Справа № 825/1509/14
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/1509/14
Головуючий у 1-й інстанції: Заяць О.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів:
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Приватного акціонерного товариства
«Чернігіврибгосп» до Прокуратури
Чернігівської області про визнання
протиправною та скасувати вимоги,
визнання протиправною бездіяльності
та дій, за апеляційною скаргою
Приватного акціонерного товариства
«Чернігіврибгосп» на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Чернігіврибгосп» звернулося у суд
з позовом до Прокуратури Чернігівської
області, в якому просило визнати
протиправною та скасувати вимогу
прокуратури від 08.04.2014 року №05/3-257вих14
щодо невідкладного надання документів
та їх копій, визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо не
розгляду звернення позивача №96 від
14.04.2014 року та скарги №101 від 23.04.2014 року,
а також щодо не надання постанови про
проведення перевірки із зазначенням
підстав та причин її проведення. Крім
того, позивач просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
проведення такої перевірки.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року адміністративний позов залишено
без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін, з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
вимога прокуратури вчинена на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені чинним
законодавством, відповідь на звернення
та скаргу позивача надана, а також
виходив із того, що оскільки
прокурорська перевірка не була
проведена, вимоги позивача в цій
частині є безпідставними.

З такими висновками суду не можна не
погодитися.

Колегією суддів установлено, що 11.04.2014
року на адресу ПрАТ «Чернігіврибгосп»
надійшов лист від 08.04.2014 року №05/3-257 вих.
14 від прокуратури Чернігівської
області, в якому зазначалось, що у
зв'язку з розглядом звернення
Чернігівської обласної ради, керуючись
ст. 20 Закону України «Про прокуратуру»,
прокуратура вимагає у строк до 09.04.2014
року надати копії правовстановлюючих
документів на земельні ділянки, які
використовує товариство на території
Чернігівського району, рішень судів з
цих питань та документів,
підтверджуючих сплату упродовж 2012-2014
років товариством коштів за
використання вказаної землі.

Листом № 96 від 14.04.2014 року позивач
звернувся до прокуратури
Чернігівської області зі зверненням, в
якому просив пояснити правові підстави
витребування невизначеного конкретно
переліку документів; у випадку, якщо
проводиться перевірка товариства -
надати копію постанови прокурора про
проведення перевірки, як того вимагає
Закон України «Про прокуратуру»;
надати копію звернення Чернігівської
обласної ради стосовно господарської
діяльності ПрАТ «Чернігіврибгосп».

23.04.2014 року прокурору Чернігівської
області позивачем направлена скарга на
протиправні дії та бездіяльність
керівництва прокуратури Чернігівської
області.

У позові позивач стверджує, що не
отримував відповіді на зазначені
звернення, у зв'язку із чим, звернувся
до адміністративного суду з даним
позовом.

Обговорюючи доводи сторін та висновки
суду першої інстанції по справі,
колегія суддів виходить із наступного.

Конституцією України у статті 121
закріплено, що прокуратура України
становить єдину систему, на яку
покладаються:

1) підтримання державного
обвинувачення в суді;

2) представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом;

3) нагляд за додержанням законів
органами, які проводять
оперативно-розшукову діяльність,
дізнання, досудове слідство;

4) нагляд за додержанням законів при
виконанні судових рішень у
кримінальних справах, а також при
застосуванні інших заходів
примусового характеру, пов'язаних з
обмеженням особистої свободи громадян.

Ці ж функції прокуратури визначені
статтею 5 Закону України «Про
прокуратуру». Окрім того, у наведеній
нормі права встановлено, що на
прокуратуру не може покладатися
виконання функцій, не передбачених
Конституцією України і цим Законом.

Пунктом 9 Перехідних положень
Конституції України встановлено, що
прокуратура продовжує виконувати
відповідно до чинних законів функцію
нагляду за додержанням і застосуванням
законів та функцію попереднього
слідства - до введення в дію законів, що
регулюють діяльність державних
органів щодо контролю за додержанням
законів, та до сформування системи
досудового слідства і введення в дію
законів, що регулюють її
функціонування.

Повноваження прокурора при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів визначені
статтею 20 вказаного Закону. Пунктом 2
цієї норми визначено право прокурора
при здійсненні прокурорського нагляду
за додержанням і застосуванням законів
витребовувати від органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, військових частин,
державних підприємств, установ та
організацій рішення, розпорядження,
інструкції, накази та інші акти і
документи, одержувати інформацію про
стан законності і заходи щодо її
забезпечення, мати доступ до
відповідних інформаційних баз даних
державних органів.

У статті 1 Закону України «Про
прокуратуру» встановлено, що
прокурорський нагляд за додержанням
законів в Україні здійснюється
Генеральним прокурором України і
підпорядкованими йому прокурорами.

Генеральний прокурор України у рамках
керівництва органами прокуратури,
зокрема, відповідно до законів України
видає обов'язкові для всіх органів
прокуратури накази, розпорядження,
затверджує положення та інструкції (п. 7
ст. 15 названого Закону).

Наказом Генерального прокурора
України від 07.11.2012 року № 3гн «Про
організацію прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів»
наказано підпорядкованим прокурорам
до початку перевірки витребовувати від
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, військових
частин, державних підприємств, установ
та організацій рішення, розпорядження,
інструкції, накази, інші документи,
одержувати інформації про стан
законності та заходи щодо її
забезпечення (пункт 9). Тобто, заходи,
передбачені пунктом 2 статті 20 Закону
України «Про прокуратуру», визначені
обов'язковим наказом Генерального
прокурора України як підготовчі, що
свідчить про те, що вони вживаються з
метою виявлення наявності чи
відсутності підстав для проведення
перевірки.

З огляду на викладене, колегія суддів
доходить висновку, що звертаючись до
позивача із запитом від 08.04.2014 року
№05/3-257 вих. 14 відповідач діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені чинним
законодавством.

Зважаючи на те, що перевірка
господарської діяльності підприємства
відповідачем не проводилась, на чому
наголошує відповідач, не підлягають
задоволенню вимоги позивача про
визнання протиправної бездіяльності
останнього щодо не надання постанови
про проведення перевірки із
зазначенням підстав та причин її
проведення, а також про визнання
протиправними дій щодо проведення
такої перевірки.

Обговорюючи вимогу позивача про
визнання протиправною бездіяльності
відповідача щодо не розгляду звернення
№96 від 14.04.2014 року та скарги №101 від
23.04.2014 року, колегія суддів зазначає
наступне.

Наказом Генерального прокурора
України від 21.06.2011 року № 9гн
затверджено Інструкцію про порядок
розгляду і вирішення звернень та
особистого прийому в органах
прокуратури України

Положеннями підпункту 1.1 пункту 1 цієї
Інструкції передбачено, що відповідно
до ст. 12 Закону України «Про
прокуратуру» в органах прокуратури
вирішуються звернення про порушення
прав громадян та юридичних осіб, крім
скарг, розгляд яких віднесено до
компетенції суду.

Зверненням, згідно цієї Інструкції, є
викладена в письмовій або усній формі
пропозиція, заява (клопотання), скарга
громадянина, народного депутата
України, депутата місцевої ради,
службової чи іншої особи, а скаргою -
звернення з вимогою про поновлення
прав і захист законних інтересів
громадян, інших осіб, порушених діями
(бездіяльністю), рішеннями державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, об'єднань громадян,
службових осіб.

Пунктом 5 Інструкції визначені строки
вирішення звернень і запитів.

Відповідно до підпунктів 5.1, 5.7
вказаного пункту звернення громадян,
службових та інших осіб вирішуються
протягом 30 днів від дня надходження в
прокуратуру, а ті, що не потребують
додаткового вивчення і перевірки, - не
пізніше 15 днів, якщо інший строк не
встановлено законодавством. Строк
розгляду та вирішення звернення
обчислюється з дня, наступного за днем
його реєстрації в прокуратурі.

Як убачається з матеріалів справи,
звернення позивача від 14.04.2014 року вих.
№96 отримано прокуратурою 15.04.2014 року, а
скарга від 23.04.2014 року вих. №101 - 25.04.2014
року.

Разом з тим, з вимогою про визнання
бездіяльності відповідача
протиправною щодо не розгляду
зазначених звернень, позивач звернувся
до суду 08.05.2014 року, тобто до спливу
граничного тридцятиденного строку
розгляду таких.

Відтак, на момент звернення до суду
права позивача в цій частині жодним
чином не були порушені, оскільки станом
на 08.05.2014 року неможливо констатувати
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень щодо розгляду згаданих
звернень. Тому, позовні вимоги в цій
частині заявлені передчасно, відтак -
задоволенню не підлягають.

Окрім того, колегія суддів враховує, що
в матеріалах справи міститься лист від
07.05.2014 року № 05/3-18-14, яким прокуратурою
Чернігівської області було надано
відповідь на звернення позивача.

Надані позивачем докази та висловлені
в апеляційній скарзі доводи не
спростовують вищевикладене, а також не
доводять порушення місцевим судом норм
матеріального чи процесуального права.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
«Чернігіврибгосп» залишити без
задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М