Справа № 2а-1948/10
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/60439/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області на постанову Білопільського
районного суду Сумської області від 26
квітня 2010 року та ухвалу колегії суддів
з розгляду справ адміністративного
судочинства апеляційного суду
Сумської області від 27 липня 2012 року в
справі за позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області про зобов'язання підвищити
пенсію,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2010 року позивач звернулася в
суд з адміністративним позовом, в якому
зазначала, що відповідач в порушення
вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
протягом 2009 року не підвищував пенсію
на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком, внаслідок чого виникла
заборгованість, яку просила стягнути.

Постановою Білопільського районного
суду Сумської області від 26 квітня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
колегії суддів з розгляду справ
адміністративного судочинства
апеляційного суду Сумської області від
27 липня 2012 року, позов задоволено
частково: зобов'язано здійснити
перерахунок пенсії з підвищенням її на
30% мінімальної пенсії за віком з 01 січня
по 31 грудня 2009 року включно, виходячи з
розміру, встановленого частиною першою
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати з урахуванням проведених
виплат.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просив скасувати судові рішення в
частині задоволення позовних вимог з 01
січня по 25 лютого 2009 року та в цій
частині залишити їх без роз-гляду.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач має право на
підвищення пенсії на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і таке
підвищення протягом 2009 року не
проводилося.

Частково задовольняючи позов суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що права позивача щодо грошового
розміру державної соціальної
підтримки порушені та підлягають
поновленню в межах позовних вимог.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», яка
регулює питання державної соціальної
підтримки дітей війни, дітям війни до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни.

Відповідно до вимог статті 7 вказаного
Закону фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
надане право Кабінету Міністрів
України у 2009 році встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Кабінетом Міністрів України у 2009 році
таке право використано не було, а тому
вказані норми не підлягають
застосуванню під час визначення
розміру спірних виплат, у зв`язку з чим
їх виплату слід здійснювати виходячи з
розміру, встановленого статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» стосовно застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого частиною першої цієї
статті, тільки щодо визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про виникнення зазначених
прав позивача у 2009 році.

Відповідно до частини першої статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
Укра їни, в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задово ленні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Оскільки під час розгляду справи у суді
першої інстанції відповідач не заявляв
клопотання про застосування
процесуальних строків звернення до
суду, районний суд прийшов до
правильного висновку про задоволення
позовних вимог з 01 січня по 31 грудня 2009
року, тому посилання у касаційній
скарзі на застосування наслідків
пропуску строку звернення до суду є
неприйнятним.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування і ухвалення
нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області залишити без задоволення, а
постанову Білопільського районного
суду Сумської області від 26 квітня 2010
року та ухвалу колегії суддів з
розгляду справ адміністративного
судочинства апеляційного суду
Сумської області від 27 липня 2012 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/