Справа № 2-а-17773/11
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2014 рокусправа № 2-а-17773/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А.
Головко О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 25 жовтня 2011
року року у справі № 2-а-17773/11 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Мелітополі Запорізької
області про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання зробити
перерахунок пенсії за віком, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача в якому
просив визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в м. Мелітополі
Запорізької області, щодо не
нарахування та не виплати позивачу
пенсії за віком у розмірі 4-ох
мінімальних пенсій за віком ,
розрахованою відповідно до ч.1 ст.28
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіка 25 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
пенсію за віком відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ
"Про внесення змін до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" відповідно до
якої мінімальний розмір пенсії за
віком за наявності у чоловіка 25 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом у розмірі 4-ох
мінімальних пенсій за віком з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період , починаючи з
01.01.2005 року і довічно.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем вимог
законодавства при перерахунку пенсії
позивача.

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 25 жовтня 2011 року в
задоволені адміністративного позову
відмовлено.

Позивач не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі, з урахуванням строку
звернення до суду.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 05.09.2013р. апеляційну скаргу
залишено-без задоволення. Постанову
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 25 жовтня 2011
року у справі № 2-а-17773/11-залишено без
змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 24.07.2014р. за результатами
розгляду касаційної скарги ОСОБА_1,
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного Адміністративного суду
від 05.09.2013р.- скасовано, а справу
направлено до суду апеляційної
інстанції на новий розгляд.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 перебуває на обліку у
відповідача з 29.04.1999 року та отримує
пенсію за віком на пільгових умовах за
Списком №1, призначену за нормами
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Загальний трудовий стаж складає 34 роки
10 місяців 09 днів, понаднормово вий стаж
9 років.

Згідно з статтею 19 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» максимальний
розмір пенсії не може перевищувати
трьох, а для працівників, зайнятих на
роботах, передбачених пунктом "а"ст.13 і
ст.14 цього і Закону, - чотирьох
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до матеріалів справи
позивачу з 29.04.1999 року по 01 січня 2004 року
виплачувалась пенсія у розмірі ,
передбаченому вказаним Законом та
Постановами Кабінету Міністрів
України "Про підвищення пенсій,
призначених відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

З 01.01.2004 року після набрання чинності
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсія позивача у
відповідності до ст.. 43 вказаного
Закону, була перерахована та складала
224 грн.00 коп., у тому числі з урахуванням
Постанови Кабінету Міністрів України
від 20.11.2003 року №1783 "Про підвищення
пенсій, призначених відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до п.1 ст.27 вказаного Закон,у
розмір пенсії за віком визначається в
прямій залежності від наявного стажу
та заробітної плати, яку особа
отримувала протягом періоду трудової
діяльності.

Відповідно до вимог ст. 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
перерахунок пенсій за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років,
призначених до набрання чинності цим
Законом, здійснюється за нормами цього
Закону на підставі документів про вік,
страховий стаж, заробітну плату (дохід)
та інших документів, що знаходяться на
час перерахунку в пенсійній справі та
відповідають вимогам законодавства, що
діяло раніше, а також додаткових
документів, одержаних органами
Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до
набрання чинності цим Законом,
враховується заробітна плата (дохід), з
якої було раніше обчислено пенсію, за
документами, наявними в пенсійній
справі, або за вибором пенсіонера -
заробітна плата (дохід) за період,
передбачений абзацом першим частини
першої статті 40 цього Закону. При цьому
заробітна плата (дохід) для обчислення
пенсії визначається відповідно до
частини другої статті 40 цього Закону із
застосуванням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за 2002 рік.

З матеріалів справи вбачається, що
пенсія позивачу розраховувалась в
відповідності до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і в подальшому розмір
пенсії змінювався у зв'язку із всіма
змінами до законодавства України.

Розмір мінімальної пенсії за віком
вперше визначений на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, в частині
першій статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в редакції Закону України
від 23.12.2004 "Про внесення змін до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", який
набрав чинності з 12.01.2005.

В Законі України "Про прожитковий
мінімум", в якому вперше було введено
даний термін, не зазначалось про
необхідність визначення мінімальної
пенсії на рівні прожиткового мінімуму,
а вказувалось лише про необхідність
врахування його розміру під час
розрахунку пенсії.

Також встановлено, що після внесення
змін до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування " від 23.12.2004 року та Закону
України "Про державний бюджет України
на 2005 рік" відповідач здійснив
перерахунок пенсії позивача, з 12.01.2005р.
такий перерахунок було здійснено
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму осіб, які втратили
працездатність, та з урахуванням
понаднормового стажу.

Крім того, відповідачем у 2008р., 2011р. було
здійснено перерахунок пенсії позивача
з урахуванням п. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008р. та про внесення змін до
деяких законодавчих актів», ст.. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та подання архівної
довідки щодо зміни стажу.

Враховуючи зазначене, колегія суду
погоджується з доводами суду першої
інстанції, що відповідачем розмір
пенсії позивача був визначений
правомірно.

Щодо висновків суду першої інстанції
стосовно строків звернення до суду,
колегія суду зазначає, що суд першої
інстанції відмовляючи повністю у
задоволенні позову, в порушення вимог
ст. 100 КАС України не постановив ухвалу
про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Судом встановлено та позивачем не
спростовується відсутність поважних
підстав пропуску строку звернення до
суду визначений ст.. 99 КАС України.

Відповідно до матеріалів справи, з
позовом до суду позивач звернувся
30.08.2011р.

За таких підстав позовні вимоги до
30.01.2011р. підлягають залишенню без
розгляду.

Враховуючи зазначене, постанова суду
підлягає частковому скасуванню із
частковим залишенням позову без
розгляду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 203, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 25 жовтня 2011 року справі №
2-а-17773/11 скасувати в частині відмови у
задоволенні позову про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії до
29.01.2011р. включно та в цій частині позов
залишити без розгляду.

В іншій частині Постанову
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 25 жовтня 2011
року справі № 2-а-17773/11 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання ухвалою законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
О.В. Головко