Справа № 826/6289/14
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6289/14
Головуючий у 1-й інстанції: Соколова
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Земляної Г.В. та Ключковича
В.Ю., за участю секретаря судового
засідання Міщенко Ю.М., представника
позивача ОСОБА_2, представника
відповідача Сакало Я.О., розглянувши у
відкритому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 17.07.2014 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про визнання
нечинними та скасування податкових
повідомлень-рішень, скасування вимоги,
-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 20.03.2014 №
та вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі
сплати єдиного внеску від 04.03.2014
№.

Постановою Окружного
адміністративного суду від 17.07.2014 року
позивачу у позові відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить
суд скасувати вказану постанову,
оскільки вважає, що постанова прийнята
з неправильним та неповним
дослідженням обставин у справі.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення представників сторін,
розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу та пояснення на неї,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Державною податковою інспекцією у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві проведено документальну планову
виїзну перевірку суб'єкта
господарювання - фізичної особи ОСОБА_4
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства,
правильності нарахування, обчислення
та сплати державного соціального
страхування та складено акт перевірки
від 04.03.2014 №666/26-52-17-01/НОМЕР_1.

Відповідно до висновків акту перевірки
встановлені порушення:

1) п. 167.1 статті 167 пункту 177.1 пункту 177.2
пункт) 177.5 статті 177 Податкового кодексу
України від 02.12.2010р. №2755-VI ФОП ОСОБА_4 не
перераховано до бюджету податку з
доходів фізичних осіб в сумі 3997.67 грн, а
саме: за 2012р.- 1774.12 грн, за 2013 р. - 2223.55 грн

2) п.1. п. 5 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг '" від 06.07.1995р. за №265/95-ВР.
розрахунки здійснювались за готівкові
кошти без використання реєстраторів
розрахункових операцій (РРО). книги
облік) розрахункових операцій (КОРО) та
розрахункової книжки (РК). п. 2.6 глави 2
Постанови Правління Національного
банку від 15.12.2004 за № 637 "Про
затвердження Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні" зі змінами та доповненнями
ОСОБА_4 не оприбутковано готівкові
кошти на загальну суму 25418.97 грн. а саме:
14192.99грн - за 2012р.'. 11225.98 грн - за 201Зр.

3) ст.9 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 року №2464-VI. ФОП ОСОБА_4 не
перераховано до бюджет) єдиного внеску
на загальну суму 9247.86 грн (в 2012р.- 4104,12
грн в 2013р.- 5143.74 грн).

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення:

- від 20.03.2014 №, чим застосовано
суму штрафних санкцій в розмірі 127094,85
грн,

- від 20.03.2014 №, чим нараховано
штрафну санкцію в розмірі 340,00 грн,

- від 20.03.2014 №, чим збільшено
податок на доходи фізичних осіб
особами за результатами річного
декларування на загальну суму 4997,08 грн,
у тому числі за основним платежем в
сумі 3997,67 грн та за штрафними санкціями
в сумі 999,41 грн

Державною податковою інспекцією у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у
місті Києві прийнято рішення про від
04.03.2014 № про про сплату боргу
(недоїмки) зі сплати єдиного внеску в
розмірі 9247 (Девять тисяч двісті сорок
сім) грн 86 коп.

Рішенням від 05.06.2014 Головним
управлінням Міндоходів у м. Києві
залишено без змін податкове
повідомлення - рішення ДПІ у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 20.03.2014 № про збільшення
суми грошового зобов'язання по податку
на доходи фізичних осіб. Водночас цим
же рішенням скасовані податкові
повідомлення - рішення ДПІ у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 20.03.2014 №, № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Позивач, вважаючи податкові
повідомлення-рішення 20.03.2014 № та
рішення від 04.03.2014 №
неправомірними, подав позов до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про необґрунтованість позовних вимог,
а тому у позові відмовив.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на таке.

Згідно з чинним законодавством,
фізична особа-підприємець, що
перебуває на загальній системі
оподаткування зобов'язана сплачувати
податки та збори, у тому числі податок
на доходи фізичних осіб та єдиний
соціальний внесок.

Пунктом 177.2 статті 177 Податкового
Кодексу визначено, що об'єктом
оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) i документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної
особи-підприємця.

Згідно п.177.1 ст.177 Податкового Кодексу
доходи фізичних осіб - підприємців,
отримані протягом календарного року
від провадження господарської
діяльності, оподатковуються за
ставками, визначеними у пункті 167.1
статті167 Податкового Кодексу.

Пунктом 167.1 ст.167 Податкового Кодексу
визначено, що ставка податку становить
15 відсотків бази оподаткування щодо
доходів, одержаних, у тому числі, але не
виключно у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які виплачуються
(надаються) платнику у зв'язку з
відносинами трудового найму та в
умовах цивільно-правового договору;
виграшу у державну та недержавну
грошову лотерею, виграш гравця
(учасника), отриманий від організатора
азартної гри.

Відповідно до п.4 ст.4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Відповідно до пп.1 п.2 ст.6 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платник єдиного
внеску зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Згідно з п.11 ст.8 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" єдиний внесок
для платників, зазначених у пунктах 4 та
5 частини першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 цього ж Закону
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 20
числа наступного місяця.

У разі якщо загальна сума отриманих
платником податку у звітному
податковому місяці доходів, зазначених
у абзаці першому цього пункту,
перевищує десятикратний розмір
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
звітного податкового року, ставка
податку становить 17 відсотків суми
перевищення з урахуванням податку,
сплаченого за ставкою 15 відсотків.

Згідно з матеріалами справи, в період з
01.01.2012 по 31.12.2013 ОСОБА_4 знаходився на
загальній системі оподаткування,
обліку та звітності, здійснював
діяльність у сфері посередництва в
торгівлі товарами широкого
асортименту (лампи, світильники).

Під час проведення перевірки
податковим органом встановлено
заниження валового доходу на загальну
суму 26651,14 грн:

- 2012 рік - 11827,48 грн (задекларований дохід
- 89501грн; дохід встановлений перевіркою
- 906845грн);

- 2013 рік - 14823,66 грн (задекларований дохід
- 796492,28 грн; дохід встановлений
перевіркою - 811315,94 грн.

Згідно з висновком податкового органу,
заниження валового доходу відбулося в
зв'язку з невключенням фізичною особою
- підприємцем ОСОБА_4 до валового доходу
та неведенням обліку в Книзі обліку
доходів і витрат коштів, які надійшли
на розрахунковий рахунок приватного
підприємця, як оплата за реалізовані
товари, а саме:

1) 2012 рік - 11827,48грн (23.02.2012 в сумі 289,56
грн, 23.03.2012 в сумі 288,38 грн, 06.07.2012 в сумі
9975,11 грн, 07.07.2012 в сумі 540,83 грн, 22.11.2012 в
сумі 733,6 грн);

2) 2013 рік - 14823,66 грн (04.01.2013 в сумі 495,25
грн, 18.05.2013 в сумі 1666,66 грн, 21.05.2013 в сумі
1441,43 грн, 14.06.2013 в сумі 3997,25 грн, 02.09.2013 в
сумі 4825,97 грн, 14.11.2013 в сумі 2397,10 грн).

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з висновком податкового
органу щодо невключення позивачем
вказаних сум до Книги обліку доходів і
витрат, з огляду на наступне.

Як вбачається з Книги обліку доходів і
витрат (а.с.73, том 1), у графі розмір
отриманих доходів: за 22.02.2012 року
вказано суму - 3564,20 грн, за 23.02.2013 року - 0
грн

При цьому, як вбачається з банківської
виписки (а.с.194, том 1), позивач 22.02.2012 року
отримав дохід у сумі 3 929,56 грн, у тому
числі ПДВ - 654,93 грн; 23.02.2012 року - 347,48 грн,
у тому числі ПДВ - 57,91 грн.

Тобто, сума 3564,20 грн (ПДВ - 712,84 грн), що
зазначена у Книзі обліку доходів і
витрат за 22.02.2012 року, складається із
сум доходів за 22.02.2012 року та 23.02.2013 року.

Водночас як видно з Книги обліку
доходів і витрат (а.с.73, том 1), у графі
розмір отриманих доходів: за 22.03.2012 року
вказано суму - 713,53 грн, за 23.03.2013 року - 0
грн.

Згідно банківської виписки (а.с.202, том
1), позивач 22.03.2012 року отримав дохід у
сумі 510,18 грн, у тому числі ПДВ - 85,03 грн;
23.02.2012 року - 346,06 грн, у тому числі ПДВ -
57,68 грн.

Тобто, сума 713,53 грн (ПДВ - 142,71 грн), що
зазначена у Книзі обліку доходів і
витрат за 22.03.2012 року, складається із
сум доходів за 22.03.2012 року та 23.03.2013
року.

Як видно з Книги обліку доходів і
витрат (а.с.79, том 1), у графі розмір
отриманих доходів: за 05.07.2012 року
вказано суму - 10707,20 грн, за 06.07.2013 року - 0
грн.

Згідно банківської виписки (а.с.238, том
1), позивач 05.07.2012 року отримав дохід у
сумі 229,50 грн, у тому числі ПДВ - 38,25 грн;
06.07.2012 року - 11970,14 грн, у тому числі ПДВ -
1995,02 грн.

Тобто, задекларована сума 10707,20 грн (ПДВ
- 2141,44 грн), що зазначена у Книзі обліку
доходів і витрат за 05.07.2012 року,
перевищує суму отриманих доходів за
05.07.2012 року та 06.07.2013 року.

Разом з тим, як видно з Книги обліку
доходів і витрат (а.с.85, том 1), у графі
розмір отриманих доходів: за 23.11.2012 року
вказано суму - 4942,07 грн, за 22.11.2012 року - 0
грн.

Згідно банківської виписки (а.с.37, том
2), позивач 22.11.2012 року отримав дохід у
сумі 880,32 грн, у тому числі ПДВ - 146,72 грн;
23.11.2012 року - 5050,16 грн, у тому числі ПДВ -
841,69 грн.

Тобто, сума 4942,07 грн (ПДВ - 988,41 грн), що
зазначена у Книзі обліку доходів і
витрат за 23.11.2012 року, відповідає сумам
отриманих доходів за 23.11.2012 року та
22.11.2012 року.

Окрім того, як вбачається з Книги
обліку доходів і витрат (а.с.87, том 1), у
графі розмір отриманих доходів: за
03.01.2013 року вказано суму - 3750,43 грн, за
04.01.2013 року - 0 грн.

При цьому, як вбачається з банківської
виписки (а.с.54, том 2), позивач 03.01.2013 року
отримав дохід у сумі 3 906,22 грн, у тому
числі ПДВ - 651,04 грн; 04.01.2013 року - 594,30 грн,
у тому числі ПДВ - 99,05 грн.

Тобто, сума 3750,43 грн (ПДВ - 750,09 грн), що
зазначена у Книзі обліку доходів і
витрат за 03.01.2013 року, складається із
сум доходів за 03.01.2013 року та 04.01.2013
року.

Водночас як видно з Книги обліку
доходів і витрат (а.с.93, том 1), у графі
розмір отриманих доходів: за 17.05.2013 року
вказано суму - 2919,40 грн, за 18.05.2013 року - 0
грн.

Згідно банківської виписки (а.с.107, том
2), позивач 17.05.2013 року отримав дохід у
сумі 1503,28 грн, у тому числі ПДВ - 250,55 грн;
18.05.2013 року - 2000,00 грн, у тому числі ПДВ -
333,33 грн.

Тобто, сума 2919,40 грн (ПДВ - 583,88 грн), що
зазначена у Книзі обліку доходів і
витрат за 17.05.2013 року, складається із
сум доходів за 17.05.2013 року та 18.05.2013
року.

Водночас як видно з Книги обліку
доходів і витрат (а.с.99, том 1), у графі
розмір отриманих доходів: за 01.09.2013 року
вказано суму - 4825,98 грн, за 02.09.2013 року - 0
грн.

Згідно банківської виписки (а.с.138, том
2), позивач 01.09.2013 року не отримував
дохід; 02.09.2013 року отримав дохід в сумі
5791,17 грн, у тому числі ПДВ - 965,20 грн.

Тобто, сума 4825,98 грн (ПДВ - 965,20 грн), що
зазначена у Книзі обліку доходів і
витрат за 01.09.2013 року, складається із
сум доходів за 01.09.2013 року та 02.09.2013
року.

Водночас як видно з Книги обліку
доходів і витрат (а.с.103, том 1), у графі
розмір отриманих доходів: за 15.11.2013 року
вказано суму - 9543,35 грн, за 14.11.2013 року - 0
грн.

Згідно банківської виписки (а.с.159, том
2), позивач 14.11.2013 року отримав дохід у
сумі 2876,52 грн, у тому числі ПДВ - 479,42 грн;
15.11.2013 року - 8575,50 грн, у тому числі ПДВ -
1429,25 грн.

Тобто, сума 9543,35 грн (ПДВ - 1908,67 грн), що
зазначена у Книзі обліку доходів і
витрат за 15.11.2013 року, складається із
сум доходів за 14.11.2013 року та 15.11.2013
року.

Таким чином, з огляду на те, що отримані
позивачем доходи повністю
задекларовані в Книзі обліку доходів і
витрат, суд апеляційної інстанції
вважає, що податковий орган
неправомірно донарахував позивачу
податкове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в сумі 4997,08 грн, у
тому числі: за основним платежем - 3997,67
грн, за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) 999,41 грн та збору
щодо сплати суми єдиного внеску в
розмірі 9247,86 грн.

З урахуванням встановлених обставин,
суд апеляційної інстанції вважає, що
податкове повідомлення-рішення від
20.03.2014 № та вимога про сплату
боргу (недоїмки) зі сплати єдиного
внеску від 04.03.2014 № є
неправомірними та підлягають
скасуванню.

Що стосується вимоги позивача про
стягнення судового збору за подання
адміністративного позову з Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві, то суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 3 пункту 9
розділу VI Прикінцевих та перехідних
положень Бюджетного кодексу України у
разі безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
Державна казначейська служба України
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів, з вини якого виникли
такі зобов'язання. Погашення таких
бюджетних зобов'язань здійснюється
виключно за рахунок бюджетних
асигнувань цього розпорядника
бюджетних коштів. Одночасно
розпорядник бюджетних коштів
зобов'язаний привести у відповідність
з бюджетними асигнуваннями інші взяті
бюджетні зобов'язання.

Водночас пунктом 19 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників, що
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 № 845,
встановлено, що безспірне списання
коштів державного та місцевих бюджетів
і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету та/або
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюються органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

З огляду на наведені норми, судовий
збір належить стягувати з Державного
бюджету.

Встановивши, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального права та
неповно з'ясовані обставини справи, що
мають значення для правильного
вирішення спору, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17.07.2014 року скасувати.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17.07.2014 року скасувати.

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві від від 20.03.2014
№ щодо збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 4997 (Чотири тисячі
дев'ятсот дев'яносто сім) грн 08 коп., у
тому числі: за основним платежем - 3997
(Три тисячі дев'ятсот дев'яносто сім)
грн 67 коп., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) 999 (Дев'ятсот
дев'яносто дев'ять) грн 41 коп.

Скасувати вимогу Державної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві від 04.03.2014 року № про
сплату боргу (недоїмки) зі сплати
єдиного внеску в розмірі 9247 (Дев'ять
тисяч двісті сорок сім) грн 86 коп.

Стягнути з Державного бюджету на
користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 судовий збір у сумі 219 (Двісті
дев'ятнадцять) грн 24 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня складання в повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Суддя
Г.В. Земляна

Суддя
В.Ю. Ключкович

Повний текст постанови виготовлений
18.09.2014 року.

Головуючий суддя

Межевич М.В.

Судді:

Земляна Г.В.

Ключкович В.Ю.