Справа № 826/9648/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 вересня 2014 року 11:00
№ 826/9648/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Іщука І.О., суддів:
Погрібніченко І.М., Шулежко В.П.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1до треті
особиМіністерства доходів і зборів
України 1. Головне управління
Міністерства доходів і зборів у м.
Києві, 2. Державна податкова інспекція у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві провизнання протиправним та
скасування наказу та зобов'язання
вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Міністерства доходів і
зборів України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати
наказ Міністерства доходів і зборів
України № 1398-о від 21.05.2014 р. про
накладення дисциплінарного стягнення
у виді звільнення з посади виконуючого
обов'язки начальника оперативного
управління ДПІ у Дніпровському районі
ГУ Міністерства доходів і зборів у м.
Києві майора податкової міліції
ОСОБА_1.

- поновити майора податкової міліції
ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов'язки
начальника оперативного управління
ДПІ у Дніпровському районі ГУ
Міністерства доходів і зборів у м.
Києві.

Позовні вимоги мотивовані незаконними
діями відповідача, що полягають у
прийнятті наказу № 1398-о від 21.05.2014 р. про
звільнення позивача, в той період коли
позивач перебував на лікарняному.

Відповідач 26.08.2014 року до канцелярії
суду подав заперечення проти заявлених
позовних вимог та просив суд відмовити
в їх задоволенні. Обґрунтовуючи
заперечення на позовні вимоги
зазначив, що позивачем було допущено
дисциплінарний проступок, отже
звільнення здійснено у відповідності
до вимог закону.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди
для розгляду справи у судовому
засіданні, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, а також
зважаючи на відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта,
наявності клопотання позивача, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30.07.2014 року №826/9648/14
до участі у справі було залучено третіх
осіб Головне управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві та Державну
податкову інспекцію у Дніпровському
районі ГУ Міністерства доходів і
зборів у м. Києві.

Позивач проходив службу на посаді
виконуючого обов'язки начальника
оперативного управління ДПІ у
Дніпровському районі ГУ Міністерства
доходів і зборів у м. Києві майора
податкової міліції з 15.07.2013 року.

Відповідно до наказу Міністерства
доходів і зборів України №1398-о від
21.05.2014 року до позивача було
застосовано дисциплінарне стягнення у
виді звільнення з посади виконуючого
обов'язки начальника оперативного
управління ДПІ у Дніпровському районі
ГУ Міністерства доходів і зборів у м.
Києві майора податкової міліції
ОСОБА_1. За порушення вимог ст. ст. 1, 2, 5, 7,
8 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 року №3460-ІV, неналежне виконання
посадових обов'язків, незадовільні
результати роботи оперативного
управління ДПІ у Дніпровському районі
ГУ Міністерства доходів і зборів у м.
Києві за підсумками роботи у І кварталі
2014 року, а саме: неналежну організацію
оперативно-розшукової та службової
діяльності, незадовільний рівень
організації роботи із викриття
"конвертаційних центрів" та
відпрацювання фіктивних суб'єктів
підприємницької діяльності,
відсутність практичних результатів
роботи із відпрацювання ризикових
імпортних операцій та контролю за
станом протидії розкраданню бюджетних
коштів, незадовільну організацію
роботи щодо відпрацювання підприємств
"податкових ям".

Підставою звільнення зазначено
висновок службового розслідування від
22.04.2014 року та акт відмови від надання
пояснень від 22.04.2014 року.

Доказів ознайомлення позивача із
вказаним наказом відповідачем суду не
надано.

Виконуючим обов'язки начальника СУ ФР
ГУ Міндоходів у м. Києві полковником
податкової міліції Потоцьким С.О. було
доручено заступнику начальника ДПІ
начальнику СВ ФР у Дніпровському
районі м. Києва підполковнику
податкової міліції Гуріну В.В. провести
службове розслідування відносно
виконуючого обов'язки начальника
оперативного управління ДПІ у
Дніпровському районі ГУ Міністерства
доходів і зборів у м. Києві майор
податкової міліції.

За результатами проведеного
службового розслідування в.о.
начальника СУ ФР ГУ Міндоходів у м.
Києві полковником податкової міліції
Потоцьким С.О. було затверджено
висновок.

П. 2 даного висновку визначено, за
неналежне виконання посадових
обов'язків, незадовільні результати
роботи підпорядкованого підрозділу за
підсумками роботи у І кварталі 2014 року,
а саме: неналежну організацію
оперативно-розшукової та службової
діяльності, незадовільний рівень
організації роботи із викриття
"конвертаційних центрів" та
відпрацювання фіктивних суб'єктів
підприємницької діяльності,
відсутність практичних результатів
роботи із відпрацювання ризикових
імпортних операцій, контролю за станом
протидії розкраданню бюджетних коштів,
незадовільну організацію роботи щодо
відпрацювання підприємств "податкових
ям", що призвело до порушень службової
дисципліни та нарікань з боку
керівництва ГУ Міндоходів у м. Києві,
відповідно до п. 6 ст. 12 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, затвердженого Законом України
від 22.02.2006 року №3460-ІV виконуючий
обов'язки начальника оперативного
управління ДПІ у Дніпровському районі
ГУ Міністерства доходів і зборів у м.
Києві майор податкової міліції ОСОБА_1
заслуговує на звільнення. Порушити
відповідне клопотання перед
керівництвом Міндоходів України.

Частиною 2 статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого: 1) суд вирішує
справи відповідно до Конституції та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України; 2) суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року
N 3723-XII (надалі - Закон N 3723-XII)
основними обов'язками державних
службовців є, у тому числі, додержання
Конституції України та інших актів
законодавства України; забезпечення
ефективної роботи та виконання завдань
державних органів відповідно до їх
компетенції; недопущення порушень прав
і свобод людини та громадянина;
сумлінне виконання своїх службових
обов'язків, ініціатива і творчість в
роботі. Державний службовець повинен
діяти в межах своїх повноважень.

Згідно зі ст.14 цього Закону
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки визначено Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР
від 29 липня 1991 р. № 114 (далі - Положення).

Зазначеним положенням визначено, що
особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ користуються
всіма соціально-економічними,
політичними та особистими правами і
свободами, виконують усі обов'язки
громадян, передбачені Конституцією
та іншими законодавчими актами, а їх
права, обов'язки і відповідальність, що
випливають з умов служби, визначаються
законодавством, Присягою, статутами
органів внутрішніх справ і цим
Положенням.

Пунктом 11 Положення встановлено, що
особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ приймають
Присягу відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 23 Положення, особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну, адміністративну,
матеріальну та кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначено Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Законом України від 22 лютого 2006 року №
3460-IV.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту ОВС
встановлено, що службова дисципліна -
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС
службова дисципліна базується на
високій свідомості та зобов'язує
кожну особу рядового і начальницького
складу: дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути вічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння

встановленої форми одягу, вітання та
етикету; з гідністю і честю поводитися
в позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють; берегти та підтримувати в
належному стані передані їй в
користування вогнепальну зброю,
спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень
законодавства, зловживань чи інших
правопорушень у службовій
діяльності особа рядового або
начальницького складу повинна вжити
заходів щодо припинення цих порушень
та доповісти про це безпосередньому
або старшому прямому начальникові.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань в ОВС України,
затвердженої наказом МВС України № 230
від 12.03.2013 року (далі - Інструкція №230),
підставами для проведення службового
розслідування є порушення особами РНС
службової дисципліни, у тому числі
скоєння кримінальних або
адміністративних правопорушень,
знищення або втрата службових
документів, доручених або охоронюваних
матеріальних цінностей, вчинення
особами РНС діянь, які порушують права
і свободи громадян, службову
дисципліну, інші події, пов'язані із
загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх
травмуванням (пораненням), а також
події, які сталися за участю осіб РНС і
можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з ч. 6 п. 1.2 Інструкції № 230 про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ України, службове розслідування
- це комплекс заходів, які здійснюються
у межах компетенції з метою уточнення
причин і умов подій, що стали підставою
для призначення службового
розслідування, ступеня вини особи
(осіб), якою (якими) вчинено
дисциплінарний проступок.

Аналізуючи законодавство щодо порядку
притягнення службовців до
відповідальності за дисциплінарні
проступки суд дійшов висновку, що
дисциплінарне провадження передбачає
порушення дисциплінарної справи,
розслідування обставин проступку,
розгляд справи посадовою особою,
прийняття рішення за наслідками
розгляду.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного
наказу № 1398-о від 21.05.2014 р. підставою
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності у
виді звільнення з посади виконуючого
обов'язки начальника оперативного
управління ДПІ у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві став висновок про проведення
службового розслідування від 22.04.2014 р.

Відповідно до п. 353.1 ст. 353 Податкового
кодексу України особи начальницького і
рядового складу податкової міліції
проходять службу у порядку,
встановленому законодавством для осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного
статуту ОВС порядок проведення
службового розслідування
встановлюється Міністром МВС України.

Як вже зазначалось порядок проведення
службових розслідувань регулюється
Інструкцією про порядок проведення
службових розслідувань в ОВС України
№230.

Пунктом 2.6 Інструкції №230 передбачено,
що підставою для проведення службового
розслідування є належним чином
письмово оформлений наказ
уповноваженого на те начальника.

Відповідно до пункту 3.4 Інструкції №230
розслідування проводиться за участю
безпосереднього начальника порушника.

Зміст наказу доводиться до відома
особи РНС, яку притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, під
підпис. У разі звільнення з посади або
звільнення з органів внутрішніх справ
особі рядового або начальницького
складу видається витяг з наказу.

Частиною 5 ст. 14 Дисциплінарного
статуту ОВС встановлено, що перед
накладенням дисциплінарного стягнення
начальник або особа, яка проводить
службове розслідування, повинні
зажадати від порушника надання
письмового пояснення.

Відповідно до п. 5.3. Інструкції №230
завершення службового розслідування
визначається датою затвердження
начальником, який призначив службове
розслідування, висновку за
результатами службового розслідування
(далі - висновок службового
розслідування).

Водночас, як встановлено судом,
відповідачем не було дотримано
вищенаведених положень, про що
свідчить наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для проведення службового
розслідування було доручення від 09.04.2014
№ 658-7-26-15-07-2115 підписане в.о. начальника
СУ ФР ГУ Міндоходів у м. Києві Потоцьким
CO., а не наказу, як це передбачено п. 2.6.
Інструкції № 230.

Суд вважає необґрунтованими доводи
третьої особи 1 про те, що службове
розслідування було призначено
відповідно до норм чинного
законодавства, оскільки проведено на
підставі:

- Постанови КМУ від 30 жовтня 1998 р. №
1716 «Про проходження служби особами
начальницького складу податкової
міліції та обчислення їм вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги»;

- Постанови КМУ від 29 липня 1991 р. №
114 «Про затвердження Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ»;

- Постанови КМУ від 17 липня 1992 p. №
393 «Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей»;

- Постанови КМУ від 29 березня 2002 р.
№ 426 «Про норми харчування
військовослужбовців Збройних Сил,
інших військових формувань та осіб
рядового, начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту та Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації».

Суд зазначає, що вищевказані постанови
KM України не визначають порядок
проведення службового розслідування
щодо осіб начальницького і рядового
складу податкової міліції.

Крім того, суд вважає необґрунтованими
посилання третьої особи 1 на Регламент
ГУ Міндоходів у м. Києві, оскільки дана
норма Регламенту ГУ Міндоходів у м.
Києві визначає лише загальні форми
рішень, що можуть бути прийнятті ГУ
Міндоходів у м. Києві, й жодним чином не
доводять, що саме у випадку проведення
службового розслідування таке рішення
може бути прийняте у формі доручення та
не спростовує вимогу пункту 2.6
Інструкції № 230.

Посилання третьої особи 1 на норму ст. 14
Дисциплінарного статуту ОВС щодо
підписання доручення про проведення
службового розслідування
уповноваженою особою, також не може
бути взята судом до уваги.

Так, пунктом 2.6. Інструкції № 230
встановлено, що наказ про проведення
службового розслідування оформлює
уповноважений на те начальник. Даний п.
2.6 Інструкції №230 також
кореспондується із підпунктами 11 та 18
пункту 11 Положення про Головне
управління Міндоходів у м. Києві,
затвердженого наказом Міндоходів від
17.04.2013 р. № 70, відповідно до якого, до
виключної компетенції начальника ГУ
Міндоходів у м. Києві, в тому числі
відноситься ініціювання питання про
проведення службового розслідування
стосовно керівників структурних
підрозділів, їх заступників, інших
посадових осіб та підписання наказів
ГУ Міндоходів у м. Києві.

Виходячи із аналізу ст. 14
Дисциплінарного статуту ОВС, п. 2.6
Інструкції № 230 та підпунктів 11 та 18
пункту 11 Положення про Головне
управління Міндоходів у м. Києві єдиною
особою в даному випадку, яка
уповноважена підписувати наказ про
проведення службового розслідування є
виключно Начальник ГУ Міндоходів у м.
Києві.

Проте доручення на проведення
службового розслідування від 09.04.2014 №
658-7-26-15-07-2115 підписано не начальником ГУ
Міндоходів у м. Києві, а виконуючим
обов'язки начальника слідчого
управління фінансових розслідувань ГУ
Міндоходів у м. Києві.

Разом з тим, третьої особою 1 не надано
жодних доказів на підтвердження того,
що начальник ГУ Міндоходів у м. Києві
передав свої повноваження щодо
ініціювання питань про проведення
службового розслідування та
підписання наказів в.о. начальника СУ
ФР ГУ Міндоходів у м. Києві Потоцькому
С.О.

Отже, доручення на проведення
службового розслідування від 09.04.2014 №
658-7-26-15-07-2115 підписано неуповноваженою
особою, що є порушенням п 2.6 Інструкції
№ 230 та підпункту 11 пункту 11 Положення
про Головне управління Міндоходів в м.
Києві, затвердженого наказом
Міндоходів від 17.04.2013 р. № 70.

Пункт 2.1. Інструкції № 230 містить
вичерпний перелік підстав для
проведення службового розслідування,
зокрема, порушення службової
дисципліни, визначення якої наведено в
загальних нормах Дисциплінарного
статуту та посадової інструкції
позивача, а також скоєння кримінальних
або адміністративних правопорушень.

Разом з тим, ані відповідачем, ані
третьою особою по справі не надано
посадової інструкції позивача, що
виключає обґрунтоване посилання на
порушення її положень, як підстави для
проведення службового розслідування.

Прорахунки в оперативно-розшукової та
службової діяльності оперативного
управління (як зазначено в Висновку) не
є самостійною підставою для проведення
службового розслідування, оскільки
відповідачем та третіми особами не
доведено, що такі дії є порушенням
посадової інструкції або службової
дисципліни.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного
статуту перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника
надавати пояснення не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.

Зазначена норма встановлює, що
небажання порушника надавати
пояснення не перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення, водночас,
зазначена норма встановлює і обов'язок
начальника, який проводить службове
розслідування, зажадати такі пояснення
від порушника.

Разом з тим, ст. 14 Дисциплінарного
статуту зобов'язує проводити службове
розслідування повно та об'єктивно з
метою з'ясування всіх обставин.

Наданий третьої особою 1 акт відмови
від надання пояснення від 22.04.2014 року не
може бути належним доказом в розумінні
ст. 14 Дисциплінарного статуту виходячи
із наступного.

Із змісту даного акту вбачається, що
позивачу пропонувалось надати
пояснення з приводу зазначених питань,
однак не зазначається яким засобом
пропонувалось їх надати, в присутності
яких свідків позивач відмовився
надавати пояснення, оскільки посадові
особи, що підписали даний акт є членами
комісії з проведення службового
розслідування відносно позивача, а,
отже, є зацікавленими особами та не
можуть з об'єктивних причин бути також
й свідками.

Крім того, як вбачається з наданого
акту відмови позивачу пропонувалось
надати пояснення з питань, викладених у
протоколі оперативної наради
керівного складу оперативних слідчих
підрозділів ГУ Міндоходів у м. Києві №
10 від 07.04.2014 року та протоколі
оперативної наради ГУ Міндоходів у м.
Києві № 3 від 07.04.2014р., що є порушенням
положень ст. 14 Дисциплінарного статуту
та Інструкції № 230, відповідно до яких,
пояснення пропонується надати за
результатами проведення службового
розслідування та перед накладанням
дисциплінарного стягнення, а ніяк не за
результатами проведення чергової
оперативної наради.

Крім цього, суд звертає увагу, що ані
Законом України "Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України", ані Інструкцією про порядок
проведення службових розслідувань в
ОВС України не передбачено випадки,
коли можливо не ознайомлювати особу,
яку перевіряють, з фактом проведення
відносно неї службової перевірки та з
результатами проведеної відносно
нього перевірки, а також відсутністю у
перевіряючи обов'язку надати
можливість особі, яку перевіряють,
надавати свої пояснення тощо.

Вищевикладене додатково підтверджує,
що службове розслідування фактично не
здійснювалось. В основу висновку були
покладені дані з Протоколів
оперативних нарад, факти зазначені в
яких жодним іншими чином членами
комісії не перевірялись і жодними
іншими доказами наявності вини в діях
позивача не підтверджені.

Відповідно до п. 3.4. інструкції № 230
розслідування проводиться за участю
безпосереднього начальника порушника.
Вказана норма є імперативною.

Разом з тим, як вбачається з доручення
на проведення службового
розслідування та висновку про
результати службового розслідування
безпосередній керівник позивача не був
залучений до участі у службовому
розслідуванні, що, в свою чергу,
виключило можливість об'єктивного
дослідження фактів, викладених в
Протоколах оперативних нарад.

Окремо, слід зазначити, що порядок
оформлення службового розслідування
встановлено розділом VIII Інструкції
№230, відповідно до якого, підсумковим
документом службового розслідування є
висновок службового розслідування,
який складається зі вступної, описової
та резолютивної частин.

Даний висновок службового
розслідування складений із грубим
порушенням вимог п.п. 8.3., 8.4. Інструкції
№ 230, а саме:

описова частина - не містить даних про
наявність причинного зв'язку між
неправомірними діями особи РНС та їх
наслідки; умови, що передували скоєнню
дисциплінарного проступку; вимоги
законодавства або посадові обов'язки,
які були порушено; наявність вини особи
РНС, а також її ставлення до скоєного;

резолютивна частина - не містить таких
відомостей, як запропоновані заходи,
спрямовані на усунення виявлених під
час службового розслідування
недоліків, причин та умов виникнення
обставин, які стали підставою для
призначення службового розслідування.

Окремо, слід зазначити, що підставою
дисциплінарної відповідальності є
дисциплінарний проступок, сутність
якого полягає у невиконанні чи
неналежному виконанні особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни, визначення якої наведене у
ст. 1 Дисциплінарного статуту ОВС.

Такими підставами є виключно фактичні
дані, що свідчать про реальну наявність
у діях особи рядового або
начальницького складу органів
внутрішніх справ ознак
дисциплінарного проступку, зокрема
протиправної поведінки, шкідливих
наслідків та причинного зв'язку між ним
і дією (бездіяльністю) порушника
дисципліни.

Дисциплінарна відповідальність не
настає у разі відсутності події чи
складу дисциплінарного проступку, в
тому числі вини особи рядового та
начальницького складу органів
податкової міліції, шкідливих
наслідків та причинного зв'язку між ним
і дією (бездіяльністю) порушника
дисципліни, а також закінчення строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

У разі вчинення незначного порушення
службової дисципліни начальник може
обмежитись усним попередженням особи
рядового або начальницького складу
щодо необхідності суворого додержання
службової дисципліни (ч. 11 ст. 14
Дисциплінарного статуту ОВС).

Таким чином, сам по собі виявлений
дисциплінарний проступок, без
доведеності настання шкідливих
наслідків та причинного зв'язку, не
відповідає суворості того виду
дисциплінарної стягнення, яке було
застосовано відносно позивача.

Разом з тим, дослідивши обставини,
викладені в Протоколах оперативних
нарад, суд дійшов висновку, що останні
не підтверджують вину позивача, що
обґрунтовується наступним.

Відповідно до п. 3.3.3. Положення про
оперативне управління ДПІ у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві, затвердженого Наказом ДПІ у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 16.01.2014р. № 105 начальник
управління організовує та забезпечує
контроль в межах компетенції виконання
Управління Конституції України,
законів України, актів і доручень
Президента України, актів KM України,
рішень колегії Міндоходів, доручень
керівництва ГУ (визначених наказами і
розпорядженнями ГУ, протокольними
дорученнями щотижневих апаратних
нарад керівного складу, планами роботи,
тощо), запитів і звернень Народних
депутатів України, запитів
територіальних органів центральних
органів виконавчої влади, а також
звернень територіальних органів
Міндоходів, місцевих органів
виконавчої влади, посадових осіб,
громадян та платників податків.

Разом з тим, з Протоколу оперативної
наради керівного складу оперативних
підрозділів ГУ Міндоходів у м. Києві
від 07.04.2014р. № 10 (надалі за текстом -
Протокол № 10) не вбачається
забезпечення виконання яких саме
розпоряджень, доручень, планів або
вказівок не було виконано позивачем.
Так, в Протоколі, і надалі і у висновку
службового розслідування відсутнє
посилання на номер та дату хоча б
одного протокольного доручення, плану,
розпорядження, тощо. Разом з тим їх
наявність передбачена в п. 1.2., 3.3. та п.
3.8.4. Положення про оперативне
управління.

Відтак, загальний висновок, викладений
в Протоколі № 10 оперативної наради, не
підтверджує порушення позивачем
строків або невиконання поставлених
задач чи планів.

Отже, жодних інших доказів крім
особистої думки керівників ГУ
Міндоходів у м. Києві, яка була
відображена у вказаному протоколі,
відповідач не надав.

Відтак, враховуючи відсутність
доказів, які свідчать про встановлення
факту невиконання доручення від 07.04.2014
р., суд дійшов висновку, що вказані
висновки є безпідставними та
необґрунтованими.

Крім того, суд зазначає, що 07.08.2014 р.
Окружним адміністративним судом м.
Києва було розглянуто судову справу №
826/9550/14 за позовом ОСОБА_1 до ГУ
Міндоходів у м. Києві, та прийнято
постанову, якою визнано протиправним
та скасовано наказ ГУ Міндоходів у м.
Києві Міністерства доходів і зборів
України № 169 від 11.03.2014 року "Про
накладення дисциплінарного стягнення"
в частині притягнення майора
податкової міліції ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді оголошення йому догани.
Водночас, суд не може прийняти вказане
судове рішення в якості належного
доказу у справі, оскільки докази
набрання рішенням законної сили в
матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності
відбулось з порушенням процедури
проведення службового розслідування.

Разом з тим суд зазначає, що згідно
листка непрацездатності серія АГІ
№865406 позивач у період з 14.05.2014 року по
06.06.2014 року перебував на лікарняному,
тобто був відсутній на роботі з
поважних причин.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про
порядок видачі документів, що
засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян затверджено
Наказ Міністерства охорони здоров'я
України 13.11.2001 № 455 зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 4 грудня
2001 р. за № 1005/6196 визначено, що тимчасова
непрацездатність працівників
засвідчується листком
непрацездатності.

Про відсутність позивача на робочому
місці свідчить також табель обліку
робочого часу ОУ та СВФР ДПІ у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві за травень, червень 2014 року (копія
у справі)

Таким чином, підготовка наказу про
звільнення була проведена з суттєвими
порушеннями прав позивача, оскільки в
період його складання позивач
перебував на лікарняному.

Про недопустимість звільнення
працівника з ініціативи власника або
уповноваженого органу в період його
тимчасової непрацездатності зазначив
також Верховний Суд України у
постанові від 01.10.2013 р. у справі №21-259а13.

П. 24 Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затверджене
постановою Кабінету Міністрів УРСР
від 29 липня 1991 р. № 114, визначено, що у
разі незаконного звільнення або
переведення на іншу посаду особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній посаді з
виплатою грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу або різниці в
грошовому забезпеченні за час
виконання службових обов'язків, але не
більш як за один рік.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, зважаючи на
взаємний та достатній зв'язок доказів у
їх сукупності, та враховуючи, що докази,
наведені відповідачем у запереченнях
на позов, не спростовують доводи
позивача, суд дійшов висновку, що
адміністративний підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону
України «Про судовий збір» визначено,
що позивачі за подання позовів про
стягнення заробітної плати, поновлення
на роботі та за іншими вимогами, що
випливають із трудових правовідносин
від сплати судового збору
звільняються.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та
скасувати наказ Міністерства доходів і
зборів України № 1398-о від 21.05.2014 р. про
накладення дисциплінарного стягнення
у виді звільнення з посади виконуючого
обов'язки начальника оперативного
управління ДПІ у Дніпровському районі
ГУ Міністерства доходів і зборів у м.
Києві майора податкової міліції
ОСОБА_1.

3. Поновити майора податкової
міліції ОСОБА_1 на посаді виконуючого
обов'язки начальника оперативного
управління ДПІ у Дніпровському районі
ГУ Міністерства доходів і зборів у м.
Києві з 22 травня 2014 року.

4. Допустити негайне виконання
постанови суду в частині поновлення
майора податкової міліції ОСОБА_1 на
посаді виконуючого обов'язки
начальника оперативного управління
ДПІ у Дніпровському районі ГУ
Міністерства доходів і зборів у м.
Києві з 22 травня 2014 року.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
І.О. Іщук

Судді
І.М.
Погрібніченко

В.П. Шулежко