Справа № 2а-0770/3399/12
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року Справа № 876/6166/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань
Керод Х.І.,

представника позивача
Гайовича В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у
Тячівському районі Закарпатської
області на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2013 року у справі за її позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
застосування фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2012 року державна податкова
інспекція у Тячівському районі
Закарпатської області (далі - ДПІ)
звернулася до суду з адміністративним
позовом, у якому просила застосувати до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі
- ФОП) фінансові санкції у вигляді
штрафу у розмірі 8752000,00 грн.,
конфіскувати 3 гральних автомата
виробництва марки «Casino» та прибуток
(дохід) від проведення такої азартної
гри, які підлягають сплаті до
державного бюджету України.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року у справі № 2а-0770/3399/12 у задоволенні
вказаного позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач
просить зазначене судове рішення
скасувати та прийняти нове про
задоволення позовних вимог. Апеляційну
скаргу обґрунтовує тим, що актом
перевірки від 17.05.2012 року, який складено
працівниками державної податкової
служби у Закарпатській області,
зафіксовано факт здійснення азартної
гри у приміщенні бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
адресою АДРЕСА_1 Зазначає, що обставини
здійснення азартної гри у орендованому
відповідачем приміщенні та факт
виплати відповідачем ОСОБА_4 грошового
виграшу встановлено на підставі
пояснення громадянина ОСОБА_4 Крім
того, той факт, що гральні автомати у
кількості трьох штук під'єднанні до
електромережі зафіксовано і
протоколом огляду місця події від
17.05.2012 року, складеним працівниками
Тячівського РВ УМВС України в
Закарпатській області.

Апелянт стверджує, що відповідач є
єдиним суб'єктом господарювання, який,
орендуючи вказане приміщення, здійснює
у ньому активну господарську
діяльність, де розміщено підключені до
електромережі та обладнанні
купюроприймачами 3 гральні автомати,
які 17.05.2012 року знаходилися в робочому
стані та на них проводилася гра. При
цьому на одному з гральних апаратів
громадянином ОСОБА_4 декілька разів
було внесено за допомогою
купюроприймача грошові кошти,
здійснено гру та отримано виграш
безпосередньо від відповідача, який у
період гри перебував у приміщенні бару.

На думку апелянта, факт пов'язаності
відповідача з організацією та наданням
можливості доступу до азартних ігор на
гральних автоматах є доведеним, що
зумовлює для суб'єкта господарювання
відповідальності на підставі ст. 3
Закону України «Про заборону грального
бізнесу в Україні».

Представник апелянта у ході
апеляційного розгляду підтримав
вимоги, викладені у апеляційній скарзі,
просив задовольнити їх у повному
обсязі.

Відповідач на виклик апеляційного суду
не прибув, що не перешкоджає розгляду
справи у його відсутності відповідно
до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
акт перевірки від 17.05.2012 року був
складений фактично тільки на підставі
показів одного свідка - ОСОБА_4,
працівника податкового органу.
Інспектори, які здійснювали перевірку,
не були очевидцями отримання коштів
ОСОБА_4 від ФОП ОСОБА_3, у зв'язку з чим
суд констатує недоведеність порушення
саме відповідачем положень
законодавства у сфері грального
бізнесу.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішення та доводам апелянта,
що викладені у апеляційній скарзі, суд
апеляційної інстанції виходить із
таких міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
зареєстрований фізичною
особою-підприємцем та відповідно до
довідки про взяття на облік від 07.02.2012
року № 40/29-00/12 узятий на облік 07.02.2012
року за № 12919 в ДПІ у Тячівському районі
Закарпатської області (а.с. 5).

17 травня 2012 року працівниками
податкової міліції проведено
перевірку господарської одиниці бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1» ФОП , за наслідками якої
складено акт від 17.05.2012 року за № 008589. У
ході перевірки встановлено проведення
азартної гри «Піраміда» на гральних
автоматах в барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» із
використанням трьох включених
гральних автоматів «Casino», що
орендується згідно договору оренди від
27.02.2012 року. Учасником гри був
громадянин ОСОБА_4, який здійснив
ставку на одному із гральних автоматів
за допомогою купюроприймача в сумі 60
грн., після чого було здійснено азартну
гру, в ході якої сума очків була
доведена до 100,00 грн. Таким чином,
результатом гри стало отримання,
виручки в сумі 40,00 гр. Після закінчення
гри ФОП виплатив гравцю кошти в розмірі
100,00 грн. (а.с. 6-7).

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про заборону грального бізнесу в
Україні» до суб'єктів господарювання,
які організовують і проводять на
території України азартні ігри,
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч
мінімальних заробітних плат з
конфіскацією грального обладнання, а
прибуток (дохід) від проведення такої
азартної гри підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про заборону грального бізнесу в
Україні», гральний бізнес - діяльність
з організації та проведення азартних
ігор у казино, на гральних автоматах, у
букмекерських конторах та в
електронному (віртуальному) казино, що
здійснюють організатори азартних ігор
з метою отримання прибутку, а азартна
гра - будь-яка гра, умовою участі в якій
є внесення гравцем ставки, що дає змогу
отримати виграш (приз), і результат якої
повністю або частково залежить від
випадковості.

З огляду на законодавчо визначене
поняття «азартна гра», для фіксування
факту здійснення азартної ігри
необхідно зафіксувати такі факти, як
внесення гравцем ставки, отримання
виграшу, результат гри залежить
повністю або частково від
випадковості.

Як слідує з матеріалів справи, ФОП
орендує у ПП ОСОБА_6 бар, який
знаходиться в торговому комплексі
«ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 55 м2
(а.с. 65-66).

Окрім того, між ПП ОСОБА_6 та ПП ОСОБА_7
укладено договір оренди на тимчасове
користування кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», що
знаходиться по АДРЕСА_2.

При цьому апеляційний суд критично
ставиться до висновку суду першої
інстанції, що як приміщення площею 4 м2,
так і гральні автомати належать
громадянину ОСОБА_7, з яким власник
приміщення ПП ОСОБА_6 уклав договір
оренди, оскільки до зазначених
договорів не додано погодженої
сторонами договору оренди схеми
приміщення з відображенням на ній
частини орендованої площі кожним з
орендарів.

Також слід зазначити, що відмова у
порушенні кримінальної справи
відносно відповідача за вчинення
злочину, передбаченого ст. 203-2
Кримінального кодексу України, не
виключає підстави відповідальності в
порядку ст. 3 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»,
адже склад правопорушення,
передбачений цією статтею, не є
тотожним ознакам складу злочину за ст.
203 Кримінального кодексу України. Зі
змісту ст. 3 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»
не вбачається обов'язкової наявності
порушеної кримінальної справи, як
умови для притягнення особи до
відповідальності згідно з цієї
статтею.

На переконання апеляційного суду,
матеріалами справи підтверджено факт
організації та проведення азартних
ігор ФОП, а саме поясненнями свідка
ОСОБА_4, який безпосередньо грав на
ігрових автоматах та програвав або
вигравав певні кошти, рапортом
слідчого СВ Тячівського РВ УМВС
України в Закарпатській області,
протоколом огляду місця події.

Таким чином, встановлені обставини
повністю підтверджують висновок
податкового органу про проведення
азартної гри в приміщенні бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 на гральних
автоматах марки «Casino» в кількості 3-ох
штук.

При цьому, слід зазначити, що за змістом
частини першої статті 3 Закону України
«Про заборону грального бізнесу в
Україні» санкція у вигляді конфіскації
грального обладнання є обов'язковим
додатковим покаранням, яке
застосовується в усіх випадках поряд
зі штрафом за порушення суб'єктом
господарювання заборони на
організацію та проведення азартних
ігор.

Таким чином, оскільки при вирішенні
даного публічно-правового спору судом
першої інстанції було допущено
порушення норм матеріального права, а
мотиви, з яких виходив суд під час
ухвалення свого рішення, не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскаржувана постанова
підлягає скасуванню з прийняттям нової
про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Тячівському
районі Закарпатської області
задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року у справі № 2а-0770/3399/12 скасувати та
прийняти нову, якою позовні вимоги
державної податкової інспекції у
Тячівському районі Закарпатської
області задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 в дохід Державного бюджету
України 8752000 (вісім мільйонів сімсот
п'ятдесят дві тисячі) грн. 00 коп. за
надання послуг у сфері грального
бізнесу з конфіскацією гральних
апаратів «Casino» в кількості 3 (трьох)
штук та прибутку в сумі 40 (сорок) грн. 00
коп.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 18
вересня 2014 року.