Справа № 813/3092/14
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2014 року
№ 813/3092/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючої cудді - Потабенко В.А.,
за участю секретаря судового засідання
позивачки - ОСОБА_1,
представника відповідача - Бобиляка
В.Б., згідно довіреності,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій,-
ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
до ГУ Міндоходів у Львівській області
про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій від 17.03.2014 року №
28/2100/НОМЕР_1 на суму 8500,00 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог
покликається на те, що вищевказане
рішення про застосування фінансових
санкцій за порушення нею абз. 3 ч.4 ст. 11,
абз. 15 ч.2 ст. 17 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", а саме зберігання
алкогольних напоїв (лікеру "Шеріданс")
без марок акцизного податку, було
прийнято відповідачем неправомірно.
Жодної перевірки з питань додержання
вимог, встановлених законодавством для
здійснення торгівлі алкогольними
напоями, не здійснювалося, оскільки
працівники ГУ Міндоходів у Львівській
області не були допущенні в приміщення
бару за адресою: АДРЕСА_1, де позивачка
провадить господарську діяльність.
Крім того, в акті перевірки
№13/17/2100/НОМЕР_1 від 07.02.2014 року не
зазначається, що працівниками
відповідача вчинено дії по вилученню
не маркованого алкогольного напою та
про складанню відповідного акту щодо
цього, чим порушено вимоги п 228.2 ст. 228
Податкового кодексу України. Тому,
оскільки докази зберігання ФОП ОСОБА_1
алкогольних напоїв без марок акцизного
податку відсутні, оспорювань рішення є
протиправним і підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені вимоги, просила
позов задовольнити, додатково
пояснила, що два примірники акту
перевірки мають ряд розбіжностей, що
підтверджує, що перевірка працівниками
ГУ Міндоходів у Львівській області не
проводилася, акти складалися не в
присутності працівника бару в АДРЕСА_1
ОСОБА_2 Крім того, всупереч ст.228
Податкового кодексу України,
перевіряючими, не була вилучена та не
передана на відповідне зберігання
виявлена під час так званої перевірки
без марки акцизного податку пляшка
лікеру «Шеріданс». Крім того,
наголошує, що ГУ Міндоходів у
Львівській області було порушено
вимоги п.58.1 ст.58 Податкового кодексу
України, оскільки ними за наслідками
перевірки було винесено рішення про
застосування фінансових санкцій, а не
податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечив з підстав, наведених у
запереченнях, поданих до суду 27.05.2014
року та 05.06.2014 року, суть яких зводяться
до наступного. На підставі ст. 20, ст. 61,
ст. 62, п. 75.1.3 ст. 75 та п. 80.2.5 ст. 80
Податкового кодексу України, ст. 16
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" заступником начальника ГУ
Міндоходів було видано направлення на
проведення фактичної перевірки
діяльності позивача від 30.04.2014 року № 35
та № 36. Перевіркою встановлено факт
зберігання однієї пляшки лікеру
"Шеріданс", 0,5 л, 15,5% об., з акцизною
маркою іноземного виробництва. За
результатами проведеної перевірки
було складено акт №13/17/2100/НОМЕР_1 від
07.02.2014 року, в якому зафіксовано факт
зберігання алкогольних напоїв без
марок акцизного податку, в порушення
вимог Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг". Згідно абз. 15 ч. 2
ст. 17 вищевказаного Закону передбачено
застосування до суб'єктів
господарювання фінансових санкцій у
вигляді штрафу за реалізацію
фальсифікованих алкогольних напоїв, а
також за реалізацію алкогольних напоїв
без марок акцизного податку або з
підробленими марками акцизного
податку у розмірі 200 відсотків вартості
товару, але не менше 8500 грн. За таких
обставин оскаржуване рішення прийнято
правомірно і у задоволенні позову слід
відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, свідків
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з'ясувавши
дійсні обставини справи, дослідивши
надані докази, оглянувши в судовому
засіданні матеріали, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги слід
задовольнити, виходячи з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі ст.20, ст.61, ст.62, п. 75.1.3 ст. 75 та п.
80.2.5 ст.80 Податкового кодексу України,
ст. 16 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" заступником начальника ГУ
Міндоходів Ленецьким Ю.І. було видано
направлення від 30.04.2014 року № 35 та № 36
на проведення фактичної перевірки
діяльності фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, яка здійснює підприємницьку
діяльність в барі за адресою: АДРЕСА_1.

17.03.2014 року ГУ Міндоходів у Львівській
області прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій №
28/2100/НОМЕР_1, згідно якого до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 застосовано
фінансової санкції у вигляд штрафу в
розмірі 8500,00 грн. за порушення вимог
абз. 3 ч.4 ст.11, абз. 15 ч.2 ст.17 Закону
України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів".

Вищевказане рішення прийняте на
підставі акту перевірки від 07.02.2014 року
№ 13/17/2100/НОМЕР_1, з якого вбачається факт
зберігання в барі, що належить ФОП
ОСОБА_1, однієї пляшки лікеру "Шеріданс",
0,5 л, 15,5 % об., з акцизною маркою
іноземного виробництва.

Позивач в судовому засіданні
стверджувала, що факти встановлені
перевіркою, не відповідають дійсності,
так як працівник ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
бармен, - не допустила ревізорів до
перевірки, мотивуючи це відсутністю
власника бару. Однак, в порушення вимог
п. 81.2 ст.81 Податкового кодексу України,
перевіряючи акт, який засвідчує факт
відмови у допуску для проведення
перевірки, не склали.

Крім того, позивач вказує на те, що
працівниками відповідача, в порушення
вимог п. 228.3 ст.228 Податкового кодексу
України, не була вилучена та не
передана на відповідне зберігання
виявлена під час перевірки без марки
акцизного податку пляшка лікеру
«Шеріданс», тобто у відповідача
відсутні докази порушення ФОП ОСОБА_1
вимог ст.11 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", а також абз. 3 ч.4 си.11, абз 15 ч.2
ст.17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", що потягло накладення
фінансових санкцій.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Згідно абз. 3 ч. 4 ст.11 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" алкогольні напої та
тютюнові вироби, які виробляються в
Україні, а також такі, що імпортуються в
Україну, позначаються марками
акцизного податку в порядку,
визначеному законодавством.

Абзацом 15 ч.2 ст.17 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" передбачено
застосування до суб'єктів
господарювання фінансових санкцій у
вигляді штрафу за реалізацію
фальсифікованих алкогольних напоїв, а
також за реалізацію алкогольних напоїв
без марок акцизного податку або з
підробленими марками акцизного
податку у розмірі 200 відсотків вартості
товару, але не менше 8500 грн.

Відповідно до п. 228.3 ст.228 Податкового
кодексу України, у разі виявлення
фактів ввезення та митну територію
України, зберігання, транспортування
та продажу на митній території України
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
без наявності марок акцизного податку
встановленого зразка, контролюючі
органи, зазначені у пункті 228.2 цієї
статті, вилучають такі товари з
вільного обігу та подають відповідні
матеріали до суду для винесення
постанови про їх вилучення в дохід
держави (конфіскацію).

Згідно п. 228.2 ст. 228 Податкового кодексу
України контроль за наявністю марок
акцизного податку на пляшках
(упаковках) алкогольних напоїв і на
пачках (упаковках) тютюнових виробів
під час їх транспортування, зберігання
та продажу, а також у разі ввезення
таких товарів на митну територію
України здійснюють відповідні
контролюючі органи.

Так, згідно п. 41.1 ст. 41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний Податкового кодексу
України орган виконавчої влади, що
забезпечує формування єдиної
державної податкової, державної митної
політики в частині адміністрування
податків і зборів, митних платежів та
реалізує державну податкову, державну
митну політику, забезпечує формування
та реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Таким чином, вірним є твердження
позивача про обов'язок контролюючого
органу вилучити в разі виявлення
алкогольних напоїв без марок акцизного
податку такі товари з вільного обігу та
подати відповідні матеріали до суду
для винесення постанови про їх
вилучення в дохід держави
(конфіскацію).

Натомість, в матеріалах справи
відсутні будь-які докази того, що
працівниками ГУ Міндоходів у
Львівській області було вилучено
виявлену під час перевірки пляшку
лікеру "Шеріданс", 0,5 л, 15,5% об. з акцизною
маркою іноземного виробництва), що б
свідчило про факт існування такої
пляшки лікеру "Шеріданс" в загальному.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що відповідні матеріали до
місцевого суду Головним управлінням
Мідоходів у Львівській області про
вилучення в дохід держави (конфіскацію)
такої пляшки не скеровувались, рішення
суду відсутнє.

Водночас, судом надано правову оцінку
постанові Жидачівського районного
суду Львівської області від 23.04.2014 року,
згідно з якою справа про вчинення
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
164-5 КУпАП (зберігання або
транспортування алкогольних напоїв чи
тютюнових виробів, на яких немає
належним чином розміщених марок
акцизного збору, або з підробленими чи
фальсифікованими марками акцизного
збору посадовими особами
підприємств-виробників, імпортерів і
продавців цих товарів), закрита за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення. Вказана постанова не
оскаржувалась, набрала законної сили,
а, отже, в силу приписів ч. ст. 72 КАС
України (вирок суду у кримінальному
провадженні або постанова суду у
справі про адміністративний проступок,
які набрали законної сили, є
обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, лише в питаннях, чи мало
місце діяння та чи вчинене воно цією
особою) є обов'язковою для
адміністративного суду.

Суд вказує, що згідно ч. 1 ст. 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

В судовому засіданні свідок Лучишин
С.-І. А., яка працювала барменом в місці
здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської
діяльності (АДРЕСА_1) зазначила, що
07.02.2014 року працівники Головного
управління Міндоходів у Львівській
області намагались провести фактичну
перевірку. Однак, до проведення
перевірки вона їх не допустила,
оскільки направлення на перевірку та в
подальшому сам акт не підписала,
документів фінансово-господарського
обліку не надала. Заперечила факт
зберігання в барі пляшки лікеру
"Шеріданс", 0,5 л, 15,5% об. з акцизною маркою
іноземного виробництва.

Пояснення свідків ОСОБА_3 та Гоя Р.З.
(ревізорів ГУ Міндоходів у Львівській
області), надані ними в судовому
засіданні, є аналогічними за змістом
фактам, викладеним в акті перевірки від
07.02.2014 року № 13/17/2100/НОМЕР_1, і є
протилежними за змістом поясненням
свідка Лучишин С.-І. А. Так, свідки
пояснили, що перевірка була ними
проведена, в ході проведення перевірки
було виявлено факт зберігання в барі
пляшки лікеру "Шеріданс", 0,5 л, 15,5% об. з
акцизною маркою іноземного
виробництва.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Аналізуючи докази, надані в судовому
засіданні сторонами, з урахуванням
вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, суд вважає,
що контролюючим органом не надано
достатніх і беззаперечних доказів на
підтвердження факту зберігання ФОП
ОСОБА_1 в місці господарської
діяльності за адресою: АДРЕСА_1 пляшки
лікеру "Шеріданс", 0,5 л, 15,5% об. з акцизною
маркою іноземного виробництва.

Висновки відповідача, як органу
доходів і зборів, не знайшли свого
підтвердження зібраними у справі
належними та допустимими доказами та
ґрунтуються на припущеннях.

Водночас, доказування не може
базуватись на припущеннях в силу ст.ст.
69-70 КАС України.

За наслідками розгляду справи суд
вважає, що оспорюване рішення
Головного управління Міндоходів у
Львівській області прийнято без
належних доказів порушення ФОП ОСОБА_1
вимог абз. 3 ч. 4 ст. 11, абз. 15 ч. 2 ст. 17
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів".

Звідси, рішення про застосування
фінансових санкцій № 28/2100/НОМЕР_1 від
17.03.2014 року є протиправним, підлягає
скасуванню, а позовні вимоги -
задоволенню.

Суд також вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до ст. 58
Податкового Кодексу України, ГУ
Міндоходів у Львівській області у разі
виявлення порушення вимог
законодавства, яке регулює обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, якщо таке порушення тягне за
собою визначення грошових зобов'язань
у вигляді
адміністративно-господарських
санкцій, мало б прийняти податкове
повідомлення-рішення, а не рішення про
застосування фінансових санкцій.

Оскільки позивачем документально
підтверджено сплату судового збору в
сумі 182,70 грн., такі судові витрати,
відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, слід
стягнути з Державного бюджету України
в користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-71, 94, 158-163, 167
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про застосування фінансових
санкцій від 17.03.2014 року № 28/2100/НОМЕР_1,
прийняте Головним управлінням
Міндоходів у Львівській області.

Стягнути з Державного бюджету України
в користь ОСОБА_1, НОМЕР_1, АДРЕСА_2,
сплачений при подачі позову до суду
судовий збір в сумі 182 (сто вісімдесят
дві) гривні 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в
порядку та строки, передбачені ст.ст. 186,
254 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 10
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений
08.09.2014 року.

Суддя
Потабенко В.А.