Справа № 603/542/13а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
Справа
№ 876/10347/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Монастириському районі
Тернопільської обл. на постанову
Монастириського районного суду
Тернопільської обл. від 25.06.2013р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Монастириському районі
Тернопільської обл. про визнання
протиправним і скасування рішення про
припинення виплати пенсії за віком на
пільгових умовах, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

04.06.2013р. позивач ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати протиправним та
скасувати рішення відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
обл. № 03/09 від 31.05.2013р. про припинення
виплати пенсії за віком на пільгових
умовах; зобов'язати пенсійний орган
відновити позивачу виплату пенсії за
віком на пільгових умовах (а.с.2-3).

Постановою Монастириського районного
суду Тернопільської обл. від 25.06.2013р.
заявлений позов задоволено, визнано
протиправним та скасовано рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
обл. щодо припинення виплати пенсії за
віком на пільгових умовах ОСОБА_2 № 03/09
від 31.05.2013р. (№ п/с 122788); зобов'язано
відповідача відновити виплату
позивачу пенсії за віком на пільгових
умовах; вирішено питання про
відшкодування судових витрат (а.с.40-43).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив відповідач
Управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
обл., який покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, порушення судом норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні заявленого позову
відмовити (а.с.44-46).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що ОСОБА_2 працював
трактористом-машиністом і був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції на
протязі повного польового сезону з
28.04.1980р. по 31.05.2000р. згідно довідки,
виданої ТзОВ «Хлібороб». Проте, в 1980, 1995,
1998, 2000 роках встановлений мінімум
людиноднів позивач не виробив. Згідно
виписок із протоколів засідання
загальних зборів членів колгоспу від
10.01.1992р., 01.03.2001р. вищевказані роки
зараховані до трудового стажу як повні
в зв'язку з поважними причинами, однак
до стажу роботи тракториста-машиніста
зараховується період безпосередньої
зайнятості у виробництві
сільськогосподарської продукції.
Таким чином, зараховані загальними
зборами колгоспу роки зараховуються як
повні лише до загального стажу, а до
стажу, який дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах,
враховуються по фактичній тривалості.
За таких обставин стаж роботи ОСОБА_2 як
тракториста - машиніста становить 18
років 10 місяців 20 днів при необхідних 20
роках. На підставі наведеного та
відповідно до ст.49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виплату пенсії на
пільгових умовах ОСОБА_2 з 01.06.2013 року
припинено.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Відповідно до п.«в» ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, зокрема, трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного
трудового стажу за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній затверджено постановою
КМ України № 637 від 12.08.1993р. Відповідно
до п.1 цього Порядку основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Як встановлено судом першої
інстанції, починаючи з 01.06.2013р.
відповідачем Управлінням Пенсійного
фонду України в Монастириському районі
Тернопільської обл. було припинено
виплату позивачу пенсії за віком на
пільгових умовах згідно із п.«в» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а саме як
трактористу-машиністу, безпосередньо
зайнятому у виробництві
сільськогосподарської продукції;
підставою для вказаних дій пенсійного
органу слугував факт зарахування до
пільгового стажу позивача періодів,
протягом яких останній не був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції. При
цьому, вказані періоди можуть
зараховуватися лише до загального
стажу роботи позивача, до пільгового
стажу - лише по фактичній тривалості
(а.с.13).

Задовольняючи заявлений позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
наявними документами підтверджується
правомірність призначення позивачу
пільгової пенсії за віком на пільгових
умовах згідно п.«в» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»; також ч.2
ст.56 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» вказує лише на
невиконання членом колгоспу
встановленого мінімуму трудової
участі в громадському господарстві без
поважних причин.

Колегія суддів вважає, що наведені
висновки суду першої інстанції є
правильними, оскільки вони ґрунтуються
на фактичних обставинах справи та
відповідають приписам чинного
законодавства, з огляду на наступне.

Предметом розглядуваного позову
є оскарження рішення пенсійного органу
щодо припинення виплати позивачу
пенсії на пільгових умовах через
неправомірне зарахування до
пільгового стажу позивача періодів,
протягом яких останній не був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції.

Із матеріалів справи убачається,
що загальний трудовий стаж ОСОБА_2
становить понад 25 років; а спеціальний
стаж на посаді тракториста-машиніста,
безпосередньо зайнятого у виробництві
сільськогосподарської продукції, - не
менше 20 років.

Наведені дані стверджуються
копіями трудової книжки позивача
(а.с.7-10), трудової книжки колгоспника
(а.с.20), посвідченням
тракториста-машиніста (а.с.11),
уточнюючих довідок СТзОВ «Хлібороб»
(а.с.21), ПП «Оріон-А» (а.с.22), архівної
довідки Монастириської районної
державної адміністрації
Тернопільської обл. № 247 від 15.11.2011р.
(а.с.23), виписки з протоколу № 1 від
01.03.2001р. загальних зборів ТзОВ
«Хлібороб» (а.с.24), відповідно до яких
позивач працював
трактористом-машиністом та був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції на
протязі повного періоду в рослинництві
на підприємстві
сільськогосподарського призначення.

Також під час судового розгляду
на підставі показань допитаних свідків
були встановлені дійсні причини
зарахування 1980, 1995, 1998 та 2000 років до
пільгового стажу позивача - надання
колгоспом, де працював позивача,
допомоги менш розвинутим
господарствам (що не зараховувалося до
відроблених людиноднів), у зв'язку з чим
трактористів-машиністів часто
відправляли у відрядження до інших
колгоспів.

Окрім цього, відповідно до ст.49
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється: якщо пенсія призначена
на підставі документів, що містять
недостовірні відомості; на весь час
проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України; у разі смерті
пенсіонера; у разі неотримання
призначеної пенсії протягом 6 місяців
підряд; в інших випадках, передбачених
законом.

Таким чином, із змісту вказаної
норми слідує, що закон не передбачає
такої підстави для припинення виплати
пенсії як факт виявлення зарахування
до пільгового стажу пенсіонера
періодів, протягом яких останній не був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції.

Також самим пенсійним органом не
визначені підстави припинення виплати
пенсії позивача, які окреслені в ст.49
вказаного Закону.

За наведених обставин, дії
Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
обл. щодо припинення виплати позивачу
пенсії на пільгових умовах є
протиправними, останнього також слід
зобов'язати поновити виплату
призначеної пенсії позивачу.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Оцінюючи в сукупності
вищевикладені обставини, колегія
суддів приходить до переконливого
висновку про те, що заявлений позов є
підставним та обґрунтованим, через що
підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
обл. на постанову Монастириського
районного суду Тернопільської обл. від
25.06.2013р. в адміністративній справі №
603/542/13-а залишити без задоволення, а
вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька