Справа № 2а-1614/12/2670
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2014 року 10:45 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1доДержавної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві проскасування податкового
повідомлення-рішення, -
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулася фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі -
позивач або ФОП ОСОБА_1) з позовом до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі міста Києва
Державної податкової служби (надалі -
відповідач або ДПІ у Голосіївському
районі м. Києва ДПС), в якому просить:
- скасувати податкове
повідомлення-рішення №000142 від 31.08.2011
року (з урахуванням листа ДПІ у
Голосіївському м. Києва від 19.10.2011 року,
- визнати протиправними дії
відповідача щодо проведення перевірки,
складання та оформлення акту
№79/1740-297006813 від 09.08.2011 року про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки та
податкового повідомлення-рішення.
Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
31.05.2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.01.2013 року,
позов задоволено частково, визнано
протиправним і скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Голосіївському
м. Києва №000142 від 31.08.2011 року (з
урахуванням листа Державної
податкової інспекції у Голосіївському
31.08.2011 року); у задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 25.06.2014 року касаційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Голосіївському районі м. Києва
Державної податкової служби
задоволено частково, постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 31.05.2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.01.2013 року
у справі №2а-1614/12/2670 скасовано в частині
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
31.08.2011 року №000142 (з урахуванням листа
частині справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції. В
решті постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
31.05.2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31.01.2013 року у справі №2а-1614/12/2670
З огляду на вищевикладене, ухвалою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 11.07.2014 року справу
№2а-1614/12/2670 в частині визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
31.08.2011 року №000142 (з урахуванням листа
свого провадження суддею Скочок Т.О. та
призначено справу до судового розгляду
у судовому засіданні на 28.07.2014 року.
У судовому засіданні 28.07.2014 року
неналежного відповідача «Державна
податкова інспекція у Голосіївському
районі міста Києва Державної
податкової служби» замінено на
належного - «Державна податкова
інспекція у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Разом з тим, у зв'язку із необхідністю
допиту свідків судовий розгляд справи
відкладено до 11.09.2014 року.
У судове засідання 11.09.2014 року з'явилися
представники сторін.
Представники позивача позов в
розглядуваній частині підтримали у
повному обсязі та просили суд
задовольнити його з підстав,
викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував,
зазначивши, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення винесено у межах
та на підставі повноважень
контролюючого органу у зв'язку з
виявленими під час перевірки
порушеннями податкового законодавства
Крім того, у вказаному судовому
засіданні допитано свідків - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, - які повідомили суду про
підстави виплати спірної суми коштів з
банківського рахунку ОСОБА_1 вказаним
фізичним особам та характер
правовідносин між позивачем та
Суд у судовому засіданні 11.09.2014 року за
згодою сторін на підставі положень ч. 4
ст. 122 Кодексу адміністративного
судочинства України (надалі - КАС
України), враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
ухвалив про перехід до розгляду справи
у порядку письмового провадження.
Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
отримавши пояснення свідків по суті
даної справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає про наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у Голосіївському районі м. Києва ДПС
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку дотримання вимог
чинного законодавства з питання
оподаткування громадянина - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 за
період з 01.04.2008 року по 02.08.2011 року, за
наслідком чого було складено акт
№79/1740-297006813 від 09.08.2011 (надалі - акт
За результатами вищезазначеної
перевірки встановлено порушення пп. 8.1.1
п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» №889-ІV від 22.05.2003
року, яке полягає в тому, що позивачем
було здійснено виплату доходу фізичним
особам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на суму 673 390,00
грн. без попереднього нарахування та
сплати податку до бюджету у розмірі 101
На підставі викладеного вище, ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва ДПС
повідомлення-рішення від 31.08.2011 року
№000142, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи найманих працівників за
основним платежем у розмірі 101 008,50 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
Водночас, листом від 19.10.2011 року
№1297/3/81/17/1/2 ДПІ у Голосіївському м.
Києва ДПС повідомила позивача про те,
що у зв'язку з технічною помилкою йому
було надіслано податкове
повідомлення-рішення №000142 від 31.08.2011
року, а дійсним слід вважати податкове
Скориставшись правом на
адміністративне оскарження
податкового повідомлення-рішення №000142
від 31.08.2011 року (згідно листа ДПІ у
Голосіївському м. Києва ДПС від 19.10.2011
року), листами Державної податкової
адміністрації у м. Києві від 18.11.2011 року
№1620/Н/25-214 та Державної податкової
служби України від 26.01.2012 року
№4042/Н/10-2315 залишено без змін
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, а скарги
позивача - без задоволення.
повідомлення-рішення №000142 від 31.08.2011
року (згідно листа ДПІ у Голосіївському
м. Києва ДПС від 19.10.2011 року №1297/3/81/17/1/2 -
необґрунтованим, а, відтак, таким, що
підлягає скасуванню, позивач звернувся
з позовом до суду.
Розглядаючи справу по суті, суд
виходить з наступного.
Як вбачається зі змісту акту перевірки,
підставою для винесення оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
слугував встановлений контролюючим
органом факт отримання гр. ОСОБА_3 та гр.
ОСОБА_2 у період з квітня 2008 року по
вересень 2008 року, відповідно до заяв на
видачу готівки, коштів у загальному
розмірі 673 390,00 грн., отриманих на
розрахунковий рахунок СПД-фізичної
особи ОСОБА_1 від юридичної фірми
«Магістр і партнери Сі.Ай.Ес» у зв'язку
з наданням консультацій з питань
комерційної діяльності та управління,
дослідження ринку та виявлення
суспільної думки, надання юридичних
послуг, на підставі чого зроблено
висновок про порушення позивачем
положень пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб».
Так, нормативно-правовим актом, який
станом на момент виникнення спірних
правовідносин визначав підстави та
порядок оподаткування доходів
фізичних осіб, є Закон України «Про
податок з доходів фізичних осіб» від
22.05.2003 року №889-ІV (надалі - Закон №889).
Відповідно до п. 1.15 статті 1 Закону №889,
податковий агент - це юридична особа (її
філія, відділення, інший відокремлений
підрозділ) або фізична особа чи
нерезидент або його представництво,
які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.
Податковим агентом, зокрема, є фізична
особа, що є суб'єктом підприємницької
діяльності чи здійснює незалежну
професійну діяльність, яка
використовує найману працю інших
фізичних осіб, щодо виплати заробітної
плати (інших виплат та винагород) таким
іншим фізичним особам.
В силу вимог пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону №889,
податковий агент, який нараховує
(виплачує) оподатковуваний дохід на
користь платника податку, утримує
податок від суми такого доходу за його
рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену у відповідних
пунктах статті 7 цього Закону.
Згідно пп. «а» п. 19.2 ст. 19 Закону №889,
особи, які відповідно до цього Закону
мають статус податкових агентів,
зобов'язані своєчасно та повністю
нараховувати, утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, який виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати та за її
Водночас, приписами п. 1.5 Інструкції про
порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземних валютах, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 12.11.2003 року №492
(надалі - Інструкція №492), передбачено,
що умови відкриття рахунку та
особливості його функціонування
передбачаються в договорі, що
укладається між банком і його клієнтом,
і не повинні суперечити вимогам цієї
При цьому, забороняється
використовувати поточні рахунки
фізичних осіб для проведення операцій,
пов'язаних із здійсненням
підприємницької діяльності (п. 7.7
Інструкції №492).
За поточними рахунками в національній
валюті фізичних осіб - резидентів
здійснюються всі види
розрахунково-касових операцій
відповідно до умов договору та вимог
законодавства України, які не пов'язані
із здійсненням підприємницької
діяльності (п. 7.8 Інструкції №492).
З огляду на викладене вище вбачається,
що цільове призначення коштів
визначається режимом рахунку.
Так, як вбачається з матеріалів справи,
поточний рахунок НОМЕР_2 у ВАТ «Банк
«Фінанси та кредит» було відкрито
26.07.2007 року як фізичною
особою-підприємцем. Згідно довідки
Банку «Фінанси та кредит» від 17.08.2011
року №267, фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 було закрито поточний рахунок
НОМЕР_2 та замість нього відкрито
та обслуговування банківського
рахунку фізичної особи в національній
валюті від 16.07.2007 року, ОСОБА_1 було
відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 у
Банку «Фінанси та кредит». Згідно
довідки Банку «Фінанси та кредит» від
17.08.2011 року №268, ОСОБА_1 було закрито
поточний рахунок НОМЕР_1 та замість
нього 26.11.2007 року відкрито НОМЕР_4.
З банківських виписок вбачається, що
кошти, які отримував позивач від
підприємницької діяльності на рахунок
фізичної особи-підприємця, він
перераховував на власний рахунок, який
не призначений за своїм режимом для
використання у підприємницькій
В свою чергу, із заяв на видачу готівки
вбачається, що гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2
отримували кошти саме з рахунку
фізичної особи ОСОБА_1 НОМЕР_4, а не з
рахунку фізичної особи-підприємця
НОМЕР_2, як зазначено в акті перевірки.
Крім того, на виконання ухвали Вищого
адміністративного суду України від
25.06.2014 року у даній справі, судом
допитано в якості свідків гр. ОСОБА_2 та
гр. ОСОБА_3, які повідомили суду про
підстави виплати спірної суми коштів з
банківського рахунку ОСОБА_1 вказаним
фізичним особам та характер
правовідносин між позивачем та
свідками, а саме: зазначили, що ніяких
договорів з позивачем не укладали, у
трудових відносинах з ним не
перебували. При цьому, свідки вказали,
що перебували у дружніх відносинах з
ОСОБА_1 та за його усними проханнями на
підставі довіреності отримували
грошові кошти з банківського рахунку
Враховуючи те, що свідки гр. ОСОБА_2 та
гр. ОСОБА_3 не перебували у договірних (у
тому числі трудових) правідносинах з
позивачем, а також отримання останніми
коштів з поточного рахунку фізичної
особи, який, у відповідності до
вищенаведених правових норм, не може
використовуватися для проведення
операцій, пов'язаних із здійсненням
підприємницької діяльності, а не з
рахунку фізичної особи-підприємця, суд
дійшов висновку, що позивач у даному
випадку не є податковим агентом у
розумінні приписів Закону №889, а,
відтак, не був зобов'язаний утримувати
податок в порядку пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8
Закону №889.
Отже, суд дійшов висновку про
необґрунтованість висновків ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва ДПС, на
підставі яких прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення, а тому
податкове повідомлення-рішення №000142
від 31.08.2011 року (згідно листа ДПІ у
Голосіївському м. Києва ДПС від 19.10.2011
є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
При цьому, суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги в
частині прийнятих ухвалою суду від
11.07.2014 року до провадження є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
1. Позов задовольнити.
2. Визнати протиправним та
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі міста Києва Державної
податкової служби №000142 від 31.08.2011 року
(згідно листа Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
міста Києва Державної податкової
служби від 19.10.2011 року №1297/3/81/17/1/2 -
Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Т.О. Скочок