Справа № 813/5540/14
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2014 року
№ 813/5540/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого - судді Сидор Н.Т.,
за участю секретаря судового засідання
представник позивача не прибув,
представника відповідача Боднара В.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства "Дрогобицький
завод автомобільних кранів" до
Дрогобицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправною та
Публічне акціонерне товариство
"Дрогобицький завод автомобільних
кранів" звенулось до суду з позовом до
Дрогобицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області, в котрому позивач просить
визнати протиправною та скасувати про
сплату боргу № Ю-1580-17 від 07.04.2014 року.
Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що відповідно вимог Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування застосування
штрафних санкцій за несплату або
несвоєчасну сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування можливе є за
умови повного погашення недоїмки.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав суду заяву
про розгляд справи у їх відсутності.
Просить позов задовольнити в повному
Відповідач проти заявленого позову
заперечив, надав суду письмові
заперечення, в котрих позивач позов
заперечує з тих підстав, що відповідно
до Інструкції про порядок нарахування
і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
наказом Міндоходів від 09.09.2013 року №455
органи доходів і зборів надсилають
платникам вимогу про сплату недоїмки в
таких випадках, зокрема, якщо платник
має на кінець календарного місяця
недоїмку зі сплати єдиного внеску.
Станом на 01.04.2014 року заборгованість по
єдиному соціальному внеску становила
7793190,68 грн, в т.ч. 141841,05 штрафних санкцій
та 112617,76 грн пені. З наведених підстав
просить в задоволенні позову
Заслухавши пояснення представника
відповідача, розглянувши матеріали
справи, дослідивши долучені до справи
докази, суд приходить до висновку, що
позов не підлягає до задоволення з
З матеріалів справи судом встановлено,
що ПАТ "Дрогобицький завод
автомобільних кранів" є платником
Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" обчислення
єдиного внеску органами доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом, здійснюється на підставі
актів перевірки правильності
нарахування та сплати єдиного внеску,
звітності, що подається платниками до
органів доходів і зборів,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суми виплат (доходу), на
суми яких (якого) відповідно до цього
Закону нараховується єдиний внесок.
Частинами 7, 8, 11 статті 9 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" передбачено, що
єдиний внесок сплачується шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку.
Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Базовим
звітним періодом є календарний місяць.
Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Платник єдиного внеску
зобов'язаний протягом десяти
календарних днів з дня надходження
вимоги про сплату недоїмки сплатити
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею. У разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки платник
єдиного внеску узгоджує її з органом
доходів і зборів шляхом оскарження
вимоги про сплату єдиного внеску в
адміністративному або судовому
порядку. Скарга на вимогу про сплату
єдиного внеску подається до органу
доходів і зборів вищого рівня у
письмовій формі протягом десяти
календарних днів, що настають за днем
отримання платником єдиного внеску
вимоги про сплату єдиного внеску, з
повідомленням про це органу доходів і
зборів, який прийняв вимогу про сплату
єдиного внеску. Орган доходів і зборів,
який розглядає скаргу платника єдиного
внеску, зобов'язаний прийняти
вмотивоване рішення та надіслати його
платнику єдиного внеску протягом 30
календарних днів, наступних за днем
отримання скарги, на адресу платника
єдиного внеску поштою з повідомленням
про вручення або надати йому під
розписку. Якщо протягом цього строку
вмотивоване рішення органом доходів і
зборів не надсилається платнику
єдиного внеску, така скарга вважається
повністю задоволеною на користь
платника єдиного внеску. Порядок
узгодження сум недоїмки з єдиного
внеску встановлюється центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику. У
разі якщо згоди з органом доходів і
зборів не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
календарних днів з дня надходження
рішення відповідного органу доходів і
зборів або оскаржити вимогу до органу
доходів і зборів вищого рівня чи в
судовому порядку.

Відповідно до п. 6.3 розділу VI Інструкції
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженої наказом Міндоходів
України від 09.09.2013 року № 455 органи
доходів і зборів надсилають платникам
вимогу про сплату недоїмки в таких
випадках:

- якщо дані документальних
перевірок результатів діяльності
платника про суми доходу (прибутку)
фізичних осіб - підприємців чи осіб, які
забезпечують себе роботою самостійно,
свідчать про донарахування сум єдиного
внеску органами доходів і зборів у
повідомленнях-розрахунках, де
визначено суми єдиного внеску, які
підлягають доплаті;

- якщо платник має на кінець
календарного місяця недоїмку зі сплати
єдиного внеску;

- якщо платник має на кінець
календарного місяця борги зі сплати
фінансових санкцій.

Пунктом 6.4 розділу VI вказаної
Інструкції регламентовано порядок
формування вимоги про сплату боргу.
Так, вимога про сплату боргу формується
на підставі актів документальних
перевірок, звітів платника про
нарахування єдиного внеску та
облікових даних з карток особових
рахунків платників за формою
відповідно до додатку 4 до вказаної
Інструкції (для платника - юридичної
особи) або за формою згідно з додатком 5
до вказаної Інструкції (для платника -
фізичної особи).

Відповідачем на підтвердження
правильності формування оскаржуваної
податкової вимоги № Ю-1580-17 від 07.04.2014
року, відповідно до якої позивача
зобов'язано сплатити заборгованість зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, яка станом на
01.04.2014 року становить 7793190,68 грн, в т.ч.
141841,05 штрафних санкцій та 112617,76 грн
пені, долучено до матеріалів справи
облікову картку даних з особового
рахунку платника станом на 01.04.2014 року,
якою підтверджується наявність боргу
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

В цей же час, доказів відсутності у
позивача недоїмки на кінець звітного
періоду ПАТ "Дрогобицький завод
автомобільних кранів" суду не надано.

Відповідно до ст.70 КАС України, сторони
мають право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень. Обставини,
які за закономповинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа,
яка бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Позивачем на підтвердження обставин,
на які він посилається не надано суду
жодних доказів щодо прийняття вимоги
про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1580-17 від
07.04.2014 року з порушенням Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Суд вважає за необхідне зазначити, та
тим самим звернути увагу позивача на
те, що вимога про сплату недоїмки не є
рішенням про застосування штрафних
санкцій в розумінні п. 7 Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нею не
застосовано ні штрафні санкції, ні не
нараховано пеню, а вимога ж за своїм
змістом є письмовим документом про
погашення уже наявної суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З урахуванням положень чинного
законодавства України та обставин
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги про визнання протиправною та
скасуванням вимоги про сплату боргу
(недоїмки) № Ю-1580-17 від 07.04.2014 року є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення.

Частиною 3 ст.4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 року
передбачено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

При поданні адміністративного позову
позивач сплатив судовий збір у розмірі
487,20 грн, що підтверджується
меморіальним ордером від 06.08.2014 року
№а/749805.

Таким чином, суд вважає, що з позивача
слід стягнути решту суми судового
збору у розмірі 4384,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 128,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного
позову публічного акціонерного
товариства "Дрогобицький завод
автомобільних кранів" до Дрогобицької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги, відмовити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Дрогобицький завод
автомобільних кранів" (82106, м. Дрогобич,
вул. Гайдамацька, 22, ) до
Державного бюджету України решта суми
судового збору в розмірі 4384,80 грн
(чотири тисячі триста вісімдесят
чотири грн. 80 коп.)

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Повний текст постанови складено
та підписано 22.09.2014 року.

Суддя
Сидор Н.Т.