Справа № 461/8070/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 вересня 2014 року м.
Київ В/800/3334/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі :

Калашнікової О.В.

Васильченко Н.В.

Кравцова О.В.

Стрелець Т.Г.

Чумаченко Т.А.

розглянувши заяву ОСОБА_6

про перегляд ухвали судді-доповідача
Вищого адміністративного суду України
від 13.06.2014 року (К/9991/3931/12)

у справі за позовом ОСОБА_6

до Головного управління Пенсійного
фонду України у Львівській області

про стягнення щомісячних пенсій, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
Вищого адміністративного суду України
із заявою про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
13.06.2014 року.

Ухвалою судді Вищого
адміністративного суду України від
18.07.2014 року заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
13.06.2014 року залишено без руху з огляду
на те, що в матеріалах заяви ОСОБА_6
відсутні посилання на конкретні норми
матеріального права, з приводу
неоднакового застосування яких вона
подана, та не додано копій різних за
змістом судових рішень, в яких має
місце неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

02.09.2014 року ОСОБА_6 усунено недоліки
вказані в ухвалі судді Вищого
адміністративного суду України від
18.07.2014 року - надіслано копію ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 21.02.2013 року (К/9991/78337/12).

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до статті 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 239-2 і 240
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряє відповідність заяви
вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Постановою Галицького районного суду
міста Львова від 12.12.2013 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15.05.2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою судді-доповідача Вищого
адміністративного суду України від
13.06.2014 року відмовлено ОСОБА_6 у
відкритті касаційного провадження на
постанову Галицького районного суду
міста Львова від 12.12.2013 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2014 року
згідно п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України,
оскільки касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України вказаної ухвали
судді-доповідача Вищого
адміністративного суду України
заявник ставить питання про її
скасування, посилаючись на неоднакове
застосування одних і тих же норм
матеріального права, а саме положень
статті 63 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», постанови Кабінету Міністрів
України «Про упорядкування структури
та умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб» № 1294 від 07.11.2007 року, постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку проведення
перерахунку пенсій, призначених
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", та внесення змін до постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня
1992 року № 393» № 45 від 13.02.2008 року, та
постанови Кабінету Міністрів України
Про збільшення розмірів пенсій,
призначених відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" № 355 від 23.04.2012
року.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з
наступного.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб", усі призначені за
цим Законом пенсії підлягають
перерахунку у зв'язку зі зміною розміру
хоча б одного з видів грошового
забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на це і
провадиться у строки, встановлені
частиною другою статті 51 цього Закону.

Частиною 2 статті 51 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб" встановлено, що перерахунок
пенсій, призначених особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом та
членам їх сімей, провадиться з першого
числа місяця, що йде за місяцем, в якому
настали обставини, що тягнуть за собою
зміну розміру пенсії.

Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 1294 від 7 листопада 2007 року
"Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу" на підставі
якої було прийнято постанову № 45 від 13
лютого 2008 року "Про затвердження
Порядку проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб", та внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 393 від 17 липня 1992 року".

Відповідно до пункту 1 Порядку № 393 від
17 липня 1992 року перерахунок раніше
призначених пенсій призначених
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб" проводиться у разі прийняття
рішення Кабінетом Міністрів України
про зміну розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення для
відповідних категорій
військовослужбовців.

Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 355 від 23 квітня 2012 року "Про
збільшення розмірів пенсій,
призначених відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" якою встановлено
підвищення з 1 липня 2012 року у розмірі 11
%, з 1 вересня 2012 року до 23 %, з 1 січня 2013
року до 35 %.

При цьому розмір пенсій, обчислено
відповідно до вище згадуваного Закону
з урахуванням доплат до попередніх
розмірів пенсій згідно з пунктом 4
Порядку проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№45 від 13 лютого 2008 року, та підвищень,
передбачених абзацом 1 пункту 1 даної
Постанови, не можуть, перевищувати
розміри пенсій, обчислених відповідно
до цього Закону, виходячи із грошового
забезпечення встановленого постановою
Кабінету Міністрів України №1294 від 7
листопада 2007 року "Про упорядкування
структури та умов грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
та деяких інших осіб" за відповідними
посадами військовослужбовців осіб
рядового і начальницького складу
станом на 1 квітня 2012 року.

Отже, судами зроблено висновок, що
розмір пенсії обчислюється за нормами
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших осіб"
в редакції, чинній на час набрання
чинності постановою Кабінету
Міністрів України № 355 від 23 квітня 2012
року, тобто максимальний розмір пенсії,
обчислений відповідно до статті 13
зазначеного Закону, не повинен
перевищувати 80% відповідних сум
грошового забезпечення.

Виходячи зі змісту касаційної скарги
та оскаржуваних судових рішень,
суддя-доповідач дійшов висновку, що
касаційна скарга є необґрунтованою, а
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи, оскільки заявник не наводить
підстав, які б дозволили вважати, що суд
неправильно застосував норми
матеріального або процесуального
права.

Таким чином, висновки суду щодо
відсутності підстав для задоволення
позову зумовлені встановленими у
справі обставинами.

На підтвердження доводів заяви щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції наведених норм
заявник посилається на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
21.02.2013 року (К/9991/78337/12).

У цій справі позивач звернувся в суд з
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області про зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії з 01.07.2012 року
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23.04.2012 року №355.

Постановою Ленінського районного суду
м. Донецька від 21.09.2012 року позов
задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.11.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
21.02.2013 року, постанову Ленінського
районного суду м. Донецька від 21.09.2012
року - скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Слід зазначити, що ухвалення різних за
змістом судових рішень матиме місце в
разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за тотожних предмета спору,
підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

З рішення суду касаційної інстанції у
справі К/9991/78337/12 вбачається, що воно
ухвалене за інших обставин, а ніж
рішення про перегляд якого подано
заяву. Відтак, відсутні підстави
вважати, що касаційним судом
неоднаково застосовані одні й ті самі
норми матеріального права.

Відповідно до вимог пункту 1 статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, на який посилається
відповідач в заяві, підставою для
перегляду судових рішень є неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Враховуючи зазначені обставини,
колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до перегляду Верховним
Судом України.

Керуючись статтею 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_6 у допуску до
провадження Верховного Суду України
справи за його позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області про стягнення
щомісячних пенсій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :