Справа № 459/3370/13-а
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
Справа
№ 876/14120/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Червонограді Львівської
області на постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 30 вересня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Червонограді Львівської області про
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату пенсії,-

в с т а н
о в и в :

05 липня 2013 року позивач - ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до
відповідача - управління
Пенсійного фонду України в
м.Червонограді Львівської області, в
якому просила (з врахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, а.с.12-13 та
уточнень позовних вимог, заявлених під
час судового розгляду справи по суті,
а.с. 51) визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови в поновленні
нарахування та виплати позивачу пенсії
за віком; зобов'язати відповідача
усунути порушення прав позивача і
здійснити нарахування та виплату
пенсії за віком, починаючи з 05 січня 2013
року відповідно до п.2 ст.49 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з
врахуванням ч.1 ст.40 цього Закону та
матеріалів пенсійної справи, та
проводити виплату пенсії з урахуванням
змін прожиткового мінімуму в чинному
законодавстві; зобов'язати відповідача
призначити підвищення пенсії, як
дитині війни, відповідно до статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни".

Ухвалою Червоноградського міського
суду Львівської області від 30 вересня
2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Червонограді Львівської області про
визнання дій відповідача
неправомірними та зобов'язання
здійснити нарахування та виплати
пенсію за віком в частині зобов'язання
відповідача призначити підвищення до
пенсії як дитині війни - залишено без
розгляду за заявою позивача.

Постановою Червоноградського міського
суду Львівської області від 30 вересня
2013 року позовні вимоги задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України у
м.Червонограді щодо відмови в
поновленні ОСОБА_1 виплати пенсію;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у м.Червонограді
поновити нарахування та виплату пенсії
ОСОБА_1 відповідно Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 05 січня 2013 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та підлягає скасуванню, покликаючись
на те, що судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки тому
факту, що положення п.2 ч.1 ст.49, ст.51
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з врахуванням рішення
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 року № 25-рп/2009, поширюється
лише на тих осіб, які виїхали на
постійне місце проживання за кордон
після 07 жовтня 2009 року, а тому відсутні
правові підствави для поновлення
пенсійних виплат. Просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином. Тому з
врахуванням вищенаведеного, суд,
відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС
України, вважає можливим проведення
розгляду справи в їхній відсутності в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами та на
основі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 призначено пенсію 27 жовтня 1995
року за віком на підставі протоколу №
7/212 від 10 січня 1996 року комісії по
призначенню пенсій відділу
соціального забезпечення виконкому
Червоноградської міської Ради
народних депутатів Львівської області.

27 червня 1997 року позивачу припинено
виплату пенсії та знято з пенсійного
обліку у зв'язку з її виїздом у червні
1997 року на постійне місце проживання у
державу Ізраїль.

В травні 2013 року ОСОБА_1 звернулася в
управління Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області із
заявою про поновлення нарахування та
виплати пенсії.

Разом з тим, відповідач відмовив ОСОБА_1
у поновленні виплати раніше
призначеної пенсії за віком, мотивуючи
це тим, що положення п.2 ч.1 ст.49, ст.51
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з врахуванням рішення
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 року № 25-рп/2009, поширюється
лише на тих осіб, які виїхали на
постійне місце проживання за кордон
після 07 жовтня 2009 року (лист управління
Пенсійного фонду України в
м.Червонограді Львівської області від
11 червня 2013 року № 80/Д-4, а.с.7-11).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач мала право на відновлення
відповідних пенсійних виплат.

Такий висновок суду першої інстанції,
на думку колегії суддів, відповідає
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильним, виходячи з наступного.

Ст.51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачає, що у разі
виїзду пенсіонера за кордон на
постійне місце проживання за кордон
пенсія, призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України.

Виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згоду на обов'язковість якого
надано Верховною Радою України (п.2 ч.1
ст.49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування").

Рішенням Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними)
положення п.2 ч.1 ст.49, другого речення
ст.51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно з ч.2 ст.152 Конституції України
закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України
зазначеного Рішення відпала така умова
припинення виплати пенсії, як
проживання пенсіонера за кордоном, у
зв'язку з чим, відповідно до вимог ч.2
ст.49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідач повинен був
протягом 10 днів після з'ясування
обставин наявності умов для
відновлення виплати пенсії здійснити
таке відновлення.

Покликання апелянта на те, що вказане
Рішення Конституційного Суду України
поширюється лише на тих осіб, які
виїхали на постійне місце проживання
за кордон після його ухвалення, тобто
після 07 липня 2009 року, носять
безпідставний обмежувальний характер,
а тому колегія суддів відхиляє такі як
безпідставні.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що позивач має право на
відновлення відповідних пенсійних
виплат.

Доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
підставність позовних вимог, правильно
і повно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС
України апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

у х в а л
и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
м.Червонограді Львівської області
залишити без задоволення, а постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 30 вересня 2013
року у справі № 459/3370/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик