Справа № 810/1487/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1487/14
Говуючий у 1-й інстанції: Леонтович
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Пилипенко
О.Є.,

суддів: Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Києво - Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у Києво - Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "РЕГШЛЯХБУД-08" про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

4 березня 2014 року о 14 годині 10 хвилин до
Київського окружного
адміністративного суду надійшло
подання Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Регшляхбуд-08» про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Регшляхбуд-08».

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року у задоволенні подання про
підтвердження адміністративного
арешту майна платника податків
відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
заявник звернувся із апеляційною
скаргою, в якій просить постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року та прийняти нове рішення, яким
подання про підтвердження
адміністративного арешту майна -
задовольнити. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до постановлення
незаконного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у Києво
- Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області - залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року - залишити без змін, виходячи із
наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні подання суд першої
інстанції виходив з того, що перевірка
стану збереження майна здійснюється з
метою встановлення фактичної
наявності у платника майна, що
перебуває у податковій заставі. У той
же час, така перевірка здійснюється за
достатніх підстав вважати, що платник
податків вчиняє дії щодо відчуження
майна, або інших дій, що свідчать про
недобросовісність платника податків, -
такі обставини зазначаються в у
поданні податкового керуючого.
Недотримання податковим керуючим при
здійсненні перевірки умов визначених
положенням наділяє суб'єкта
господарювання правом не допустити
перевіряючих до перевірки стану
збереження майна, що перебуває у
податковій заставі. Матеріали справи,
натомість, не містять належних доказів
повідомлення посадових осіб
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Регшляхбуд - 08» про
проведення перевірки, що є підставою
для недопущення контролюючих осіб
позивача до проведення такої
перевірки, а отже застосування
адміністративного арешту майна
платника податків є передчасним та
необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено колегією суддів, 17
січня 2008 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Регшляхбуд-08» було
зареєстровано як юридична особа (а.с.
9-11).

За відповідачем рахується несплачене
узгоджене грошове зобов`язання у таких
сумах і з таких підстав - відповідно до
декларації з податку на додану
вартість:

- № від 30.03.2012 на суму 1942,00 грн.;

- № від 19.06.2012 на суму 52823,00 грн.;

- № від 19.06.2012 на суму 62 561,00 грн.;

- № від 19.06.2012 на суму 53 068,00 грн.;

- № від 19.06.2012 на суму 67 127,00 грн.;

- № від 18.07.2012 на суму 280423,00 грн.
(а.с. 36-53).

У зв`язку з тим, що відповідачем не було
сплачено узгоджену суму грошового
зобов`язання у строки, визначені
пунктом 57.3 статті 57 Податкового
кодексу України, Державною податковою
інспекцією у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області на
виконання вимог пункту 59.1 статті 59 та
пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу
України була сформована податкова
вимога № 603 від 19 квітня 2012 року та
прийнято рішення від 27 липня 2012 року
№25/19-043 про опис майна відповідача у
податкову заставу (а.с. 33).

Вказану вимогу було скеровано на
адресу відповідача, та відповідно до
розписки на рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення вручено уповноваженому
представнику ТОВ «Регшляхбуд-08» 7
червня 2012 року. (а.с. 35)

Відомості про арешт на майно
відповідача згідно акту опису №25/24-043
було внесено до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна, про що
свідчить Витяг ХР №662505 (а.с. 32, 34)

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року №4554/12/1070 було стягнено з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Регшляхбуд-08»
податковий борг у розмірі 531673,46 грн.
Зазначена постанова підлягала до
негайного виконання. (а.с. 30).

10 грудня 2012 року на підставі постанови
Київського окружного
адміністративного суду відкрите
виконавче провадження №35612146. (а.с. 29)

Враховуючи, що заходи вжиті заявником
та Державною виконавчою службою не
призвели до повного погашення
заборгованості за узгодженим грошовим
зобов'язанням, податковим керуючим
було вирішено здійснити перевірку
стану збереження майна платників
податку.

Так, 25 лютого 2014 року керівником
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області прийняте Повідомлення про
проведення перевірки стану збереження
майна платника податків, яке перебуває
у податковій заставі №5 (а.с. 12).

3 березня 2014 року податковим керуючим у
супроводі начальника відділу
погашення податкового боргу та СДІ
відділу погашення податкового боргу
здійснено виїзд до ТОВ «Регшляхбуд-08»
за адресою: с. Софіївська Борщагівка,
вул. Пушкіна, буд. 27-а, з метою
інвентаризації описаного майна.

Посадовими особами ТОВ «Регшляхбуд-08»
у доступі до проведення перевірки було
відмовлено, факт відмови зафіксовано
податковим органом в акті від 3 березня
2014 року №1 про перешкоджання платником
податків виконанню повноважень
податковим керуючим (а.с. 7).

Відповідач відмовився підписувати акт,
про що заявником здійснено запис у
додатку до акту (а.с. 8).

4 березня 2014 року, у зв'язку із відмовою
у доступі до проведення перевірки,
першим заступником начальника
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на підставі приписів підпункту
94.2.6 пункту 94.2, абзацу 3 пункту 94.5 та
пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу
України застосовано умовний
адміністративний арешт майна
відповідача, про що прийнято рішення
від 4 березня 2014 року та подано до суду
дане подання з метою підтвердження
судом обґрунтованості його
застосування (а.с.15).

Обговорюючи правомірність заявлених
вимог про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна, колегія суддів приходить
до наступного.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України визначено, що платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, визнаються
податковим боргом платника податків.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України визначено, що у разі,
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу.

При цьому, у разі несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної контролюючим органом, з дня
виникнення податкового боргу виникає
право податкової застави (підпункт 89.1.2
пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу
України).

З урахуванням положень цієї статті
право податкової застави поширюється
на будь-яке майно платника податків,
яке перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

Відповідно до абзацу 3 пункту 89.3 статті
89 Податкового кодексу України, опис
майна у податкову заставу здійснюється
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг.

Повноваження зі здійснення опису майна
платника податків, що має податковий
борг, в податкову заставу в силу
приписів пункту 91.3 статті 91 цього
Кодексу покладено на податкового
керуючого.

Майно, на яке поширюється право
податкової застави, оформлюється актом
опису. Акт опису майна, на яке
поширюється право податкової застави,
складається податковим керуючим у
порядку та за формою, що затверджені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику
(абзаци 1 та 4 пункту 89.3 статті 89
Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 91.1 статті 91
Податкового кодексу України керівник
контролюючого органу за місцем
реєстрації платника податків, що має
податковий борг, призначає такому
платнику податків податкового
керуючого. Податковий керуючий повинен
бути посадовою (службовою) особою
контролюючого органу. Податковий
керуючий має права та обов'язки,
визначені цим Кодексом.

У силу положень пункту 91.3 статті 91
Податкового кодексу України
податковий керуючий описує майно
платника податків, що має податковий
борг, в податкову заставу, здійснює
перевірку стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі,
проводить опис майна, на яке
поширюється право податкової застави,
для його продажу у випадках,
передбачених цим Кодексом, одержує від
боржника інформацію про операції із
заставленим майном, а в разі його
відчуження без згоди контролюючого
органу (за умови, коли наявність такої
згоди має бути обов'язковою згідно з
вимогами цього Кодексу) вимагає
пояснення від платника податків або
його службових (посадових) осіб. У разі
продажу в рахунок погашення
податкового боргу майна платника
податків, на яке поширюється право
податкової застави, податковий
керуючий має право отримувати від
такого платника податків документи, що
засвідчують право власності на
зазначене майно.

Правила проведення перевірок стану
збереження майна, яке перебуває в
податковій заставі регламентується
Положенням про проведення перевірок
стану збереження майна платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі затвердженим наказом
Міністерства фінансів України від 7
грудня 2012 року №1298, зареєстрованим
Міністерстві юстиції України27 грудня
2012 р. за № 2202/22514 (далі - Положення).

Пунктом 1.3 Положення встановлено, що
метою проведення перевірки стану
збереження майна платника податків,
яке перебуває у податковій заставі, є
встановлення фактичної (фізичної)
наявності у платника податків такого
майна та документального
підтвердження його руху за даними
бухгалтерського та податкового обліку,
що ведеться платником податків.

Перевірка стану збереження майна
платника податків, яке перебуває у
податковій заставі, може проводитись
шляхом візуального контролю наявності
у такого платника майна і стану його
збереження, а також шляхом
документального підтвердження
(перевірка відповідних документів
бухгалтерського та податкового обліку
та іншої інформації) наявності такого
майна, його руху та стану збереження на
момент проведення перевірки (пункт 2.8
Положення).

Відповідно до пунктів 2.2, 2.5 Положення
право на проведення перевірки стану
збереження майна платника податків,
яке перебуває у податковій заставі,
надано органам державної податкової
служби України в особі податкового
керуючого. Для проведення перевірки
стану збереження майна платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі, оформлюється повідомлення про
проведення перевірки стану збереження
майна платника податків, яке перебуває
у податковій заставі

Пунктом 2.6 Положення встановлено, що
підставою для оформлення вказаного
повідомлення, відповідно до пункту 2.6
Положення, є погоджене керівником
(заступником керівника) за місцем
обліку платника податків подання
податкового керуючого, в якому
зазначається обґрунтування
необхідності проведення перевірки
стану збереження майна платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Згідно пункту 3.1 та 3.2 Положення про
проведення перевірки стану збереження
майна платника податків, яке перебуває
у податковій заставі, податковий
керуючий попередньо повідомляє такого
платника податків.

Безпосередньо при проведенні
перевірки стану збереження майна
платника податків, яке перебуває у
податковій заставі, податковий
керуючий пред'являє платнику податків
такі документи: службове посвідчення
працівника органу державної
податкової служби; копію наказу органу
державної податкової служби про
призначення податковим керуючим
такого платника податків; повідомлення
про проведення перевірки стану
збереження майна платника податків,
яке перебуває у податковій заставі,
підписане керівником органу державної
податкової служби та зареєстроване у
такому органі державної податкової
служби.

Відповідно до пункту 3.3 вказані
документи є достатніми для проведення
перевірки стану збереження майна
платника податків, яке перебуває у
податковій заставі, і оформлення
додаткових документів не є необхідним.

Пунктом 3.8. передбачено, що у разі
недотримання податковим керуючим
вимог, передбачених цим Положенням,
платник податків може не допустити
податкового керуючого до проведення
перевірки стану збереження майна
платника податків, яке перебуває у
податковій заставі, а також повідомити
про факт порушення керівника
відповідного органу державної
податкової служби або оскаржити дії
податкового керуючого відповідно до
чинного законодавства.

З аналізу вищезазначеного вбачається,
що перевірка стану збереження майна
здійснюється з метою встановлення
фактичної наявності у платника майна,
що перебуває у податковій заставі. У
той же час, така перевірка здійснюється
за достатніх підстав вважати, що
платник податків вчиняє дії щодо
відчуження майна, або інших дій, що
свідчать про недобросовісність
платника податків. Такі обставини
зазначаються в у поданні податкового
керуючого.

Недотримання податковим керуючим при
здійсненні перевірки умов визначених
положенням наділяє суб'єкта
господарювання правом не допустити
перевіряючих до перевірки стану
збереження майна, що перебуває у
податковій заставі.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що заявником не було
завчасно повідомлено відповідача про
проведення перевірки. Відмітка із
написом «ознайомлений і отримав», на
яку посилається заявник у якості
доказу на підтвердження ознайомлення
відповідача із повідомленням про
проведення перевірки не може бути
взятою до уваги, оскільки не містить
дати і часу ознайомлення, посади та
підпису уповноваженої особи ТОВ
«Регшляхбуд-08» (а.с. 12).

Даної обставини апелянтом не
спростовано в апеляційній скарзі,
жодного іншого доказу повідомлення
посадових осіб ТОВ «Регшляхбуд-08» про
проведення перевірки заявником суду не
надано.

Відповідно до підпункту 94.2.6. пункту 94.2.
статті 94 Податкового кодексу України
арешт майна може бути застосовано, якщо
з'ясовується, що платник податків
відмовляється від проведення
перевірки стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 94.5. статті 94 Податкового
кодексу України встановлено, що арешт
майна може бути повним або умовним.
Умовним арештом майна визнається
обмеження платника податків щодо
реалізації прав власності на таке
майно, який полягає в обов'язковому
попередньому отриманні дозволу
керівника відповідного контролюючого
органу на здійснення платником
податків будь-якої операції з таким
майном. Зазначений дозвіл може бути
виданий керівником контролюючого
органу, якщо за висновком податкового
керуючого здійснення платником
податків окремої операції не призведе
до збільшення його податкового боргу
або до зменшення ймовірності його
погашення.

У силу положень пункту 94.6, 94.10 статті 94
Податкового кодексу України керівник
контролюючого органу (його заступник)
за наявності однієї з обставин,
визначених у пункті 94.2 цієї статті,
приймає рішення про застосування
арешту майна платника податків.

Арешт на майно може бути накладено
рішенням керівника контролюючого
органу (його заступника),
обґрунтованість якого протягом 96 годин
має бути перевірена судом.

З аналізу наведених вище правових норм
вбачається, що у разі, якщо платник
податків перешкоджає законній
діяльності посадової особи
контролюючого органу під час виконання
нею службових обов'язків, у тому числі
шляхом недопуску податкового
керуючого до складення акта опису
майна, винятковим способом
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків, визначених
законом, є адміністративний арешт
майна платника податків,
обґрунтованість застосування якого
протягом 96 годин має бути перевірена
судом.

Разом з тим, як вже зазначалось,
працівниками ТОВ «Регшляхбуд-08»
правомірно було не допущено посадових
осіб Державної податкової інспекції у
Києво - Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області до проведення
перевірки, адже останніми не було
завчасно повідомлено про проведення
перевірки, що виключає можливість
застосування адміністративного арешту
майна платника податків із посилання
на п. 94.2 ПК України, як це було зроблено
заявником, адже диспозицією самої
статті передбачено виключну ознаку
такого арешту - платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб
контролюючого органу.

Колегія суддів вважає доцільним
посилання заявника на той факт, що
судом першої інстанції невірно було
застосовано норми п. 94.16 п. 94 ПК України
(щодо опису та переліку майна платника
податків), проте даний факт не
спростовує необґрунтованість
застосування до відповідача
адміністративного арешту майна
платника податків.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у Києво
- Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області - залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Києво -
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.Є. Пилипенко

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення - 09.09.2014 року.

.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.