Справа № 810/5210/14
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року місто Київ
№ 810/5210/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого - судді
Шевченко А.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Комплекс
Агромарс»доКагарлицького відділення
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
областіпровизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комплекс Агромарс»,
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Кагарлицького відділення
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що податкове
повідомлення-рішення від 12.05.2014 №
прийняте в супереч вимогам податкового
законодавства і підлягає скасування.
Позивач вказував, що підставою для
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення став Акт про
результати камеральної перевірки
податкової звітності з екологічного
податку, в якому вказано, що
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комплекс Агромарс»
несвоєчасно сплачено екологічний
податок, чим порушено пункт 57.1 статті 57
Податкового кодексу України, внаслідок
чого податковим органом застосовано
штрафні санкції в сумі 9958, 20 гривень.

В призначений день та час у судове
засідання сторони не з'явилися.
Представник позивача надав суду
клопотання про розгляд справи без його
участі. Представник відповідача
надіслав суду клопотання про зупинення
провадження у справі у зв'язку з
необхідністю надання додаткового часу
для забезпечення виконання вимог
ухвали суду.

Відповідно до частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і
вирішення даної справи відсутня
потреба у заслуховуванні свідків чи
експертів, також немає інших перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, зазначених у статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, тому суд ухвалою від 10.09.2014
вирішив подальший розгляд справи
проводити в порядку письмового
провадження. Ухвалою від 10.09.2014 у
задоволенні клопотання про зупинення
провадження у справі було відмовлено.

Розглянувши подані документи, судом
встановлено наступне.

Кагарлицьким відділенням Миронівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з екологічного
податку за 2013 рік Товариства з
обмеженою відповідальністю «Комплекс
Агромарс».

За результатами вказаної перевірки
складено Акт перевірки від 12.05.2014 №
130/15-01/30160757, яки встановлено порушення
ТОВ «Комплекс Агромарс» пункту 57.1
статті 57, пункту 250.2 статі 250
Податкового кодексу України, а саме
несвоєчасно сплачено екологічний
податок в розмірі 9958, 20 гривень із
затримкою 1 календарний день.

На підставі Акта перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 12.05.2014 №
за платежем: надходження від викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря у розмірі 9958, 2 гривень та штраф
у розмірі 10 % у сумі 995, 82 гривень.

Позивач, не погодившись з вищевказаним
податковим повідомленням-рішенням,
звернувся до суду з даним позовом, в
якому просив суд визнати його
протиправним та скасувати.

Надаючи правової оцінки відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступних положень законодавчих актів.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України -
податкове зобов'язання це сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством.

Згідно підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті
16 Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим же Кодексом та
законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31
Податкового кодексу України строком
сплати податку та збору визнається
період, що розпочинається з моменту
виникнення податкового обов'язку
платника податку із сплати конкретного
виду податку і завершується останнім
днем строку, протягом якого такий
податок чи збір повинен бути сплачений
у порядку, визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового
обов'язку платника податків, у тому
числі податкового агента, визначається
календарною датою.

Згідно пункту 33.1 статті 33 Податкового
кодексу України, податковим періодом
визнається встановлений цим Кодексом
період часу, з урахуванням якого
відбувається обчислення та сплата
окремих видів податків та зборів.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36,
пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу
України, податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи. Виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Розділом VIII Податкового кодексу
України визначено в тому числі порядок
і строки сплати екологічного податку.

Так, відповідно до пункті 250.1 та 250.2
статті 250 Податкового кодексу України
базовий податковий (звітний) період
дорівнює календарному кварталу.

Платники податку, крім тих, які
визначені пунктом 240.2 статті 240 цього
Кодексу, та податкові агенти складають
податкові декларації за формою,
встановленою у порядку, передбаченому
статтею 46 цього Кодексу, подають їх
протягом 40 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) кварталу, до
контролюючих органів та сплачують
податок протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації,
за винятком податкових агентів,
визначених підпунктом 241.2.2 пункту 241.2
статті 241 цього Кодексу, які сплачують
податок до або в день подання митної
декларації: за викиди в атмосферне
повітря забруднюючих речовин
стаціонарними джерелами забруднення,
скиди забруднюючих речовин у водні
об'єкти, розміщення протягом звітного
кварталу відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи на
об'єктах - за місцем розміщення
стаціонарних джерел, спеціально
відведених для цього місць чи об'єктів.

Тобто, граничним терміном сплати
екологічного податку за IV квартал 2012
року є 20.02.2013. З наданих суду доказів,
вбачається, що позивач подав
декларацію екологічного податку 29.01.2013,
а платіжним дорученням від 19.02.2013
сплатив суму грошового зобов'язання у
розмірі 9 995, 54 гривень з призначенням
платежу - оплата за 4 квартал 2012 року.

Згідно пунктом 172.5 статті 172
Податкового кодексу України - сума
податку визначається самостійно та
сплачується платником податків через
банківські установи.

Згідно пунктом 1.21 та пунктом 1.22 статті 1
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні» № 2346-III від
05.04.2001:

- операційний день - частина робочого
дня банку або іншої установи - учасника
платіжної системи, протягом якої
приймаються від клієнтів документи на
переказ і документи на відкликання та
можна, за наявності технічної
можливості, здійснити їх обробку,
передачу та виконання. Тривалість
операційного дня встановлюється
банком або іншою установою - учасником
платіжної системи самостійно та
закріплюється в їх внутрішніх
нормативних актах;

- операційний час - частина
операційного дня банку або іншої
установи - учасника платіжної системи,
протягом якої приймаються документи на
переказ і документи на відкликання, що
мають бути оброблені, передані та
виконані цим банком протягом цього ж
робочого дня. Тривалість операційного
часу встановлюється банком або іншою
установою - учасником платіжної
системи самостійно та закріплюється в
їх внутрішніх нормативних актах.

Відповідно до пункту 1.29 частини першої
статті 1 Закону України «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні»
платіжна система - платіжна
організація, члени платіжної системи
та сукупність відносин, що виникають
між ними при проведенні переказу
коштів. Проведення переказу коштів є
обов'язковою функцією, що має
виконувати платіжна система.

Пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» - при використанні
розрахункового документа ініціювання
переказу вважається завершеним з
моменту прийняття банком платника
розрахункового документа на виконання.
Банки мають забезпечувати фіксування
дати прийняття розрахункового
документа на виконання.

Згідно з пунктом 129 статті 129
Податкового кодексу України - за
порушення строку зарахування податків
до бюджетів або державних цільових
фондів, установлених Законом України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні», з вини банку такий
банк сплачує пеню за кожний день
прострочення, включаючи день сплати, та
штрафні санкції у розмірах,
встановлених цим Кодексом, а також несе
іншу відповідальність, встановлену цим
Кодексом, за порушення порядку
своєчасного та повного внесення
податків, зборів (обов'язкових
платежів) до бюджету або державного
цільового фонду. При цьому платник
податків звільняється від
відповідальності за несвоєчасне або
перерахування не в повному обсязі
таких податків, зборів та інших
платежів до бюджетів та державних
цільових фондів, включаючи нараховану
пеню або штрафні санкції.

Пунктом 129.7 статті 129 Податкового
кодексу України встановлено, що не
вважається порушенням строку
перерахування податків, зборів
(обов'язкових платежів) з вини банку
порушення, вчинене внаслідок
регулювання Національним банком
України економічних нормативів такого
банку, що призводить до нестачі
вільного залишку коштів на такому
кореспондентському рахунку.

Якщо у майбутньому банк або його
правонаступники відновлюють
платоспроможність, відлік строку
зарахування податків, зборів та інших
платежів розпочинається з моменту
такого відновлення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивачем виконані свої зобов'язання
щодо сплати екологічного податку
(надходження від викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами забруднення),
оскільки датою сплати податку є дата
подання до установи банку платіжного
доручення та її реєстрація, а саме
19.02.2013 № .

Тобто, кошти до відповідного бюджету не
перераховані не з вини позивача, тому
притягнення позивача до
відповідальності у вигляді оплати
штрафу є безпідставним.

Відповідно до положень пунктів 41.1, 41.5
статті 41 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби є
контролюючими органами щодо податків,
які справляються до бюджетів та
державних цільових фондів, а також
стосовно законодавства, контроль за
дотриманням якого покладається на
органи державної податкової служби.
Органи державної податкової служби,
які уповноважені здійснювати заходи
щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень є органами стягнення.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім розгляду
справ про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкту владних
повноважень.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен
надати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, не надав
суду жодних доказів та пояснень, які
спростовували б твердження позивача, а
відтак, не довів правомірності
винесення відповідного рішення.

Суд, всебічно та об'єктивно дослідивши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159 - 163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 12.05.2014 №
.

3. Стягнути на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Комплекс
Агромарс» () понесені
ним судові витрати в розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Шевченко А.В.