Справа № 826/10190/14
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
приміщення суду за адресою: м. Київ, вул.
Велика Васильківська, 81-а
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі головуючого судді Соколової
О.А., при секретарі судового засідання
Ковалівській Л.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
Генеральної прокуратури України
третя особа Генеральний прокурор
протиправними, визнати незаконною та
скасувати інструкцію,
за участю представників сторін:
від позивача ОСОБА_1,
від відповідача та третьої особи
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі по
тексту - позивач, ОСОБА_1) з
адміністративним позовом до
Генеральної прокуратори України
(далі-відповідач, ГПУ), третя особа
Генеральний прокурор України в якому
- визнати дії Генерального
прокурора України щодо прийняття
наказу №125, яким було затверджено
Інструкцію про порядок приймання,
реєстрації та розгляду в органах
прокуратури України заяв, повідомлень
про вчинені кримінальні
правопорушення протиправними та
- визнати незаконною та скасувати
Інструкцію про порядок приймання,
реєстрації та розгляду в органах
прокуратури України заяв, повідомлень
про вчинені кримінальні
правопорушення, затверджену наказом
Генерального прокурора України №125.
В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що наказ №125,
прийнятий Генеральним прокурором
України, яким було затверджено
Інструкцію про порядок приймання,
реєстрації та розгляду в органах
прокуратури України заяв, повідомлень
про вчинені кримінальні
правопорушення (далі-Інструкція) є
протиправним, оскільки ним порушено
норми Конституції України та положення
кримінального процесуального
У судовому засіданні позивач надала
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві та просила задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
зазначивши, що наказ про затвердження
Інструкції прийнято Генеральним
прокурором України на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачений
законодавством. Крім цього,
представник відповідача вказав на те,
що заявляючи вимоги про визнання
незаконною та скасування Інструкції в
цілому, позивачкою не надано доказів
того, що положення Інструкції
суперечать чинному законодавству і
яким чином ці положення порушують
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини по справі та
перевіривши їх доказами в межах
заявлених позовних вимог, суд
Наказом від 03.12.2012 №125 Генеральною
прокуратурою України затверджено
Інструкцію про порядок приймання,
реєстрації та розгляду в органах
прокуратури України заяв, повідомлень
про вчинені кримінальні
правопорушення. (а.с.8, 9)
Проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи з
Відповідно до ст. 1 КПК України порядок
кримінального провадження на
території України визначається лише
кримінальним процесуальним
законодавством України, а у ст. 214 КПК
України містяться положення про
початок досудового розслідування.
Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий,
прокурор невідкладно, але не пізніше 24
годин після подання заяви,
повідомлення про вчинене кримінальне
правопорушення або після самостійного
виявлення ним з будь-якого джерела
обставин, що можуть свідчити про
вчинення кримінального
правопорушення, зобов'язаний внести
відповідні відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань та
розпочати розслідування.
Частиною 2 ст. 214 КПК України визначено,
що досудове розслідування
розпочинається з моменту внесення
відомостей до Єдиного реєстру
досудових розслідувань.
Генеральний прокурор України
відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 15 Закону
України "Про прокуратуру" видає
обов'язкові для всіх органів
прокуратури накази, розпорядження,
затверджує положення та інструкції.
З метою належної організації
діяльності, визначення більш чіткого
механізму проведення такої роботи
наказом Генерального прокурора
України від 03.12.2012 № 125 затверджено
Тому доводи позивачки, що Генеральний
прокурор України вийшов за межі
повноважень є надуманими та
Відповідно до п. 3.6 Інструкції заяви,
повідомлення про вчинені кримінальні
правопорушення, що віднесені до
підслідності органів прокуратури та
надійшли на розгляд прокуратур
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва і Севастополя,
спеціалізованих прокуратур на правах
обласних, Генеральної прокуратури
України, керівниками підрозділів
апаратів направляються для
організації досудового розслідування
з дотриманням територіального
принципу до прокуратури відповідного
Доводи позивачки про те, що п. 3.6
Інструкції фактично дає можливість
прокуророві не вносити відомості про
вчинене кримінальне правопорушення до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань є необґрунтованими.
У зазначеному положенні не міститься
вказівок щодо заборони вносити
відомості про вчинене кримінальне
правопорушення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань, тому він не
суперечить вимогам ст. 214 КПК України.
Цією нормою Інструкції лише
деталізовано порядок розгляду заяв,
повідомлень про вчинені кримінальні
правопорушення, віднесені до
підслідності органів прокуратури.
Пункт 3.6 Інструкції, зокрема,
узгоджується з ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 218 КПК
Так, ч. 2 ст. 214 КПК України визначено, що
досудове розслідування розпочинається
з моменту внесення відомостей до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань. А згідно із ч. 1 ст. 218 КПК
України досудове розслідування
здійснюється слідчим того органу
досудового розслідування, під
юрисдикцією якого знаходиться місце
вчинення кримінального
Водночас невнесення відомостей про
кримінальне правопорушення до Єдиного
реєстру досудових розслідувань
оскаржується слідчому судді у порядку
та строки, передбачені ст. ст. 303, 304 КПК
Окремо суд звертає увагу, що позивач
своїм правом на оскарження дій
старшого прокурора відділу
Генеральної прокуратури України, яким
09.07.2014 її скаргу направлено до
Прокуратури міста Києва, в порядку
кримінально-процесуального кодексу
України не скористалась.
Крім цього, заявляючи вимоги щодо
визнання незаконною та скасування
Інструкції в цілому, позивачкою не
надано доказів того, що інші її
положення суперечать чинному
законодавству і яким чином ці
положення порушують права позивачки.
Враховуючи вищевикладене, доводи
позивача в обґрунтування позовних
вимог в ході судового розгляду справи
спростовані відповідачем.
Отже, наказ про затвердження
Інструкції прийнято Генеральним
прокурором України на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачений
чинним законодавством.
Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
задоволенню не підлягають.
Оскільки суд прийшов до висновків в
задоволені позову відмовити сплачений
судовий збір позивачем не підлягає
Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111,112, 121, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 -
Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частину 09 вересня 2014 року.
Постанову у повному обсязі складено 15
Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку за правилами, встановленими
ст.ст.185-187 цього Кодексу.

Суддя
О.А. Соколова