Справа № 2а/1570/3007/11
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 року м.
Київ К/9991/73883/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі міста Одеси на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 14.06.2011 та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 27.09.2011

у справі № 2а-877/11/2070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ремикс»

до Державної податкової
інспекції у Приморському районі міста
Одеси

про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ремикс» звернулось
до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі міста Одеси про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 14.06.2011
позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2011
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 14.06.2011
залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.07.2009 року позивач зареєстрований як
платник податку на додану вартість та
видане свідоцтво за № 100235366 про
реєстрацію платника ПДВ.

Відповідач 03.03.2011 здійснив
анулювання реєстрації ТОВ «Ремикс» як
платника ПДВ.

Відповідач направив на адресу
позивача лист від 09.03.2011 № 13518/10/ 29-00 з
інформацією про анулювання реєстрації
платника ПДВ, що підставою для
анулювання реєстрації платника ПДВ
позивача була його ініціатива, а саме
подання до фіскального органу
товариством «Ремикс» заяви про
анулювання реєстрації платника ПДВ
Форми №3-ПДВ.

Суди попередніх інстанцій
вирішуючи спір по суті та
задовольняючи позовні вимоги частково,
з висновками яких погоджується колегія
суддів касаційної інстанції, виходили
з наступних мотивів.

Анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість
врегульоване нормами статті 184
Податкового кодексу України, який
набрав чинності з 01.01.2011 року та наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22.12.2010 року № 978,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 29.12.2010 року за № 1400/18695, яким
затверджене Положення про реєстрацію
платників податку на додану вартість.

Норми пункту 184.2 статті 184 ПК
України визначають, що анулювання
реєстрації на підставі, визначеній у
підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті,
здійснюється за заявою платника
податку.

Відповідно до п. 3.1 Розділу V
Положення для анулювання реєстрації
платник ПДВ подає до податкового
органу за місцем перебування на обліку
заяву про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість за
формою №3-ПДВ.

При наданні заяви Форми №3-ПДВ
(ініціатива платника ПДВ) про
анулювання реєстрації платника ПДВ
суб'єкт господарювання - платник ПДВ
відповідно до п.3.1 Розділу V Положення
разом із поданням такої заяви
зобов'язаний повернути податковому
органу Свідоцтво про реєстрацію
платника ПДВ та всі засвідчені копії
Свідоцтва. Положенням визначено, якщо
Свідоцтво та його копії не додані до
заяви, то податковий орган не приймає
до розгляду таку заяву про анулювання
реєстрації.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що заява форми №3-ПДВ до
відповідача позивачем не подавалась,
оскільки твердження позивача про
неподання такої заяви, підтверджуються
наявністю у позивача оригінала
свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ.

Відповідно до викладено, колегія
суддів погоджує висновок судів
попередніх інстанцій, що наявність у
позивача оригінала Свідоцтва про
реєстрацію його платником ПДВ
достовірно свідчить про
протиправність дій відповідача щодо
анулювання реєстрації ТОВ ««Ремикс» як
платника ПДВ начебто за його заявою, а
тому позовні вимоги позивача щодо
визнання вказаних дій відповідача
протиправними та скасування
анулювання реєстрації ТОВ «Ремикс» як
платника ПДВ є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновок суду
не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Приморському районі міста Одеси на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 14.06.2011 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2011 у
справі № 2а-877/11/2070 слід відхилити, а
судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі міста Одеси відхилити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 14.06.2011 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2011 у
справі № 2а-877/11/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко