Справа № 669/680/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 669/680/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Герасимчук
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгира Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області на постанову Білогірського
районного суду Хмельницької області
від 27 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язати вчинити
певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2014 року позивач звернулася до
Білогірського районного суду
Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язати вчинити
певні дії.

Постановою Білогірського районного
суду Хмельницької області від 27 червня
2014 року адміністративний позов
задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволені позовних вимог
відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивачка з 25 лютого 2009 року перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в Білогірському районі
Хмельницької області і отримує пенсію
згідно Закону України «Про державну
службу».

Згідно наявних в пенсійній справі
довідок №№01-23/168, 01-23/169, б/н від 25.02.2009
року про складові заробітної плати, що
подавалися для призначення пенсії в
розрахункові періоди з 01.02.2007 року по
31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.01.2009
року, відповідно, вбачається, що при
розрахунку пенсії відповідачем
враховувалися посадовий оклад,
надбавка за 9 ранг, надбавка за вислугу
років (30 %), надбавки та премії. При цьому
не враховувалися суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально побутових питань, які
виплачувались позивачу в
розрахунковий період і з яких
сплачувалися страхові внески.

Із довідок про складові заробітної
плати №№01-28/09-1036, 01-28/09-1037 від 03 червня
2014 року по графі «Інші виплати» слідує,
що позивачу ОСОБА_2 в розрахункові
періоди 01.02.2007 року по 31.12.2008 року та з
01.01.2009 року по 31.01.2009 року була виплачена
індексація доходів, матеріальна
допомога на оздоровлення та
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань на загальну
суму 9947,68 гривень.

03 червня 2014 року позивачка звернулася в
управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі із заявою про
перерахунок за період з 25 лютого 2009
року призначеної їй пенсії державного
службовця з врахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати.

Листом управління Пенсійного фонду
України в Білогірському районі
Хмельницької області від 13 червня 2014
року № З/П/16 позивачці відмовлено в
перерахунку пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу» з
урахуванням суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, оскільки
інші виплати відповідно до ст. 33 Закону
України «Про державну службу» не
враховуються для призначення пенсії.

Розглядаючи даний позов суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
відмова управління Пенсійного фонду
України в Білогірському районі
Хмельницької області про включення
суми індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань в заробітну
плату для призначення пенсії ОСОБА_2
являється протиправною. Колегія суддів
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції виходячи з наступного

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» із змінами та
доповненнями, пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 70
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій. Із змісту ст. 40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати повинні
бути сплачені страхові внески.

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», до заробітку для
обчислення пенсій включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які,
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування», нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу (прибутку)
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлює виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувались внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» та наказу Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5 «Про затвердження
інструкції зі статистики заробітної
плати», структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників, та виплати соціального
характеру.

Таким чином, з врахуванням наведених
законодавчих норм та обставин справи,
дії відповідача щодо відмови у
перерахунку пенсії позивачу є
неправомірними, оскільки при
нарахуванні та виплаті позивачу
індексації заробітної плати і
матеріальної допомоги на оздоровлення
були сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а отже наведені складові
заробітної плати повинні
враховуватися при обчисленні
(перерахунку) пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20 лютого 2012 року (справа № 21-430а11),
від 28 травня 2013 року (справа № 21-97а13),
від 04 березня 2014 року (справа № 21 -14а14),
які в силу ч. 1 ст. 244-2 КАС України є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

У вказаних правових висновках
Верховного Суду України зазначено, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Разом з тим, суд вважає, що вимога
позивача про зобов'язання відповідача
при перерахунку пенсії врахувати
конкретну грошову суму, якою на думку
позивача є 9947,68 грн., не підлягає
задоволенню, оскільки суд не є органом,
який нараховує кошти, відповідні
нарахування проводяться
територіальними органами Пенсійного
фонду України.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що вказані вище суми
необхідно включити до складових
заробітної плати, із якої здійснюється
перерахунок пенсії є вірним та
обґрунтованим.

Проте, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії позивачу з 03.12.2013 року, з огляду
на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод і інтересів
особи, встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Враховуючи положення даної статті
право позивача на перерахунок пенсії
підлягає захисту з 17.12.2013 року, оскільки
позов подано до суду 17.06.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для
зміни постанови суду першої інстанції
є правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції по суті правильно вирішив
справу, однак із помилковим
застосуванням норм процесуального
права, а тому постанова суду першої
інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області задовольнити частково .

Постанову Білогірського районного
суду Хмельницької області від 27 червня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язати вчинити
певні дії, - змінити.

Абзац другий резолютивної частини
постанови Білогірського районного
суду Хмельницької області від 27 червня
2014 року, викласти у наступній редакції:

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Білогірському районі
Хмельницької області здійснити ОСОБА_2
перерахунок пенсії державного
службовця в межах шестимісячного
строку звернення до адміністративного
суду, починаючи з 17 грудня 2013 року, з
урахуванням індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань відповідно до довідок
управління Державного казначейства у
Білогірському районі Головного
управління Державного казначейства
України у Хмельницькій області про
складові заробітної плати згідно
довідок №№01-28/09-1036, 01-28/09-1037 від 03 червня
2014 року про суми виплат за 2007-2009 роки.

В решті постанову Білогірського
районного суду Хмельницької області
від 27 червня 2014 року, залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі 22.09.14 .

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.