізичні особи-підприємці подають до
контролюючого органу податкову
декларацію за місцем своєї податкової
адреси за результатами календарного
року у строки, встановлені цим Кодексом
для річного звітного податкового
періоду, в якій також зазначаються
авансові платежі з податку на доходи.

Згідно з п. 177.5.1 ст. 177 ПК України
авансові платежі з податку на доходи
фізичних осіб розраховуються
підприємцем самостійно, але не менш як
100 % річної суми податку з
оподатковуваного доходу за минулий рік
(у співставних умовах), та сплачуються
до бюджету по 25 % щокварталу (до 15
березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15
листопада).

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України
передбачено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
пп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Пеня - це сума коштів у вигляді
відсотків, нарахованих на суми
грошових зобов'язань, не сплачених у
встановлені законодавством строки (пп.
14.1.162, п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Судом встановлено, що за відповідачем
рахується непогашений податковий борг
зі сплати податку з доходів фізичних
осіб в сумі 1029,90 грн., в тому числі за
основним платежем в сумі 841,99 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями в
розмірі 170 грн. та нарахована в
автоматичному режимі пеня в сумі 17,91
грн.

Відповідач ФОП ОСОБА_1 у встановлений
законом строк добровільно не сплатила
суму узгодженого податкового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, яка є предметом даного
публічно-правового спору.

В силу вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач направляв на адресу ФОП ОСОБА_1
податкову вимогу № 148 від 01.12.2012 року на
суму 1029,90 грн., однак після цього
податковий борг відповідачкою
погашений не був.

За таких обставин суд доходить
висновку про наявність у податкового
органу права на стягнення
заборгованості за даним позовом.

Відповідно до положень статей 11, 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ст. 86 КАС України).

Вимоги позивача є обґрунтованими та
підтверджуються матеріалами справи, а
відтак підлягають задоволенню у
повному обсязі шляхом стягнення з ФОП
ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 1029,90
грн.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат
позивача-суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати стягненню з відповідача не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
до місцевого бюджету кошти в сумі в
сумі 1029 (одна тисяча двадцять дев'ять)
грн. 90 коп. в рахунок погашення
податкового боргу з податку на доходи
фізичних осіб.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Сало Павло Ігорович