Справа № 825/2456/14
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2456/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Земляної Г.В. та Ключкович
В.Ю., за участю секретаря судового
засідання Міщенко Ю.М., представників
позивача Столяренко О.В., Хорошилової
С.А., представника відповідача Ананка
Ю.М., розглянувши у відкритому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Чернігівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
05.08.2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія» до Чернігівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 05.08.2014 року
позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить суд скасувати постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 05.08.2014 року,
оскільки вважає, що судом порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення представників сторін,
розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу та заперечення на
неї, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
податковим органом проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку товариства з обмеженою
відповідальністю «Чернігівська
індустріальна молочна компанія» () з питань правильності
визначення податку на додану вартість
за період з 01.08.2012 року по 31.08.2012, за
результатами якої складено акт
перевірки від 20.02.2014 № 54/22/34832050.

Перевіркою не підтверджено реальність
здійснення господарських відносин ТОВ
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія» з ТОВ «Дніпро-Трейд плюс»
() на загальну суму ПДВ
82183,12 грн.

Чернігівською ОДПІ за результатами
розгляду матеріалів перевірки
сформовано податкове повідомлення -
рішення від 12 березня 2014 року №
про зменшення розміру від'ємного
значення з податку на додану вартість у
сумі 82183,00 грн.

Позивач, вважаючи податкове
повідомлення-рішення протиправним,
звернувся до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про задоволення позову, оскільки
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не надано будь-яких інших
доводів та не подано жодних доказів,
які б ставили під сумнів реальність
виконання вказаних правочинів з
отримання позивачем товарів
(робіт/послуг), невідповідність цих
операцій дійсному економічному змісту,
або засвідчили б наявність інших
обставин, що підтверджують
недобросовісність позивача як
платника податків та виключають право
на формування валових витрат та
податкового кредиту.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України
встановлено, що не включаються до
складу витрат: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Витрати для цілей визначення
податкового кредиту мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Положеннями п. 198.2
Податкового кодексу України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8
статті 187 цього Кодексу, а для операцій
з постачання послуг нерезидентом на
митній території України - дата сплати
(нарахування) податку за податковими
зобов'язаннями, що були включені
отримувачем таких послуг до податкової
декларації попереднього періоду.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Податкового кодексу
України встановлено, що податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Отже, податкова
накладна є документом, який
підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у
ціні товару.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог
статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Правові наслідки у вигляді виникнення
права платника податку на формування
витрат та податкового кредиту з ПДВ
наступають лише у разі реального
(фактичного) вчинення господарських
операцій з придбання
товарів/робіт/послуг, що пов'язані з
рухом активів, зміною зобов'язань чи
власного капіталу платника, та
відповідають економічному змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах, а не лише оформлення
відповідних документів або рух
грошових коштів на рахунках платників
податку.

Згідно з матеріалами справи, між ТОВ
«Чернігівська індустріальна молочна
компанія» та ТОВ «Дніпро-Трейд плюс»
було укладено договір № 0907 від 09.07.2012,
відповідно до умов якого продавець
зобов'язується передати запчастини до
сільськогосподарської техніки, (в
подальшому - товар) у власність покупця,
а покупець зобов'язується сплатити за
нього грошову суму і прийняти товар на
умовах даного договору.

Договір підписано директорами
підприємств та скріплено печатками.

Реальність виконання вказаного
договору підтверджують наступні
первинні документи:

- державне статистичне спостереження;

- декларації отримання багажу;

- звіти про рух матеріальних цінностей;

- виписки банку;

- надходження накладні;

- податкові накладні;

- накладні;

- рахунки;

- актами.

Аргументами податкового органу щодо
нереальності укладеної угоди між
позивачем та його контрагентом є
надсилання запитів до ДПІ
Дніпровського району м. Києва
Чернігівською ОДПІ на проведення
зустрічної перевірки (лист від 14.02.2014 №
675/7/25-22), щодо підтвердження
взаємовідносин, відповідь на який не
надійшла та 09.07.2014 повторно надіслано
до ДПІ Дніпровського району м. Києва
запит за № 3235/7/25-22-22, відповідь на який
також не отримано.

Разом з тим, слід відмітити, що сам по
собі факт допущення, на думку
податкового органу, суб'єктом
господарювання порушень певних
встановлених законом правил
господарської діяльності,
здійснюваної на підставі певного
договору, не є безумовною підставою для
висновку про нереальність здійснення
господарських відносин.

Водночас в акті перевірки відсутні
посилання на ухиляння контрагентами
позивача від сплати податків та зборів,
винесення вироків посадовим особам
підприємств, або будь-які інші
відомості, які можуть бути визначені як
підстави та докази неправомірності дій
позивача.

Судом встановлено, що вищезазначені
договори були виконані сторонами в
повному обсязі, товар (роботи/послуги)
отриманий, сторони претензій один до
одного не мають.

Разом з тим судом встановлено, що
податковий орган, вказуючи факт
непідтвердження реальності здійснення
господарських операцій TOB
««Чернігівська індустріальна молочна
компанія»» з TOB «Дніпро - Трейд Плюс»,
посилається на те, що до перевірки не
було надано декларації на отримання
багажу «Нова пошта», в яких не
зазначено відправника, отримувача та
номенклатура.

Проте, згідно з матеріалами справи,
декларацій на отримання багажу
перевізником «Нова Пошта» TOB
««Чернігівська індустріальна молочна
компанія»» ревізору не надавала, а
надавалися декларації TOB «Гюнсел».

З огляду на наведене, суд апеляційної
інстанції вважає, що податкове
повідомлення - рішення від 12 березня 2014
року № про зменшення розміру
від'ємного значення з податку на додану
вартість у сумі 82183,00 грн є протиправним
та підлягає скасуванню, оскільки
належними та допустимими доказами
підтверджується правомірність
формування позивачем податкового
кредиту.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 05.08.2014 року -
без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня складання в повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Суддя
Г.В. Земляна

Суддя
В.Ю. Ключкович

Повний текст ухвали виготовлений
18.09.2014 року.

.

Головуючий суддя
Межевич М.В.

Судді:
Земляна Г.В.

Ключкович В.Ю.