Справа № 810/1788/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1788/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лиска І.Г.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Пилипенко
О.Є.,

суддів: Глущенко
Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Києво - Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "СПЛАВ МВ" до
Державної податкової інспекції у Києво
- Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю «СПЛАВ МВ»
звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Києво -
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, зобов'язання
вчинити певні дії, в якому просив
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
№ від 31.10.2013 року; зарахувати
суму в розмірі 181539 грн. 68 коп., сплачену
ТОВ "Сплав МВ" в період з 14.11.2013 року по
15.11.2013 року за Актом перевірки з питань
плати за землю №201/15-04 від 14.10.2013 року,
який став підставою для складання
податкового повідомлення-рішення
№ від 31.10.2013 року, в рахунок
сплати податків ТОВ "СПЛАВ МВ"
майбутніх періодів.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач звернувся із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні вимог ТОВ «СПЛАВ
МВ». В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до постановлення
незаконного рішення.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у Києво
- Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області - залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року - залишити без змін, виходячи із
наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що нормами Податкового
кодексу України та Законом України
«Про оренду землі» чітко встановлено,
що розмір орендної плати за землю
встановлюється за згодою сторін у
договорі оренди. Окрім того, судом
встановлено, що рішення Білогородської
сільської ради від 12.01.2011 року №37, на
яке посилається відповідач як на
підставу для донарахуванням грошового
зобов'язання ТОВ «СПЛАВ МВ» не було
опубліковано, тобто не було доведено до
відома населення, що власне, вказує на
той факт, що у суб'єктів господарювання
не може виникнути прав та обов'язків за
таким нормативно - правовим актом,
також із матеріалів справи не
встановлено, що Білогородська сільська
рада зверталась до позивача із
пропозицією змінити умови договору (в
частині розміру плати за землю), а тому
у контролюючого органу були відсутні
правові підстави для винесення
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено колегією суддів, між
Білогородською сільською радою та ТОВ
«Сплав MB» 21.02.2006 року було укладено
договір оренди земельної ділянки
загальною площею 8, 883 га (виробничі
будівлі - 5, 483 га, дорога 03, 316 га, під
будівлями - , 084 га), розташованої на
території Білогородської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, в межах населеного
пункту, за адресою: село Білогородка,
Києво-Святошинського району, Київської
області, вул. Шевченка, 162-А.

У п.1.4 вказаного договору оренди
вказана нормативна грошова оцінка
земельної ділянки, яка становить
1385261,04грн.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що
оренда земельної ділянки провадиться
з оплатою у розмірі, що дорівнює 1% від
нормативної грошової оцінки
орендованої земельної ділянки на рік
на рахунок орендодавця щомісячно
рівними частинами протягом 30
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
місяця.

01.03.2012 року за вх. №142594 ТОВ «СПЛАВ МВ»
було подано до відповідача уточнюючу
декларацію з плати за землю за 2011 рік,
16.02.2012 року з вх. №2205 позивачем було
подано відповідачу податкову
декларацію з плати за землю за 2012 рік,
23.01.2013 року за вх. №0 - податкову
декларацію з плати за землю за 2013 рік.

Згідно з показниками уточнюючої
декларації з орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності за 2011 рік, площа
земельної ділянки (р.2.1 гр.3) ТОВ «Сплав
MB», що знаходиться в с. Білогородка,
становить 8,8830 га, нормативно-грошова
оцінка земельної ділянки, зазначена
платником у р.2.1 гр.4 - 28,992 грн. за 1 кв.м.,
ставка податку орендної плати
зазначена платником - 1 %. Річна сума
орендної плати за земельну ділянку, яка
підлягає сплаті за даними декларації,
становить (р.2.1 гр.9) - 25753,59 грн. (25753,59
грн./12 місяців=2146,13 грн./31день (січня)=69,23
грн. за 1 день), але в зв'язку зі
зменшенням орендної плати за листопад
місяць 2011 року на 2147,76 грн., річна сума
орендної плати за земельну ділянку, яка
підлягає сплаті за даними декларації,
становить - 23607,46 грн.

Згідно з показниками декларації з
орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності за
2012 рік, площа земельної ділянки (р.2.1 гр.3
) ТОВ «Сплав MB», що знаходиться в с.
Білогородка, становить 8,8830 га,
нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки, зазначена платником у р. 2.1 гр.4
- 289920,00 грн., ставка податку орендної
плати, зазначена платником - 1%. Річна
сума орендної плати за земельну
ділянку, яка підлягає сплаті за даними
декларації, становить (р.2.1 гр.9) - 25753,59
грн.

Згідно з показниками декларації з
орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності за
2013 рік, площа земельної ділянки (р.2.1
гр.3) ТОВ «Сплав MB», що знаходиться в с.
Білогородка, становить 8,8830 га,
нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки, зазначена платником у р.2.1 гр.4 -
289920,00 грн., ставка податку орендної
плати, зазначена платником - 1%. Річна
сума орендної плати за земельну
ділянку, яка підлягає сплаті за даними
декларації, становить (р.2.1 гр.9) - 25753,59
грн., січень - вересень 2013р. - 7533,96
грн.(25753,59 грн./12 місяців = 2146,13 грн.*9
місяців = 19315,19 грн.).

ТОВ «Сплав MB», відповідно до умов
Договору від 21.02.2006 року та згідно
зазначених вище податкових декларацій
оплачувало орендну плату на рахунок
Білогородської сільської ради, що
підтверджується копіями платіжних
доручень, наявних в матеріалах справи
та не заперечувалось відповідачем у
судовому засіданні суду першої
інстанції, не заперечене даного факту і
в апеляційній скарзі.

На підставі п. п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20 та п. 75.1
ст. 75, ст. 76 Податкового Кодексу України,
з 10.10.2013 року по 14.10.2013 року ДПІ у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка податкової
звітності з плати за землю Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сплав МВ"
за 2011-2013 роки, за результатами якої 14
жовтня 2013 року складено Акт №201/15-04 від
14 жовтня 2013 року документальної
позапланової невиїзної перевірки
податкової звітності з плати за землю.

Актом перевірки встановлено, що
платником податків невірно
застосовано ставку податку орендної
плати від нормативної грошової оцінки
за земельну ділянку площею 8,
8830 га за 2011 рік ( з 13 січня -31 грудня) - на
51161, 05 грн., за 2012 рік - на 51507, 19 грн., за 2013
рік (січень - жовтень ) - на 45068, 83 га.

В обґрунтування даного твердження
відповідачем зазначено, що рішенням
Білогородської сільської ради від
12.01.2011 року №37 затверджено нову
нормативно-грошову оцінку землі в
межах населених пунктів, і відповідно
до Витягу з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки позивача,
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 2575359, 36 грн.

21 жовтня 2013 року позивач направив свої
заперечення до Акту перевірки. За
результатами розгляду заперечень
позивач отримав відповідь (вих. №
3908/10/15-04 від 28.10.2013 р.) про те, що
заперечення на Акт перевірки не
підлягають задоволенню.

На підставі встановленого порушення
ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області
прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 31.10.2013
року про нарахування грошового
зобов'язання за платежем: орендна плата
юридичних осіб на загальну суму 181 539, 68
грн., з яких 147737, 07 грн. - основний
платіж, та 33802, 61 грн. - штрафні фінансові
санкції.

14.11.2013 року та 15.11.2013 року позивач, з
метою припинення нарахування пені,
здійснив сплату грошового
зобов'язання, розрахованого
відповідачем у податковому
повідомленні-рішенні, яке оскаржується
у сумі 181539, 68 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №700 від 14.11.2013
року, платіжним дорученням №101 від 14
листопада 2013 року, платіжним
дорученням №703 від 15.11.2013 року,
платіжним дорученням №702 від 14.11.2013
року.

Разом з тим, позивач вважає податкове
повідомлення - рішення, винесене
контролюючим органом протиправним, у
зв'язку з чим звернувся до суду.

Обговорюючи правомірність заявлених
вимог, колегія суддів приходить до
наступного.

З 1 січня 2011 року набрав чинності
Податковий кодекс України, яким
урегульовано питання внесення плати за
користування земельними ділянками
державної та комунальної власності на
праві постійного користування і
оренди.

Згідно із пп. 14.1.147 ст. 14 Податкового
Кодексу України (далі - ПК України),
плата за землю - це "загальнодержавний
податок, який справляється у формі
земельного податку та орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності".

Згідно із тією ж ст. 14 ПК України,
земельний податок - це "обов'язковий
платіж, що справляється з власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв), а також постійних
землекористувачів" (пп. 14.1.72 ст. 14 ПК
України); орендна плата за земельні
ділянки державної і комунальної
власності - це "обов'язковий платіж,
який орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою" (пп.
14.1.136 ПК України).

Статтею 288 Податкового Кодексу України
передбачено, що підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати органу
державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний орган
державної податкової служби про
укладення нових, внесення змін до
існуючих договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни. Платником орендної плати є
орендар земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду. Розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума
платежу: не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом; не може перевищувати: а)
для земельних ділянок, наданих для
розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; б) для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків
нормативної грошової оцінки; може бути
більшою граничного розміру орендної
плати, ніж зазначений у підпункті 288.5.2,
у разі визначення орендаря на
конкурентних засадах. Плата за
суборенду земельних ділянок не може
перевищувати орендної плати.

Податковий період, порядок обчислення
орендної плати, строк сплати та порядок
її зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
статей 285 - 287 цього розділу.

Згідно ст. 287 ПК України власники землі
та землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

Відповідно до вимог п. 286.2. ст. 286
Податкового Кодексу України, платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і до 1 лютого
поточного року подають відповідному
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Пунктом 287.3. ст. 287 Податкового Кодексу
України передбачено, що податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Згідно п. 57.1. ст. 57 Податкового Кодексу
України, платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 19 ч.2 Закону України «Про
оренду землі» розмір, форма і строки
внесення орендної плати
встановлюються за згодою сторін у
договорі оренди. Відповідно до ст. 24
Закону орендареві забезпечується його
права на орендовану земельну ділянку
нарівні із захистом права власності на
земельну ділянку, передбаченим
законами України.

З наведеного вбачається, що плата за
землю встановлюється виключно
договором оренди земельної ділянки,
укладеним між органом місцевого
самоврядування та суб'єктом
господарювання. Водночас розмір
орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою:

для земель сільськогосподарського
призначення - розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу;

для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу (пп. 288.5.1 ст. 288 Кодексу).

Так, із матеріалів справи вбачається,
що ТОВ "СПЛАВ МВ" відповідно до умов
Договору від 21.02.2006 року та згідно
зазначених вище податкових декларацій
оплачувала орендну плату на рахунок
Білогородської сільської ради. Факт
сплати орендної плати за землю
відповідачем не заперечувався.

Пунктом 4.5 Договору оренди землі також
передбачено перегляд розміру орендної
плати у разі зміни розмірів земельного
податку.

З даного приводу варто зазначити
наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», рішення ради
нормативно-правового характеру
набирають чинності з дня їх офіційного
оприлюднення, якщо радою не
встановлено більш пізній строк
введення цих рішень у дію.

Білогородська сільська рада є органом
місцевого самоврядування в розумінні
ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Судом першої інстанції було зазначено,
що доказів того, що рішення
Білогородської сільської ради від
12.01.2011 року №37 було опубліковано, тобто
доведено до відома населення,
відповідачем надано не було.

В апеляційній скарзі, відповідач не
надав доказів зворотного, проте вказав,
що позивачу достеменно було відомо про
зміну нормативно - грошової оцінки
земельної ділянки від 27.01.2011 року № 866,
адже на стр. 8 Акту камеральної
перевірки зазначено, що ТОВ «СПЛАВ МВ»
надав до ДПІ у Києво - Святошинському
районі копію витягу з технічної
документації щодо зміни нормативно -
грошової оцінки земельної ділянки,
проте доказів даного твердження
відповідачем надано не було.

Варто також зазначити, що відносини,
пов'язані з орендою землі, регулюються
Земельним кодексом, Цивільним
кодексом, Законом про оренду землі,
іншими законами України та
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди.

Право оренди земельної ділянки виникає
з моменту державної реєстрації цих
прав і посвідчується договором оренди
землі, зареєстрованим відповідно до
закону (статті 125, 126 Земельного
кодексу).

Договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства (ст. 13 Закону
про оренду землі).

Відповідно до ст. 14 цього Закону
договір оренди землі укладається у
письмовій формі, і за бажанням однієї
із сторін може бути посвідчений
нотаріально.

Статтею 654 Цивільного кодексу
встановлено, що зміна або розірвання
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Істотні умови договору оренди землі
визначено ст. 15 Закону про оренду землі,
однією з яких є орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату.

З наведеного вбачається, що у суб'єкта
господарювання обов'язок щодо сплати
розміру орендної плати у новому
розмірі виникає лише з моменту
внесення змін до договору оренди землі
або у разі укладення додаткової угоди
до договору.

Відповідачем, до апеляційної скарги
надано лист Білогородської сільської
ради Києво - Святошинського району
Київської області за Вих. № 512/117 від
22.10.2012 року, відповідно до якого в
жовтні 2012 року між Білогородською
сільською радою Києво - Святошинського
району Київської області і ТОВ «СПЛАВ
МВ» досягнуто згоди про укладення
Додаткової угоди до Договору оренди
земельної ділянки 01.02.2006 року на
користування земельною ділянкою
несільськогосподарського призначення
загальною площею 8,883 га щодо збільшення
розміру орендної плати за землю.

Колегія суддів вважає, що даний лист
лише підтверджує протиправність
винесення контролюючим органом
податкового повідомлення - рішення №
від 31.10.2013 року, адже як вже
зазначалось, підставою для зміни
розміру сплати земельного податку є
внесення змін до відповідного договору
оренди земельної ділянки, до внесення
таких змін у суб'єкта господарювання
відсутні правові підстави для сплати
земельного податку у розмірі більшому,
ніж це встановлено договором оренди.

Дана правова позиція викладена також у
постанові Верховного Суду України від
11.06.2013 року у справі № 21-443а12, відповідно
до якої, договір оренди землі є
цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Хоча зміна
розміру земельного податку є підставою
для перегляду встановленого розміру
орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками, зазначене не
тягне автоматичні зміни орендної
палати та, відповідно, донарахування
ДПІ суми податкового зобов'язання з
орендної плати із застосуванням
штрафних санкцій за податковими
повідомленнями-рішеннями.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у Києво
- Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області - залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Києво -
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.Є. Пилипенко

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.