Справа № 816/2923/14
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2923/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Носенко
М.В.,

представника позивача - Лисанець А.Ф.,

відповідача - Державного інспектора
сільського господарства в Полтавській
області Чепуренка В.М.,

представника відповідача - Різник Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Полтавської міської ради до
Державного інспектора сільського
господарства в Полтавській області
Чепуренка Володимира Миколайовича ,
Державної інспекції сільського
господарства України у Полтавській
області про визнання дій
протиправними, визнання нечинним акту,
-

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2014 року Полтавська міська рада
звернулась до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Державного інспектора сільського
господарства в Полтавській області
Чепуренко Володимир Миколайович ,
Державної інспекції сільського
господарства України у Полтавській
області про визнання дій
протиправними, визнання нечинним акту.

Позивач просив:

- визнати протиправними дії державного
інспектора сільського господарства в
Полтавській області Чепуренка
Володимира Миколайовича вчиненні під
час проведення перевірки з питань
щодо дотримання вимог земельного
законодавства Полтавською міською
радою при прийнятті рішення від
18.05.2012р. «Про затвердження Положення
про розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності на території міста
Полтави», здійснені шляхом опрацювання
матеріалів;

- визнати протиправним Акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 19.05.2014, складений
державним інспектором сільського
господарства в Полтавській області
Чепуренком Володимиром Миколайовичем,
за результатами перевірки дотримання
вимог земельного законодавства
Полтавською міською радою при
прийнятті рішення від 18.05.2012 «Про
затвердження Положення про розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності на
території міста Полтави», проведеної
шляхом опрацювання матеріалів;

- визнати складений державним
інспектором сільського господарства в
Полтавській області Чепуренком
Володимиром Миколайовичем Акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 19.05.2014 нечинним з
моменту його складання - з 19.05.2014.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що при прийнятті
рішення від 18.05.2012р «Про затвердження
Положення про розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності на
території міста Полтави» Полтавська
міська рада діяла на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. З
посиланням на приписи Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель»
позивач наголошував на тому, що до
об'єктів державного контролю за
використанням та охороною земель не
належать правовідносини щодо
реалізації Полтавською міською радою
власних самоврядних повноважень
стосовно містобудівної діяльності на
власній належній Полтавській міській
раді території м. Полтави, які мають
іншу правову природу, ніж земельні
відносини, та відповідно складають
предмет правового регулювання власних
спеціальних законодавчих актів. Таким
чином, відповідачем спірну перевірку
проведено без наявності на те
передбачених законом підстав та
повноважень. Крім того, позивач
наголошував на тому, що не зрозуміло,
які саме документи інспектор
використав при спірній перевірці, що
дозволило йому дійти висновку про
порушення позивачем земельного
законодавства. З - поміж іншого,
посилався на те, що жодною нормою
чинного законодавства України не
передбачено правових підстав
складання відповідачами за
результатами перевірки органів
місцевого самоврядування акту
перевірки та, відповідно, не
встановлено обов'язкової форми
вказаного акту. Висновки спірного акту
є помилковими та не відповідають
дійсності. Таким чином, як на думку
позивача, відповідачами спірною
перевіркою було порушено законні
права та інтереси Полтавської міської
ради, які підлягають захисту в судовому
порядку.

Представник позивача свої вимоги
підтримав та просив їх задовольнити у
повному обсязі.

Відповідач, Державний інспектор
сільського господарства в Полтавській
області Чепуренко Володимир
Миколайович, проти позову
заперечував, просив відмовити у його
задоволенні посилаючись на
правомірність своїх дій щодо
проведення спірної перевірки та
наявність порушень Полтавською
міською радою земельного
законодавства при прийнятті рішення
від 18.05.2012 «Про затвердження Положення
про розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності на території міста
Полтави». Наголошував на тому, що у ході
перевірки, за результатами якої
складено акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
19.05.2014, встановлено невідповідність
рішення від 18.05.2012 Наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва
житлово - комунального господарства
України №244 від 21.10.2011 та Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель».
Тому, як на думку відповідача, ним
правомірно та в межах наданих
повноважень було направлено позивачу
клопотання про приведення у
відповідність до вимог чинного
законодавства рішення від 18.05.2012.

Представник відповідача, Державної
інспекції сільського господарства
України у Полтавській області, також
заперечувала проти позову та просила
суд відмовити у його задоволенні. При
цьому посилалась на аналогічні
обґрунтуванням Чепуренка Володимира
Миколайовича.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
встановив наступне.

19.05.2014 Державним інспектором
сільського господарства в Полтавській
області Чепуренком Володимиром
Миколайовичем на вимогу прокуратури м.
Полтави від 08.05.2014 №119-348/вих14 було
проведено перевірку з питань
дотримання Полтавською міською радою
вимог земельного законодавства при
прийнятті рішення від 18.05.2012 «Про
затвердження Положення про розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності на
території міста Полтави».

За результатами опрацювання
матеріалів, отриманих в додатку до
вимоги прокуратури м. Полтави від 08.05.2014
№119-348/вих14 відповідачем було складено
акт перевірки від 19.05.2014, у висновках
якого встановлено, що рішення
Полтавської міської ради «Про
затвердження Положення про розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності на
території міста Полтави» прийняте з
порушенням вимог земельного
законодавства в частині нормативного
обґрунтування, зазначеного в преамбулі
рішення, зокрема в посиланні на Наказ
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва, житлово - комунального
господарства України №244 від 21.10.2011,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22.11.2011 за №1330/20068 «Про
затвердження Положення про розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності» (надалі -
Наказ №244), та пункт 34 частини 1 статті 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», якими
регулюються різні сфери діяльності та
визначено різні уповноважені органи
місцевого самоврядування.

Так, встановлено, що згідно Наказу №244,
який взято за основу при розробці
Полтавського міського положення про
розміщення тимчасових споруд, не
передбачено особливого порядку
оформлення права користування
земельною ділянкою для розміщення
тимчасових споруд.

Незважаючи на це, при розробці
Полтавською міською радою місцевого
«Положення про розміщення тимчасових
споруд ... на території м. Полтави» за
текстом пп. 1.6, 3.6, 3.7, 3.8, 3.9, 4.6, 4.7, 5.6, 5.8, 6.5,
7.2, 8.2. 8.11, 8.12 внесені доповнення, за
якими процедурою розгляду звернень
щодо розміщення Тимчасових споруд і
виготовлення паспорту прив'язки,
обумовлено оформлення права
користування земельною ділянкою
виключно шляхом встановлення
особистого строкового земельного
сервітуту на земельну ділянку та
передбачено укладання відповідного
договору, що не відповідає вимогам
ст..401 Цивільного кодексу України та
істотно порушує порядок отримання у
користування земельної ділянки,
визначений ст.ст.123, 124, 134,135 Земельного
кодексу України.

Таким чином, відповідач дійшов
висновку, що Полтавською міською радою
при прийнятті рішення від 18.05.2012 «Про
затвердження Положення про розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності на
території міста Полтави» порушено
вимоги ст.ст.19,140 Конституції України,
ст..401 Цивільного кодексу України та
ст.ст.123,124,134,135 Земельного кодексу
України щодо порядку надання
/отримання у користування земельної
ділянки.

Як зазначив представник відповідача у
ході розгляду справи, за результатами
розгляду матеріалів, в межах наданих
повноважень Державною інспекцією
сільського господарства у Полтавській
області Полтавській міській раді
направлено клопотання про приведення у
відповідність до вимог чинного
законодавства рішення 22 сесії
Полтавської міської ради від 18.05.2012
«Про затвердження «Положення про
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності на території міста Полтави»
в частині, що стосується порядку
вирішення питання із користування
земельними ділянками для
обслуговування (розміщення) тимчасових
споруд.

Суд звертає увагу, що відповідачем не
було надано суду доказів направлення
та отримання Полтавською міською радою
вказаного клопотання. Натомість
позивачем було надано докази, які
свідчать, що Полтавська міська рада не
отримувала клопотання державного
інспектора сільського господарства в
Полтавській області Чепуренка В.М. щодо
надання завіреної належним чином копії
рішення від 18.05.2012 «Про затвердження
Положення про розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності на
території міста Полтави», акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 19.05.2014 та клопотання
про приведення у відповідність до
вимог чинного законодавства рішення 22
сесії Полтавської міської ради від
18.05.2012.

Вважаючи дії Державної інспекції
сільського господарства в Полтавській
області та її інспектора Чепуренка В.М.
щодо проведення перевірки з питань
дотримання Полтавською міською радою
вимог земельного законодавства при
прийнятті рішення «Про затвердження
«Положення про розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності на
території міста Полтави» та висновки
акту від 19.05.2014 протиправними, позивач
звернувся до суду з позовом про
відновлення, як на його думку,
порушеного права.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи правову оцінку
обґрунтованості позовних вимог, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 92 Конституції України
встановлено, що правовідносини щодо
організації і діяльності органів
виконавчої влади визначаються
виключно законами України.

Згідно ст.5 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» встановлено, що
державний контроль за використанням та
охороною земель усіх категорій та форм
власності здійснює центральний орган
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі.

Державний контроль за дотриманням
вимог законодавства України про
охорону земель здійснює центральний
орган виконавчої влади, який
забезпечує реалізацію державної
політики із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Моніторинг родючості ґрунтів земель
сільськогосподарського призначення та
агрохімічну паспортизацію земель
сільськогосподарського призначення
проводить центральний орган
виконавчої влади з питань аграрної
політики.

Пунктом 1 Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України, затвердженого Указом
Президента України від 13.04.2011 N 459/2011
визначено, що Державна інспекція
сільського господарства України
(Держсільгоспінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України,
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики у сфері нагляду
(контролю) в агропромисловому
комплексі.

Пунктом 1 Положення про державну
інспекцію сільського господарства в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 23.12.2011 № 770 визначено, що
Державна інспекція сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі (далі -
Держсільгоспінспекція) є
територіальним органом Державної
інспекції сільського господарства
України та їй підпорядковується.

Пунктом 2 Положення про державну
інспекцію сільського господарства в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі визначено,
що Держсільгоспінспекція у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами та
дорученнями Президента України, актами
Кабінету Міністрів України,
дорученнями Прем'єр-міністра України,
наказами Міністерства аграрної
політики та продовольства України,
дорученнями Міністра аграрної
політики та продовольства, його
першого заступника та заступника,
наказами Державної інспекції
сільського господарства України,
дорученнями Голови Державної
інспекції сільського господарства
України, актами Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевих
державних адміністрацій, органів
місцевого самоврядування, іншими
актами законодавства України, а також
цим Положенням.

З аналізу зазначених вище статей
логічно випливає, що Державна
інспекція сільського господарства у
Полтавській області є центральним
органом виконавчої влади, який
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі, та
наділений законом повноваженнями щодо
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель усіх
категорій та форм власності.

Як було зазначено раніше, 19.05.2014
Державним інспектором сільського
господарства в Полтавській області
Чепуренком Володимиром Миколайовичем
на вимогу прокуратури м. Полтави від
08.05.2014 №119-348/вих14 було проведено
перевірку з питань дотримання
Полтавською міською радою вимог
земельного законодавства при
прийнятті рішення від 18.05.2012 «Про
затвердження «Положення про
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності на території міста
Полтави».

Стверджуючи про протиправність дій
відповідача щодо проведення вказаної
перевірки Полтавської міської ради,
позивач, з - поміж іншого, посилався на
те, що Державна інспекція сільського
господарства в Полтавській області не
мала передбачених чинним
законодавством повноважень на
здійснення спірної перевірки.

Суд погоджується з такими висновками
позивача, з огляду на наступне.

Статтею 6 Закону України «Про державний
контроль за використанням та охороною
земель» передбачено, що до повноважень
центрального органу виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі, належать
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель у
частині:

- додержання органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
юридичними та фізичними особами вимог
земельного законодавства України та
встановленого порядку набуття і
реалізації права на землю;

- виконання вимог щодо використання
земельних ділянок за цільовим
призначенням;

- додержання вимог земельного
законодавства в процесі укладання
цивільно-правових угод, передачі у
власність, надання у користування, в
тому числі в оренду, вилучення (викупу)
земельних ділянок;

- ведення державного обліку і
реєстрації земель, достовірності
інформації про земельні ділянки та їх
використання;

- розміщення, проектування, будівництва
та введення в дію об'єктів, що негативно
впливають або можуть вплинути на стан
земель;

- виконання комплексу необхідних
заходів щодо захисту земель від ерозії,
селів, підтоплення, заболочування,
вторинного засолення, переосушення,
ущільнення, псування, забруднення,
засмічення відходами, заростання
бур'янами, чагарниками та дрібноліссям;

- дотримання строків своєчасного
повернення тимчасово зайнятих
земельних ділянок та обов'язкового
виконання заходів щодо приведення їх у
стан, придатний для використання за
призначенням;

- виконання умов зняття, збереження і
використання родючого шару ґрунту під
час проведення гірничодобувних,
геологорозвідувальних, будівельних та
інших робіт, пов'язаних з порушенням
ґрунтового покриву, своєчасного
проведення рекультивації порушених
земель в обсягах, передбачених
проектом рекультивації земель;

- дотримання правил, установленого
режиму експлуатації протиерозійних,
гідротехнічних споруд, збереження
захисних насаджень і межових знаків;

- додержання встановленого
законодавством порядку визначення та
відшкодування втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва;

- додержання строків розгляду заяв чи
клопотань щодо набуття і реалізації
прав на землю.

Суд зазначає, що вказаною статтею не
передбачено повноважень центрального
органу виконавчої влади, який
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі, в даному
випадку, Державної інспекції
сільського господарства у Полтавській
області, щодо проведення перевірки з
питань дотримання органом місцевого
самоврядування земельного
законодавства при прийнятті останнім
управлінського рішення.

Спірна перевірка була проведена з
питань дотримання Полтавською міською
радою земельного законодавства при
прийнятті рішення, відтак суд дійшов
висновку, що відповідач вказану
перевірку провів за відсутності на це
передбачених чинним законодавством
повноважень. Такі дії органу державної
влади порушують законні права та
інтереси позивача, тому суд визнає їх
протиправними.

Натомість суд зазначає, що згідно ст. 20
Закону України «Про прокуратуру», при
здійсненні прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів
прокурор має право, з - поміж іншого,
витребовувати від органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, військових частин,
державних підприємств, установ та
організацій рішення, розпорядження,
інструкції, накази та інші акти і
документи, одержувати інформацію про
стан законності і заходи щодо її
забезпечення, мати доступ до
відповідних інформаційних баз даних
державних органів.

З аналізу вказаної норми логічно
випливає, що прокуратура м. Полтави
могла самостійно провести оскаржувану
перевірку Полтавської міської ради,
маючи на те передбачені чинним
законодавством повноваження, при цьому
не направляючи на адресу відповідача
вимогу від 08.05.2014 №119-348/вих14 про
проведення перевірки.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправним Акту перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 19.05.2014, складеного
державним інспектором сільського
господарства в Полтавській області
Чепуренком Володимиром Миколайовичем,
за результатами перевірки дотримання
вимог земельного законодавства
Полтавською міською радою при
прийнятті рішення від 18.05.2012 «Про
затвердження Положення про розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності на
території міста Полтави», проведеної
шляхом опрацювання матеріалів;
визнання складеного державним
інспектором сільського господарства в
Полтавській області Чепуренком
Володимиром Миколайовичем Акту
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 19.05.2014 нечинним з
моменту його складання - з 19.05.2014, суд
зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
передбачено, що справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З аналізу частини 2 статті 2, пункту 1
частини 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
логічно випливає, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Суд вважає, що акти ревізій,
документальних перевірок, висновки
посадових осіб контролюючих органів,
викладені в актах перевірок, інші дії,
вчинені у процесі перевірки, не є
рішеннями суб'єкта владних повноважень
у розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки вони не
мають обов'язкового характеру.

Таким чином, акт перевірки не може бути
предметом оскарження в
адміністративному суді, позаяк такий
акт є лише носієм доказової інформації
та не містить волевиявлення суб'єкта
владних повноважень щодо виявлених
фактів правопорушень. Аналогічно
діяльність працівників контролюючого
органу з проведення перевірки суб'єкта
господарювання є лише службовою
діяльністю таких осіб на виконання
своїх посадових обов'язків зі збирання
доказової інформації щодо дотримання
суб'єктом перевірки вимог чинного
законодавства. Тобто, дії посадових
осіб контролюючого органу з проведення
перевірки, складання акту перевірки та
відображення у ньому посадовими
особами податкового органу певних
висновків, не створюють жодних
правових наслідків для суб'єкта
господарювання, не змінюють стану його
суб'єктивних права, за умови, що така
перевірка проведена законно та за
наявності відповідних на те
повноважень у контролюючого органу.

Крім того, суд вважає, що належним та
достатнім способом захисту порушеного
права позивача є визнання
протиправними дій щодо проведення
спірної перевірки, що і було зроблено
судом.

Таким чином, позовні вимоги в цій
частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В даному випадку позивач не довів у
повному обсязі обґрунтованості
позовних вимог та не надав доказів в
спростування вищевикладеного, а
відповідач, у свою чергу, не довів, що
він діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством України.

Таким чином, суд перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 94
Кодексу адміністративного
судочинства, якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог.

Крім того, враховуючи положення Закону
України «Про судовий збір» та
визначені ним розміри судового збору
за подання адміністративного позову
немайнового характеру, суд вважає
необхідним повернути Полтавській
міській раді надміру сплачений судовий
збір в сумі 146,16 грн.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного
інспектора сільського господарства в
Полтавській області Чепуренка
Володимира Володимировича щодо
проведення перевірки з питань
дотримання вимог земельного
законодавства Полтавською міською
радою при прийнятті рішення від 18.05.2012
"Про затвердження Положення про
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності на території міста Полтави".

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Полтавської міської ради
витрати зі сплати судового збору в сумі
24,36 грн.

Повернути Полтавській міській раді з
Державного бюджету України надміру
сплачений судовий збір в сумі 146,16 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 22
вересня 2014 року.

Суддя
С.С. Бойко