Справа № 817/1607/14
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

"02" вересня 2014 р.
Справа № 817/1607/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бондарчука І.Ф.

суддів:
Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3,
Державної виконавчої служби України
на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "10" липня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Державної виконавчої служби України
визнання протиправною бездіяльність,
зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року позивач звернувся з
позовом, в якому просив визнати
протиправною бездіяльність Державної
виконавчої служби України по
примусовому виконанню рішення № 1270/12
від 18.07.2013 р. Європейського суду з прав
людини та зобов'язати Державну
виконавчу службу України виконати
рішення № 1270/12 від 18.07.2013 р. в частині
виконання рішення національних судів
в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України не
забезпечено виконання рішення
Європейського суду з прав людини від
18.07.2013 р . по справі № 1270/12 в частині
виконання рішення національного суду.
Зазначив, що станом на 01.04.2014 р.
управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне виплачує йому пенсію в розмірі,
що не відповідає розміру, визначеному
рішенням національного суду. При цьому
позивач вказує, що державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України в порушення вимог ст. 1
Закону України «Про виконавче
провадження» не вжито усіх заходів
примусового виконання.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Державної виконавчої служби України по
примусовому виконанню рішення №1270/12
від 18.07.2013 року Європейського суду з
прав людини в частині щодо невиконання
рішення національного суду.

Скасовано постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Рівненській області
Синіцької Н.П. про закінчення
виконавчого провадження від 21
листопада 2012 року ВП№ 25739167. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Позивач також звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просив
скасувати постанову в частині відмови
у задоволенні позовних вимог та
прийняти нову, якою задовольнити в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Положеннями статті 2 Закону України
"Про державну виконавчу службу"
встановлено, що правову основу
діяльності державної виконавчої
служби становлять Конституція України,
цей Закон, інші закони та
нормативно-правові акти, що прийняті на
їх виконання.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
підлягають виконанню державною
виконавчою службою рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Встановлено, що згідно платіжного
доручення від 07.11.2013 р. № 4540 ОСОБА_3
сплачено кошти в сумі 21608,28 грн., що
еквівалентно 2000 євро на день
перерахування коштів.

10.01.2014 р. до Департаменту
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Міністерства юстиції України
направлено вимогу державного
виконавця про сплату пені в розмірі 3
відсотки з моменту закінчення
трьохмісячного строку і до моменту
повного розрахунку, що складає 75,48 грн.

Позивач не заперечує, що ним отримані
кошти присуджені Європейським судом з
прав людини в розмірі 2000 євро. Також
отримано 75,48 грн., як 3 відсотки з
моменту закінчення трьохмісячного
строку і до моменту повного розрахунку.

Наведене доводить факт сплати позивачу
коштів, зазначених в пунктах (a) та (b)
рішення Європейського суду з прав
людини від 18.07.2013 р. № 1270/12, однак не є
підтвердженням виконання рішення
національного суду.

Крім того встановлено, що відповідно до
вимог ст.ст. 17, 18, 19, 25 Закону України
«Про виконавче провадження», 01.04.2011 р.
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Рівненській області винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа Рівненського
міського суду від 23.03.2011 р. по справі №
2а-2001/11.

Боржником надано повідомлення про
фактичне виконання рішення суду, до
якого долучено копію протоколу про
нарахування та виплату коштів в сумі 41
507,17 грн.

На підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» 21.11.2012 р.
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження, у зв'язку з
фактичним в повному обсязі виконанням
рішення згідно з виконавчим
документом.

Відповідно до статті 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Водночас, порядок виконання рішення за
яким боржник зобов'язаний вчинити
певні дії або утриматись від їх
вчинення передбачений статтею 75 Закону
України «Про виконавче провадження».

З аналізу статті 75 цього Закону
випливає обов'язок боржника вчинити
певні дії, спрямовані на виконання
рішення суду.

Проте, державний виконавець, як
посадова особа, на яку покладено
обов'язок примусового виконання
рішення суду, зобов'язаний, згідно
вимог Закону України «Про виконавче
провадження», вчинити дії, визначені
цим Законом, спрямовані на фактичне
виконання рішення суду боржником.

Закон України «Про виконавче
провадження» передбачає застосування
заходів примусового виконання рішення
до боржника у випадку невиконання ним
рішення суду без поважних причин.

Судом вірно зазначено, що припинення
виплати пенсії в подальшому, вже після
закінчення виконавчого провадження, не
узгоджується з фактом повного
виконання рішення національного суду,
а тому суд першої інстанції дійшов до
вірного висновку про обгрунтованість
вимоги позивача щодо визнання
протиправною бездіяльність державної
виконавчої служби України по
примусовому виконанню рішення №1270/12
від 18.07.2013 року Європейського суду з
прав людини в частині невиконання
рішення національних судів.

Враховуючи те, що виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа Рівненського
міського суду від 23.03.2011 р. по справі №
2а-2001/11 про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у місті Рівне
зробити перерахунок та виплатити
ОСОБА_3 пенсію в розмірі 6 (шість)
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком з 1 травня 2010 року,
закінчене, постанова про закінчення
виконавчого провадження не скасована,
колегія суддів вважає правомірними
скасування зазначеної постанови з
метою продовження виконання рішення
Рівненського міського суду на користь
ОСОБА_3

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача виконати рішення
Європейського суду з прав людини від
18.07.2013 № 1270/12 в частині виконання
рішення національних судів, колегія
суддів погоджується з доводами суду
першої інстанції, що предметом
судового розгляду є бездіяльність
відповідача по виконанню рішення
Європейського суду з прав людини від
18.07.2013 р. № 1270/12 та відповідність
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 21.11.2012 р. вимогам
чинного законодавства, а тому суд не
уповноважений вирішувати питання про
зобов'язання відповідача виконати
рішення Європейського суду з прав
людини від 18.07.2013 р. № 1270/12 в частині
виконання рішення національних судів.
Вказане питання має бути повторно
вирішене відповідачем, як
уповноваженим органом, у встановленому
законом порядку.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що суд не може підміняти
державний орган, рішення якого
оскаржується, приймаючи замість
рішення, яке визнається протиправним,
інше рішення, яке б відповідало закону,
та давати вказівки, які б свідчили про
вирішення питань, які належать до
компетенції такого суб'єкта владних
повноважень (правова позиція
Верховного Суду України, постанова від
05.12.2006 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про часткове
задоволення позовних вимог позивача.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку обставинам справи, вірно
застосував Законодавство, яке регулює
ці правовідносини та ухвалив правильне
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому апеляційну
скаргу потрібно залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду без
змін.

За таких обставин, доводи, наведені в
апеляційній скарзі, спростовуються
матеріалами справи, а висновок суду
першої інстанції є таким, що
ґрунтується на належних та допустимих
доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, Державної
виконавчої служби України залишити
без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "10" липня 2014
р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Ф.Бондарчук

судді: (підпис)
Б.С. Моніч

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Ф.Бондарчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "03" вересня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,33023

3-представник позивача ОСОБА_6 АДРЕСА_2

4- відповідачу/відповідачам: Державна
виконавча служба України вул.Артема,
73,м.Київ,04053

- ,