Справа № 753/12788/14-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Коренюк А.М.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Бужак Н.П., Бєлової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м.Києва на
постанову Дарницького районного суду
м.Києва від 28 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м.Києва про
зобов»язання провести перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до
Дарницького районного суду м.Києва з
позовом до Управління пенсійного фонду
України в Дарницькому районі м.Києва
(далі - Відповідач) про зобов»язання
здійснити нарахування пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
захворювання, із заробітку,
одержавного ним в зоні відчуження за
періоди з 23.05.1986 року по 25.05.1986 року, з
31.05.1986 року по 04.06.1986 року, з 12.06.1986 року
по 14.06.1986 року та виплату з урахуванням
проведених виплат на підставі довідки
від 23.05.2013 року № 15, виданої ТОВ «Дарол»
про заробітну плату працівників за
роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках,
затвердженої Наказом Міністрества
соціальної політики України від 12.10.2012
року №644.

Постановою Дарницького районного суду
м.Києва від 28 липня 2014 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати
та прийняти нове, яким в задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції прийняте
в порядку скороченого провадження.

Відповідно ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі, зокрема, подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 частини
першої статті 183-2.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що рішення суду першої інстанції
прийнято у порядку скороченого
провадження, колегія суддів вважає за
можливе проводити апеляційний розгляд
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно п.3 ч.1 ст.197 КАС
України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
Позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, що підтверджується копією
посвідчення Серії НОМЕР_1 від 02.04.2013
року.

Згідно копії довідки до акта огляду
МСЕК Серії 10 ААА №800789 та вкладки до неї
Позивачу з 11.03.2013 року встановлено 2
групу інвалідності, захворювання
пов»язане з роботами по ліквідації
наслідків на ЧАЕС довічно.

Позивач отримує державну та додаткову
пенсію відповідно положень ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та постанови Кабінету
Міністрів України №1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Під час проведення розрахунку суми
пенсії Позивача пенсійним органом не
враховано період його роботи в зоні
ліквідації аварії на ЧАЕС, а саме: з
23.05.1986 року по 25.05.1986 року, з 31.05.1986 року
по 04.06.1986 року, з 12.06.1986 року по 14.06.1986
року.

Так, листом від 10.04.2014 року №174/Ш-147
Відповідач відмовив Позивачу у
проведенні перерахунку пенсії,
посилаючись на відсутність документів
за відповідною формою, які є підставою
для проведення вказаного перерахунку.

Згідно п.1 ч.1 ст.9 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон) особами, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
зокрема, є учасники ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
- громадяни, які брали безпосередню
участь у ліквідації аварії та її
наслідків.

Відповідно положень ст.10 Закону
учасниками ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
вважаються громадяни, які
безпосередньо брали участь у будь-яких
роботах, пов'язаних з усуненням самої
аварії, її наслідків у зоні відчуження
у 1986-1987 роках незалежно від кількості
робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30
календарних днів, у тому числі
проведенні евакуації людей і майна з
цієї зони, а також тимчасово направлені
або відряджені у зазначені строки для
виконання робіт у зоні відчуження,
включаючи військовослужбовців *,
працівники державних, громадських,
інших підприємств, установ і
організацій незалежно від їх відомчої
підпорядкованості, а також ті, хто
працював не менше 14 календарних днів у
1986 році на діючих пунктах санітарної
обробки населення і дезактивації
техніки або їх будівництві. Перелік цих
пунктів визначається Кабінетом
Міністрів України.

Частиною 1 статті 54 Закону
визначено, що пенсії по інвалідності,
що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи можуть
призначатися за бажанням громадянина
із заробітку, одержаного за роботу в
зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків, який
визначається згідно з законодавством.

Пунктом 1 Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210
(далі - Порядок), визначено, що цей
Порядок визначає механізм
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
до статей 54 і 57 Закону України «Про
статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Пенсії за
бажанням осіб можуть призначатися
виходячи із заробітної плати,

одержаної за роботу в зоні відчуження в
1986-1990 роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків.

Згідно положень п.3 Порядку у разі
коли особа пропрацювала у зоні
відчуження менше календарного місяця
у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія
може обчислюватися виходячи із
заробітної плати, одержаної за роботу
у зоні відчуження, за весь фактично

відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років, без додавання суми
заробітної плати за період роботи за
межами зони відчуження. У такому разі
заробітна плата за весь фактично
відпрацьований час ділиться на число
відпрацьованих днів, а одержана сума
множиться на 25,4. Якщо дні роботи
припали на вихідні і святкові дні,
розрахунок заробітної плати
проводиться у такому ж порядку, як і за
роботу у робочі дні,

а доплата за вихідні і святкові дні,
нарахована за фактично
відпрацьований час, з урахуванням
установленої кратності додається до
суми обчисленої заробітної плати.

Відповідно ч.ч.1, 4 ст.15 Закону
підставами для визначення статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС є період роботи
(служби) у зоні відчуження, що
підтверджено відповідними
документами.

Видача довідок про період роботи
(служби) по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами), а про період
проживання на територіях
радіоактивного забруднення, евакуацію,
відселення, самостійне переселення -
органами місцевого самоврядування.

Так, в матеріалах справи
міститься довідка від 23.05.2013 року №15,
видана ТОВ «Дарол» на ім"я Позивача про
заробітну плату працівників за роботу
в зоні відчуження в 1986-1990 роках, за
формою, затвердженою наказом
Міністерства соціальної політики
України від 12.10.2012 року №644.

Із змісту вказаної довідки
вбачається, що Позивач дійсно працював
в зоні відчуження (с.Разсоха) у періоди
з 23.05.1986 року по 25.05.1986 року, з 31.05.1986 року
по 04.06.1986 року та з 12.06.1986 року по 14.06.1986
року на посаді міханіка з відповідною
тарифною ставкою й розміром заробітною
плати.

Згідно листа Міністерства
соціального захисту населення України
від 27.02.1996 року №01-3/244-013-2 довідка про
заробіток за роботу в зоні відчуження
повинна бути заповнена по всіх
реквізитах, мати штамп і печатку
підприємства (організації), дату видачі
довідки. В довідці повинно бути
зазначено дату, коли проведено
нарахування підвищеної оплати праці.

Оплата праці громадянам, які
тимчасово переведені і відряджені на
роботу по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС в зоні відчуження, провадиться
в розрахунку встановленого 6-ти
годинного робочого дня (36-ти годинного
робочого тижня) з урахуванням
кратності.

Для оплати в зоні відчуження береться
годинна тарифна ставка (оклад), яка
розраховується шляхом поділу місячної
тарифної ставки (окладу), встановленої
за основним місцем роботи (без доплати
і надбавок) на місячну норму робочого
часу за відповідний місяць роботи в
зоні відчуження.

Таким чином, колегія суддів
дійшла висновку про відповідність
наданої Позивачем пенсійному органу
довідки від 23.05.2013 року №15 формі,
затвердженій наказом Міністерства
соціальної політики України від 12.10.2012
року №644.

Апелянт в обґрунтування свої
апеляційної скарги посилається на
матеріали зустрічної перевірки
достовірності видачі Позивачу довідки
Ф-122 та наявності первинних документів,
які стверджують періоди роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
Позивача, зазначаючи при цьому про
невідповідність поданої Позивачем
довідки вимогам Закону та Порядку та
вказує, що згідно наказу №127 від 04.06.1986
року Позивач направлявся в с.Старі
Соколи (яке відноситься до зони
особливого контролю, а не до зони
відчуження) для проведення виробництва
електромонтажних робіт та будівництво
пункту дезактивації терміном на 9 днів
з 09.06.1986 року по 18.06.1986 року.

Крім того, апелянт зазначає про те, що в
посвідченні про відрядження №317 від
22.05.1986 року Позивач командирований в
с.Старі Соколи терміном на 3 дні з 23.05.1986
року по 25.05.1986 року на підставі наказу
№111 від 22.05.1986 року.

Однак, жодних письмових доказів у
підтвердження існування вказаних
обставин Відповідачем не надано.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про обґрунтованість та
законність рішення суду першої
інстанції про задоволення заявлених
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Згідно ч.10 ст.183-2 КАС України у разі
оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.183-2, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м.Києва залишити без
задоволення, а постанову Дарницького
районного суду м.Києва від 28 липня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Бужак Н.П.

Бєлова Л.В.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Бужак Н.П.