Справа № К/9991/24056/12-С
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року м.
Київ К/9991/24056/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Мороза В.Ф.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
"Комекс-Фінанс" на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 липня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 лютого 2012 року у справі за позовом
компанії "Джастера Лімітед" ("Jastera Limited")
до Державної комісії з цінних паперів
та фондового ринку, за участі третіх
осіб, що заявляють самостійні вимоги на
предмет спору - закритого акціонерного
товариства "Торговий дім
"Люксембурзький" та закритого
акціонерного товариства
"Одесакондитер", третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - товариства з обмеженою
відповідальністю "Комекс-Фінанс", про
визнання протиправними та скасування
розпоряджень,

в с т а н о в и л а:

Компанія "Джастера Лімітед" звернулась
до суду з позовом до Державної комісії
з цінних паперів та фондового ринку про
визнання протиправними з моменту
прийняття та скасування розпоряджень
від 18.03.2010 №134-КП, №135-КП та постанов від
18.03.2010 №181-КП, №182-КП.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю оскаржуваних
розпоряджень як таких, що прийнято за
відсутності вчинення закритим
акціонерним товариством "Торговий дім
"Люксембурзький" та закритим
акціонерним товариством
"Одесакондитер" порушень вимог
законодавства про цінні папери.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 липня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі товариство
з обмеженою відповідальністю
"Комекс-Фінанс" із посиланням на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходи з недоведеності з боку позивача
факту порушення його прав та законних
інтересів у зв'язку з прийняттям
відповідачем оскаржуваного рішення.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 6
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Згідно з частиною першою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 8 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України позивач - це особа,
на захист прав, свобод та інтересів
якої подано адміністративний позов до
адміністративного суду.

Судами попередніх інстанцій із
посиланням на докази, досліджені під
час судового розгляду справи,
встановлено, що 18.03.2010 Державною
комісією з цінних паперів та фондового
ринку прийнято розпорядження № 134-КП
про усунення порушень законодавства
про цінні папери до 18.06.2010 року відносно
ЗАТ «Одесакондитер» у зв'язку із
встановленням факту втрати системи
реєстру ЗАТ «Одесакондитер», про що
зобов'язано поінформувати Державну
комісію з цінних паперів та фондового
ринку України до 01.07.2010 року.

18.03.2010 року Постановою Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку № 181-КП до ЗАТ «Одесакондитер»
застосовано санкцію у вигляді
попередження за укладення договору від
01.10.2009 року на ведення реєстру
власників іменних цінних паперів
емітента з реєстроутримувачем ВАТ
«Комекс-Реєстратор» без розірвання
його з попереднім реєстроутримувачем
та без рішення наглядової ради
акціонерного товариства про передачу
ведення реєстру власників іменних
цінних паперів.

18.03.2010 Державною комісією з цінних
паперів та фондового ринку прийнято
розпорядження про усунення порушень
законодавства про цінні папери до
18.06.2010 року у зв'язку з встановленням
факту втрати системи реєстру ЗАТ
«Торговий дім «Люксембурзький», про що
зобов'язано поінформувати Державну
комісію з цінних паперів та фондового
ринку України до 01.07.2010.

18.03.2010 постановою Державної комісії з
цінних паперів та фондового ринку №
182-КП до ЗАТ «Торговий дім
«Люксембурзький» застосовано санкцію
у вигляді попередження за укладення
договору від 01.10.2009 на ведення реєстру
власників іменних цінних паперів
емітента з реєстроутримувачем ВАТ
«Комекс-Реєстратор» без розірвання
його з попереднім реєстроутримувачем
та без рішення наглядової ради
акціонерного товариства про передачу
ведення реєстру власників іменних
цінних паперів.

Зазначені розпорядження від 18.03.2010
№134-КП, №135-КП та постанови від 18.03.2010
№181-КП, №182-КП є актами індивідуальної
правової дії, прийнятими по відношенню
до закритого акціонерного товариства
"Торговий дім "Люксембурзький" та
закритого акціонерного товариства
"Одесакондитер".

Позивач - компанія "Джастера Лімітед"
("Jastera Limited") є акціонером закритого
акціонерного товариства "Торговий дім
"Люксембурзький" та закритого
акціонерного товариства
"Одесакондитер". Жодних прав та
обов'язків для позивача оскаржувані
розпорядження та постанови не
породжують.

Згідно з пунктом 11 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" акціонери
(учасники) господарського товариства
не вправі звертатися до суду за
захистом прав та інтересів інших
акціонерів (учасників) господарського
товариства та самого товариства поза
відносинами представництва, а також
обґрунтовувати свої вимоги порушенням
прав інших акціонерів (учасників)
товариства.

Колегія суддів також погоджується із
позицією судів попередніх інстанцій
щодо недоведеності з боку позивача
факту порушення безпосередньо його
прав та обов'язків у зв'язку з
прийняттям відповідачем оскаржуваних
рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що передумовою для
прийняття відповідачем розпоряджень
від 18.03.2010 №134-КП, №135-КП та постанов від
18.03.2010 №181-КП, №182-КП стала відсутність
під час укладання ЗАТ «Одесакондитер»
та ЗАТ «Торговий дім «Люксембурзький»
договорів з ТОВ «Комекс-Реєстратор»
про передачу ведення реєстру власників
іменних цінних паперів, рішення
наглядової ради акціонерного
товариства, яка в силу положень статті
51 Закону України «Про акціонерні
товариства» є органом, який здійснює
захист прав акціонерів товариства, і в
межах компетенції, визначеної статутом
та цим Законом, контролює та регулює
діяльність виконавчого органу.

Позивачем не обґрунтовано у чому саме
полягає порушення його прав та
інтересів як акціонера у зв'язку із
застосуванням до ЗАТ «Одесакондитер»
та ЗАТ «Торговий дім «Люксембурзький»
економічних санкцій за вказане
порушення законодавства про цінні
папери.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Враховуючи викладене, зважаючи на
недоведеність з боку позивача факту
порушення його прав та законних
інтересів у зв'язку з прийняттям
відповідачем оскаржуваних рішень,
колегія суддів погоджується із
позицією судів попередніх інстанцій
щодо відсутності підстав для вжиття
заходів судового захисту.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують. Правова оцінка
встановлених обставин справи судами
першої та апеляційної інстанцій дана
вірно, порушень норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень судами не
допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Комекс-Фінанс" відхилити, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 19 липня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: