Справа № 816/2845/14
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року м.ПолтаваСправа №
816/2845/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Кльоповій І.Г.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Полтавської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до ОСОБА_2
про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2014 року Полтавська об'єднанаї
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулася до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
боргу в розмірі 8500 грн.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 19 серпня 2014
року замінено первинного відповідача
фізичну особу - підприємця ОСОБА_2,
належним відповідачем - ОСОБА_2
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1)

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на наявність у відповідача
податкової заборгованості перед
бюджетом в розмірі 8500 грн., яка в
добровільному порядку останнім не
погашена. Позивачем направлена
податкова вимога, однак заборгованість
відповідачем не погашена.

Позивач явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, надавши заяву про розгляд
справи за відсутності уповноваженого
представника.

Відповідач проти позову заперечував та
вказував на те, що у зв'язку із
внесенням державним реєстратором
запису до Єдиного державного реєстру
щодо Державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 за його
рішенням виникли підстави для
припинення податкового обов'язку у
останнього. В зв'язку із чим вважає
вимоги позивача такими, що не
підлягають задоволенню.

Представник відповідача заперечував
проти позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що 28 листопада 2013
року працівниками Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області проведено фактичну перевірку
магазину по вул. Гагаріна, 1,
Полтавський район, Полтавська область,
з питань додержання суб'єктом
господарювання вимог встановлених
законодавством України, які є
обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами.

За результатами перевірки складено акт
від 28 листопада 2013 року
№118/16-31-21-02/НОМЕР_1 (а.с. 11-12).

В акті перевірки зафіксовано, що в ході
проведення перевірки були переписані
марки акцизного податку, якими
маркована тютюнова продукція. Дана
продукція знята з реалізації та
відібрана та відповідальне зберігання
до вирішення питання по суті.

На підставі акту перевірки Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області 05 грудня 2013 року винесено
рішення №66-02-21 про застосування
фінансових санкцій (а.с. 9) на підставі
абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про
державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" в сумі 8500,00 грн., яке
отримано відповідачем 10 грудня 2013 року
(а.с. 10).

Правомірність рішення №66-02-21 про
застосування фінансових санкцій від 05
грудня 2013 року було предметом
перевірки під час розгляду
адміністративної справи №816/5/14 за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року в задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій відмовлено, ухвалою
Харківського окружного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишено без
задоволення, постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 05
лютого 2014 року по справі №816/5/14
залишено без змін (а.с. 25-29).

В силу положень статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
зазначене судове рішення набрало
законної сили.

Частиною першою статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини другої статті 255
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, які були
встановлені постановою, що набрала
законної сили, в одній
адміністративній справі не можуть
оспорюватися в іншій судовій справі за
участю тих самих сторін.

Таким чином правомірність рішення
№66-02-21 про застосування фінансових
санкцій від 05 грудня 2013 року
встановлена судовим рішенням, яке
набрало законної сили.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
встановлено, що контролюючі органи
мають право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41 41.1
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно положень статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

У разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

Полтавською ОДПІ 11 квітня 2014 року
винесено податкову вимогу №167-25 (а.с. 20),
яка направлена відповідачу,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення та отримана останнім 18
квітня 2014 року (а.с. 20 зворотній бік).

Як встановлено судом, 10 липня 2014 року
припинено підприємницьку діяльність
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та
внесено до ЄДР відповідний запис
3009130 (а.с. 43-44).

Згідно статті 97 Податкового кодексу
України, у разі державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи чи реєстрації у
відповідному уповноваженому органі
припинення незалежної професійної
діяльності фізичної особи (якщо така
реєстрація була умовою ведення
незалежної професійної діяльності),
погашення грошових зобов'язань та/або
податкового боргу здійснюється за
рахунок майна зазначеної особи.

Особою, відповідальною за
погашення грошових зобов'язань чи
податкового боргу платника податків, є
: ... стосовно фізичної особи -
підприємця або фізичної особи, яка
провадить незалежну професійну
діяльність, - така фізична особа.

Стововно тверджень відповідача, що у
зв'язку із припиненням підприємницької
діяльності та втратою останнім ознак
платника податків у нього, відповідно
до статті 37 Податкового кодексу
України, припинилися податкові
обов'язки, суд зазначає, що згідно із
статтею 36 Податкового кодексу України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом. Тобто
припинення даного обов'язку не
припиняє обов'язку особи сплатити
наявне грошове зобов'язання чи
податковий борг в разі ліквідації
платника податків, не пов'язаної з
банкрутством.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною першою статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач доказів сплати
податкового боргу не надав.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку про необхідність
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в
розмірі 8500 грн.

Відповідно до частини четвертої статті
94 Кодексу адміністративного
судочинства України, у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов Полтавської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
ОСОБА_2 про стягнення боргу
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 38730) податковий борг по
штрафним санкціям в розмірі 8500 грн. на
бюджетний рахунок 0395, отримувач -
Державний бюджет, код платежу 21081100, код
отримувача 38019526, банк - ГУ ДКСУ у
Полтавській області, МФО 831019.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови з одночасним поданням
її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 03
вересня 2014 року

Суддя
С.О. Удовіченко