Справа № 161/1027/13- а
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1027/13- а
Провадження № 2-а/161/560/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

при секретарі
Соколовій К.Ю.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України у
Волинській області про визнання
постанови не чинною,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
УДАІ УМВС України у Волинській області
про визнання постанови нечинною. В
обґрунтування заявленого позову
посилається на те, що 17.01.2013 року в м.
Луцьк на вулиці Ковельській старший
інспектор ВЗС РДПС Зінюк В.В.,
розглянувши матеріали про
адміністративне правопорушення
установив, що 17.01.2013 року о 16:15 годині
ОСОБА_2 керував автомобілем MAN, д.н.з.
НОМЕР_1 у м. Луцьку по вулиці
Ковельській та не виконав вимоги
дорожнього знаку 3.3. (рух вантажних
автомобілів заборонено). Ураховуючи, що
ОСОБА_2 скоїв адміністративне
правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП, та керуючись положеннями статті
14-1, частин 5, 6 ст. 258 та 283 КУпАП,
постановив притягнути його до
адміністративної відповідальності і
накласти на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300
гривень. Вважає дану постанову
незаконною з підстав, викладених в
позовній заяві. Просить суд скасувати
постанову інспектора ВЗС РДПС УМВС
України у Волинській області Зінюк В.В.
серії ВА1 № 147436 від 17.01.2013 року.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлений позов підтримав з
підстав викладених в позовній заяві,
просив позов задовольнити.

Представник відповідача, суб'єкта
владних повноважень, в судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду справи
повідомлявся належним чином, про
причини своєї неявки до суду не
повідомив, від нього до суду не
надходило заяв про розгляд справи у
його відсутності. Розгляд справи
проводиться на підставі наявних у
справі доказів, що відповідає вимогам
ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що заявлений позов не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 213 КУпАП справи про
адміністративні правопорушення
розглядаються органами внутрішніх
справ, органами державних інспекцій та
іншими органами (посадовими особами),
уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 217 КУпАП посадові
особи, уповноважені розглядати справи
про адміністративні правопорушення,
можуть накладати адміністративні
стягнення, передбачені цим Кодексом, у
межах наданих їм повноважень і лише під
час виконання службових обов'язків.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи
внутрішніх справ (міліція) розглядають
справи про такі адміністративні
правопорушення: про порушення
громадського порядку, за порушення
правил паспортної системи, правил
дорожнього руху, правил, що
забезпечують безпеку руху транспорту,
правил користування засобами
транспорту, правил, спрямованих на
забезпечення схоронності вантажів на
транспорті, а також про незаконний
відпуск і незаконне придбання бензину
або інших паливно-мастильних
матеріалів, від імені органів
внутрішніх справ (міліції) розглядати
справи про адміністративні
правопорушення і накладати
адміністративні стягнення мають право
за адміністративні правопорушення,
передбачені частинами першою, другою,
четвертою і п'ятою статті 121, статтями
121-1, 121-2, частинами першою і другою
статті 122, частинами першою і другою
статті 123, статтею 125, частиною першою
статті 126, частинами першою і другою
статті 127, частинами третьою, восьмою і
дев'ятою статті 133-1 цього Кодексу, -
працівники Державтоінспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
які мають спеціальні звання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в п'ятнадцятиденний
строк з дня одержання органом
(посадовою особою), правомочним
розглядати справу, протоколу про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення, орган (посадова особа)
виносить постанову по справі.
Постанова виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради по
справі про адміністративне
правопорушення приймається у формі
рішення. Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Судом при розгляді справи встановлено,
що 17.01.2013 року в м. Луцьк на вулиці
Ковельській старший інспектор ВЗС РДПС
Зінюк В.В., розглянувши матеріали про
адміністративне правопорушення
установив, що 17.01.2013 року о 16:15 годині
ОСОБА_2 керував автомобілем MAN, д.н.з.
НОМЕР_1 у м. Луцьку по вулиці
Ковельській та не виконав вимоги
дорожнього знаку 3.3. (рух вантажних
автомобілів заборонено) (а.с. 3).
Ураховуючи, що ОСОБА_2 скоїв
адміністративне правопорушення
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та
керуючись положеннями статті 14-1,
частин 5, 6 ст. 258 та 283 КУпАП, постановив
притягнути його до адміністративної
відповідальності і накласти на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 300 гривень.

Також судом встановлено і цього не
заперечувалось представником
позивачем, що УДАІ УМВС у Волинській
області ніяким чином не порушувало
права і законні інтереси позивача. Так
як оскаржувана постанова була винесена
інспектором ВЗС РДПС УМВС України у
Волинській області Зінюк В.В., однак
дана постанова не виносилась УДАІ УМВС
у Волинській області.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що вимоги ст. ст. 254 та 256
КУпАП не порушено, справа про вчинення
ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП розглянута посадовою особою
підрозділу ДАІ МВС України, яка
уповноважена КУпАП розглядати справи
про вчинення адміністративних
правопорушень, є суб'єктом владних
повноважень, справа розглянута в межах
наданих повноважень, оцінила докази за
своїм внутрішнім переконанням в їх
сукупності та керуючись законом і
правосвідомістю, справа про
адміністративне правопорушення
розглянута в строк, розглянувши справу
винесла оскаржувану постанову,
адміністративне стягнення накладено в
межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 122
КУпАП та під час виконання службових
обов'язків. При цьому оскаржувана
позивачем постанова винесена
інспектором ВЗС РДПС УМВС України у
Волинській області Зінюк В.В. у
відповідності до вимог КУпАП та
відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Однак
дана постанова не виносилась УДАІ УМВС
у Волинській області. А тому за таких
обставин, суд приходить до висновку, що
заявлений позов не підлягає
задоволення.

Керуючись ст.ст. 213, 217, 222, 251, 252, 254, 256, 277,
280, 283 КУпАП, ст.ст. 158-164, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні його
позову до УДАІ УМВС України у
Волинській області про визнання
постанови не чинною.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
В.В. Ковтуненко

Постанову складено в повному об'ємі

22 вересня 2014 року