Справа № 825/2892/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2014 року
Чернігів Справа №
825/2892/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заяць О.В.,

за участю секретаря
Воєдило Л.П.,

представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державного реєстратора Реєстраційної
служби Бахмацького районного
управління юстиції Чернігівської
області Ширінкіної Лесі Олексіївни про
визнання протиправним та сасування
рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі - позивач), звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Державного реєстратора Реєстраційної
служби Бахмацького районного
управління юстиції Чернігівської
області Ширінкіної Лесі Олексіївни, в
якому просить визнати протиправним та
скасувати рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 22 серпня 2014 року № 15332202,
яким відмовлено у державній реєстрації
права власності на прибудову
павільйону до існуючого магазину
квітів "ІНФОРМАЦІЯ_1" по
АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
22 серпня 2014 року відповідачем по справі
було прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації права власності
на прибудову павільйону до існуючого
магазину квітів «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_1. Зазначає, що при отриманні
даної відповіді йому усно було
роз'яснено, що фактично дана відмова є
формальною з точки зору порядку, тому
що всі документи є в наявності та були
подані реєстратору, однак, він не має та
в принципі не може мати документа, що
посвідчує присвоєння на прибудову
павільйону до існуючого магазину
квітів «ІНФОРМАЦІЯ_1» адреси, так як
даний об'єкт не є відокремленим
нерухомим майном, за своєю природою
включається до комплексу майна, яке
володіє однією і вже існуючою адресою
основного майна - по АДРЕСА_1, як те і
зазначено в декларацію про початок
виконання будівельних робіт. Вважає, що
рішення відповідача було прийнято з
формальних підстав, що жодним чином не
узгоджується з принципами законності,
розумності та справедливості, а відтак
воно підлягає визнанню протиправним з
подальшим скасуванням.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, надав
суду заперечення в яких просив
розглядати справу без його участі та
зазначив, що державним реєстратором
під час розгляду заяви та прийняття
рішень про зупинення розгляду та
відмову у державній реєстрації були
виконані всі необхідні реєстраційні
дії відповідно до чинного
законодавства України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши подані документи
і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

22.08.2014 року відповідачем прийнято
рішення про відмову у державній
реєстрації права власності на
прибудову павільйону до існуючого
магазину квітів «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_1.

Підставою для прийняття такого рішення
відповідачем зазначено ненадання
документів, що передбачені Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Особливості реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
визначені Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі -
Закон) та «Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Статтею 22 Закону визначено, що у разі
якщо документи для державної
реєстрації прав та їх обтяжень подано
не в повному обсязі, передбаченому
нормативно-правовими актами, державний
реєстратор у строк, встановлений
частинами п'ятою, сьомою і восьмою
статті 15 цього Закону для розгляду
заявлених прав, приймає рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень і
письмово повідомляє про це заявника.
Якщо заявник протягом п'яти робочих
днів після отримання письмового
повідомлення виконав вимоги
державного реєстратора, загальний
строк розгляду заявленого права
продовжується з урахуванням часу, що
минув до його зупинення. У разі
невиконання зазначених вимог
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень.

Згідно пункту 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень державний реєстратор приймає
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень
виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 24 Закону визначено, що у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: 1) заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; 2) об'єкт
нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5 1) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 5 2) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано за
відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5 3) під час подання заяви
про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини), що
виникло на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 5 4)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 5 5) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення нотаріальної
дії з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва подано не до
нотаріуса, який вчинив таку дію; 5 6)
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень в електронній формі подано
особою, яка не є державним кадастровим
реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Згідно частини 1 статті 19 Закону,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

22.08.2014 позивачем було подано до
Реєстраційної служби Бахмацького
районного управління юстиції
Чернігівської області заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. До заяви додавались такі
документи: копія паспорта та
ідентифікаційного номера, копія
договору оренди земельної ділянки,
копія декларації про початок виконання
будівельних робіт, технічний паспорт.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
прибудова павільйону до існуючого
магазину квітів «ІНФОРМАЦІЯ_1» не є
відокремленим нерухомим майном,
оскільки за своєю природою включається
до комплексу майна, яке володіє однією
і вже існуючою адресою основного майна
- по АДРЕСА_1, як те і зазначено в
декларацію про початок виконання
будівельних робіт.

Крім того, позивач не може мати
документ, що посвідчує присвоєння на
прибудову павільйону до існуючого
магазину квітів «ІНФОРМАЦІЯ_1» адреси,
так як даний об'єкт не є відокремленим
нерухомим майном.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відмова державного реєстратора прав
на нерухоме майно Ширінкіної Л.О. у
державній реєстрації права власності
на прибудову павільйону до існуючого
магазину квітів "ІНФОРМАЦІЯ_1" по
АДРЕСА_1 є протиправною, а рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 22 серпня 2014 року № 15332202
підлягає скасуванню, оскільки прийняте
без врахування того що, прибудова
павільйону до існуючого магазину
квітів «ІНФОРМАЦІЯ_1» не є
відокремленим нерухомим майном.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги ОСОБА_2 до Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Бахмацького районного управління
юстиції Чернігівської області
Ширінкіної Лесі Олексіївни необхідно
задовольнити.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 22
серпня 2014 року № 15332202, яким відмовлено
у державній реєстрації права власності
на прибудову павільйону до існуючого
магазину квітів «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_1.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Заяць