Справа № 804/9650/14
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
03 вересня 2014 р. Справа № 804/9650/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Серьогіної О.В.
при секретарі судового
засіданняБурцевої Я.Е. за участю
представника позивача
Стригунової Г.І. представника
відповідача Карпової Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «РИФ» до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «РИФ» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
просить визнати протиправним та
повідомлення-рішення від 08.07.2014 року №
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, яким на підставі акту
перевірки № 815/04-81-22-01/20207364 від 27.06.2014
року збільшено позивачу суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
штрафними (фінансовими санкціями) 4541,82
Позовні вимоги обґрунтовані з
посиланням на ст. ст. 44, 185, 188, 198
Податкового кодексу України
порушенням відповідачем вимог чинного
законодавства при винесенні
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.
При цьому позивач зазначає, що
відповідачем при складанні акту
перевірки використовувався акт
перевірки про неможливість проведення
зустрічної звірки з ТОВ «Крістенс». До
перевірки позивачем були надані всі
необхідні документи. Право на
податковий кредит одного платника
податків не ставиться у залежність від
виконання податкового обов'язку іншим
платником податку, відповідно платник
ПДВ не може бути позбавлений права на
податковий кредит на підставі того, що
збоку іншого платника податку були
вчинені будь-які порушення податкового
законодавства. В акті перевірки не
наведено жодних документальних
доказів про неможливість здійснення
господарської діяльності контрагента
позивача. Контрагент позивача під час
здійснення господарських операцій мав
відповідну як цивільну так і податкову
правосуб'єктність: мав право бути
повноцінними учасниками господарських
відносин та виписувати податкові
У судове засідання з'явився
представник позивача та представник
Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримала, просила
суд задовольнити його з підстав,
викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти позову
заперечувала у зв'язку з його
В письмових запереченнях на позов
відповідач зазначив, що надані
позивачем видаткові накладні не мають
юридичної сили первинних документів, у
зв'язку з тим, що не підтверджують факт
здійснення господарських операцій.
Згідно баз даних на рівні ДПС України у
ТОВ «КРІСТЕНС» встановлено
відсутність трудових ресурсів,
транспорту, основних засобів для
здійснення основного виду діяльності.
Розглянувши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 08.07.2014 року
відповідачем було винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
грошового зобов'язання з податку на
санкції - 4541,82 грн.).
Як вбачається з матеріалів справи,
повідомлення-рішення було винесено на
підставі Акту від 27.06.2014 року №
815/04-81-22-01/20207364 «Про результати
проведення позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «РИФ» щодо
документального підтвердження
господарських взаємовідносин з
платником податку ТОВ «Крістенс» за
період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року.
У вказаному Акті зазначено, що
повідомлення від 18.06.2014 року № 269 та
копію наказу від 18.06.2014 року № 430
вручено 18.06.2014 року головного
бухгалтеру підприємства. При
проведенні перевірки використано
матеріал акту перевірки №
352/26-58-22-07-17/38222110 від 31.03.2014 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Крістенс» під час
здійснення господарських відносин з
контрагентами за січень 2014 року».
Перевіркою встановлено порушення ТОВ
ст. 44.1 ст. 44, ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1,
п.198.3, п.198.4, ст.198 Податкового кодексу
України , ст.. 1, п. 2 ст. 3, ст.. 4, п.6 ст. 8, п.1,
п. 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», пункту 2
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року № 88,
ст.. 55-1 Господарського кодексу України
не підтверджено реальність здійснення
господарських відносин між ТОВ
«Крістенс» - ТОВ «РИФ» за січень 2014
року, за наслідками чого ТОВ «РИФ»
завищено податковий кредит по
взаємовідносинам з ТОВ «Крістенс» на
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
Статтею 75 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755-VI встановлено, що
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
За змістом п. 78.1. ст. 78 документальна
позапланова перевірка здійснюється,
зокрема, за наявності такої обставини,
як те, що за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.
У відповідності зі ст. 79 Податкового
кодексу України документальна
невиїзна перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом. Документальна позапланова
невиїзна перевірка проводиться
посадовими особами органу державної
податкової служби виключно на підставі
рішення керівника органу державної
податкової служби, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки. Виконання умов цієї
статті надає посадовим особам органу
державної податкової служби право
розпочати проведення документальної
невиїзної перевірки.

Судом встановлено, що документальна
позапланова невиїзна перевірка
позивача була проведена на підставі
наказу № 430 від 18.06.2014 року. Наказ та
повідомлення № 269 від 18.06.2014 року були
отримані головним бухгалтером
підприємства 18.06.2014 року.

Як вбачається із змісту акту перевірки,
на підставі якого було винесено
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, підставою для
висновків про порушення позивачем
податкового законодавства та
відповідному донарахуванню податкових
зобов'язань по господарській операції
з ТОВ «Крістенс», зокрема, з'явилась
наявність акту, складеного іншим
податковим органами про неможливість
проведення зустрічної звірки з
вказаним контрагентом позивача.

Крім того, п. 73.5. статті 73 Податкового
кодексу України визначено, що з метою
отримання податкової інформації
органи державної податкової служби
мають право проводити зустрічні звірки
даних суб'єктів господарювання щодо
платника податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін.

У відповідності з п. 4, п. 6, Порядку
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2010 року N 1232,
орган державної податкової служби
(виконавець), який проводить зустрічну
звірку, складає довідку за наявності
інформації, для отримання якої
надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження. У разі
відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку. У разі
отримання від суб'єкта господарювання
інформації, визначеної у запиті, та її
документального підтвердження
(протягом одного місяця з дня, що настає
за днем надходження суб'єкту
господарювання запиту) орган державної
податкової служби проводить зустрічну
звірку. За результатами проведеної
зустрічної звірки складається довідка,
яка підписується суб'єктом
господарювання і посадовими особами
органу державної податкової служби та
особисто вручається суб'єкту
господарювання або його законному чи
уповноваженому представникові під
розписку або надсилається суб'єкту
господарювання за його адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом із
повідомленням про вручення. Матеріали
зустрічної звірки надсилаються до
органу державної податкової служби
(ініціатора).

Аналіз наведених правових норм вказує
на те, що зміст зустрічної звірки
полягає в співставленні даних
первинних бухгалтерських та інших
документів платника податків з даними
первинних бухгалтерських та інших
документів інших суб'єктів
господарювання, за наслідками якого
податковим органом складається
довідка про зустрічну звірку.

При цьому згаданим Порядком проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок складання довідки
або акту про неможливість проведення
зустрічної звірки не передбачено.

Водночас, пунктом 4.4. Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджених Наказом ДПА України від
22.04.2011 року № 236 визначено, що у разі
встановлення фактів, що не дають змогу
провести зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання
(додаток 3).

У зв'язку з викладеним, суд вважає за
необхідне зазначити, що пунктом 73.5 ст. 73
Податкового кодексу України визначено,
що зустрічні звірки проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, тобто Державній
податковій адміністрації України
право визначати порядок проведення
зустрічних звірок не надано.

Згідно з статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

У відповідності з п. 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

З наведених законодавчих положень
випливає, що окрім формальних вимог
щодо наявності у платника належним
чином оформлених податкових накладних,
визначальною умовою реалізації права
платника на податковий кредит є
реальність її здійснення в рамках
провадження господарської діяльності
платника.

Статтею 662 Цивільного кодексу України
визначено, що Продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (сертифікат якості тощо), що
стосуються товару та підлягають
переданню разом із товаром відповідно
до договору або актів цивільного
законодавства.

У відповідності зі ст. 268
Господарського кодексу України якість
товарів, що поставляються, повинна
відповідати стандартам, технічним
умовам, іншій технічній документації,
яка встановлює вимоги до їх якості, або
зразкам (еталонам), якщо сторони не
визначать у договорі більш високі
вимоги до якості товарів. Постачальник
повинен засвідчити якість товарів, що
поставляються, належним
товаросупровідним документом, який
надсилається разом з товаром, якщо інше
не передбачено в договорі.

Пунктами 11.5 - 11.7 Правил оформлення
документів на перевезення,
затверджених Наказом Міністерства
транспорту України від 14.10.1997 року № 363
встановлено, що товарно-транспортна
накладна - єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи. Товарно-транспортну
накладну на перевезення вантажів
автомобільним транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом). Після прийняття
вантажу згідно з товарно-транспортною
накладною водій (експедитор) підписує
всі її екземпляри. Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику. У тих випадках, коли в
товарно-транспортній накладній немає
можливості перерахувати всі
найменування вантажу, підготовленого
для перевезення, до такої накладної
Замовник додає документ довільної
форми з обов'язковим зазначенням
відомостей про вантаж (графи 1-10
товарно-транспортної накладної).У цих
випадках в товарно-транспортній
накладній зазначається, що до неї
додається як товарний розділ документ,
без якого товарно-транспортна накладна
вважається недійсною і не може
використовуватись для розрахунків із
Замовником.

Отже товарно-транспортна накладна є
обов'язковим документом, що
підтверджує фактичне переміщення
товару від вантажовідправника
вантажоодержувачу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 та ч. 4 ст. 11 КАС
України особливістю адміністративного
судочинства є наявність принципу
офіційного з'ясування всіх обставин у
справі.

Відповідно до вказаної норми суд
вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем в обґрунтування позовних
вимог надано суду Договір поставки № 112
від 01.11.2013 року укладений між ТОВ «РИФ»
(Покупець) та ТОВ «Крістенс»
(Постачальник), предметом якого є
поставка товару на умовах визначених
цим Договором. Асортимент, ціна та
кількість товару, що є предметом
поставки за цим Договором визначаються
у рахунках-фактурах та видаткових
накладних.

Відповідно до видаткових накладних
підприємством отримано товару в період
з 01.08.2011 року по 30.09.2011 року на суму 109003,68
грн. (в т.ч. ПДВ-18267,28 грн.).

Судом були досліджені
товарно-транспортні накладні, які були
надані позивачем із змісти яких
вбачається, що ТОВ «Крістенс» 10.01.2014
року, 14.01.2014 року, 24.01.2014 року
автомобілем КАМАЗ НОМЕР_1 (водій
ОСОБА_5.) було здійснено перевезення
товару за накладними № 1001-01 від 10.01.2014
року, № 1401-01 від 14.01.2014 року, № 2401-01 від
24.01.2014 року.

Відповідно до інформації центрального
серверу баз даних УДАІ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області за номерним
знаком НОМЕР_1 зареєстрований
автомобіль ГАЗ 31029, власником якого є
Дніпропетровська обласна
санітарно-епідеміологічна станція.

Також, зміст товарно-транспортних
накладних не відповідає Правилам
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 14.10.1997 року № 363,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.02.1998 року № 128/2568 (не
зазначено час прибуття (вибуття)
автомобіля для завантаження і
розвантаження, не надані дорожні листи,
не зазначено прізвищ посадових осіб
замовника, вантажовідправника та
вантажоодержувача, немає печаток
автопідприємства).

З огляду на викладене, оцінюючи докази,
що є в матеріалах справи у їх
сукупності, суд дійшов висновку про
непідтвердженність реального
здійснення господарських операцій ТОВ
«РИФ» з ТОВ «Крістенс» в січні 2014 року.

За таких обставин позовні вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. 158-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «РИФ» до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
залишити без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «РИФ» (50007, м. Кривий
Ріг, вул. Іллічівська, 75, ) судові витрати в сумі 1644,00 грн. на
користь Державного бюджету України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
08 вересня 2014 року

Суддя О.В.
Серьогіна