Справа № 807/2289/14
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2289/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Куля Т.Т.

за участю:

позивача: Державна податкова інспекція
у м. Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області,
представник - Дацків В.В.;

відповідача: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2, не з'явилася;

третя особа без самостійних вимог на
стороні позивача: Департамент міського
господарства Ужгородської міської
ради, представник - Зінич А.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, третя особа без самостійних
вимог на стороні позивача: Департамент
міського господарства Ужгородської
міської ради про стягнення податкового
боргу в сумі 9964,82 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у м.
Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області
(далі - позивач) звернулася до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (далі - відповідач) про
стягнення податкового боргу в сумі 9964,82
грн.

У судовому засіданні 09.09.2014 року, за
клопотанням позивача, надісланим до
суду 13.08.2014 року (а.с. 50), було залучено в
якості третьої особи без самостійних
вимог на стороні позивача - Департамент
міського господарства Ужгородської
міської ради (далі - третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача).

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов та просив
задовольнити позовні вимоги з підстав,
наведених у позовній заяві, мотивуючи
наступним. За відповідачем рахується
непогашена заборгованість в сумі 9964,82
грн. Відповідачем було подано до
позивача податкові декларації з
орендної плати за землю, а саме: за 2013
рік № від 20.02.2013 року та за 2014 рік
№ від 18.02.2014 року, а також
податкові декларації з податку на
додану вартість, а саме: за №909422969 від
21.02.2014 року, за № від 20.03.2014 року та
за № від 18.04.2014 року. Також,
позивачем 16.05.2013 року була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка дотримання відповідачем
вимог податкового законодавства та
21.03.2014 року була проведена камеральна
перевірка дотримання відповідачем
вимог податкового законодавства. На
підставі вище вказаних перевірок
позивачем були прийняті податкові
повідомлення-рішення, а саме: від 29.05.2013
року за № , яким відповідачеві
визначено зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб в розмірі 2257,62 грн.
та від 04.04.2014 року №, яким
відповідачеві визначено зобов'язання
по податку на додану вартість в сумі
170,00 грн. Відтак, за відповідачем
рахується непогашена заборгованість в
розмірі 9964,82 грн., яка виникла у
відповідності до самостійно поданих
відповідачем податкових декларацій та
згідно з прийнятими позивачем
податковими повідомленнями-рішеннями.

В судовому засіданні представник
третьої особи без самостійних вимог на
стороні позивача підтримав позов та
просив задовольнити позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
орендної плати за землю, з мотивів
викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явилася без поважних причин,
заперечення на позов не надала, хоча
була належним чином повідомлена про
дату, час та місце судового розгляду.
Суд вважає за можливе вирішити справу
на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та представника третьої особи
без самостійних вимог на стороні
позивача, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про те, що позовна заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 27.08.1993 року було
зареєстровано відповідача, як фізичну
особу-підприємця, відповідно до Витягу
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
(а.с.6).

За відповідачем рахується непогашена
заборгованість в розмірі 9964,82 грн. Дана
заборгованість виникла на підставі
наступного.

Відповідно до статті 16 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
платники податків зобов'язані вести в
установленому порядку облік доходів і
витрат, складати звітність, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом.

У відповідності до ст. 36 ПК
України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та (або)
сплатити суму податку та збору в
порядку та строки, визначені цим
Кодексом. Податковий обов'язок є
безумовним і першочерговим стосовно
інших неподаткових обов'язків платника
податків, крім випадків передбачених
законом.

Згідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України
платник податків самостійно обчислює
суму податкового та (або) грошового
зобов'язання та (або) пені, яку
зазначає у податковій декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та (або) пені
вважається узгодженою.

У відповідності до статті 269
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв) та землекористувачі.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК
України платники плати за землю (крім
фізичних осіб) самостійно обчислюють
суму податку щороку станом на 1 січня і
не пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій.

Згідно до п. 287.1 ст. 287 ПК України
власники землі та землекористувачі
сплачують плату за землю з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою.
Базовим податковим (звітним) періодом
для плати за землю є календарний рік.

У відповідності до п. 287.3 ст. 287 ПК
України податкове зобов'язання щодо
плати за землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Згідно до п. 288.1 ст. 288 ПК України
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки. Органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування, які укладають договори
оренди землі, повинні до 1 лютого
подавати контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни.

Відповідно до п. 288.2 ст. 288 ПК України
платником орендної плати є орендар
земельної ділянки.

У відповідності до п. 288.3 ст. 288 ПК
України об'єктом оподаткування є
земельна ділянка, надана в оренду.

Згідно до п. 288.4 ст. 288 ПК України розмір
та умови внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.

Таким чином, відповідачем було
самостійно подано до позивача
податкову декларацію з плати за землю
(земельний податок та (або) орендна
плата за земельні ділянки державної
або комунальної власності) за 2013 рік
№ від 20.02.2013 року (а.с. 7), у
відповідності до якої відповідач
визначив зобов'язання з орендної плати
за землю, а саме: за листопад 2013 року в
сумі 1117,86 грн. та за грудень 2013 року в
сумі 1117,86 грн.

Однак, відповідачем було тільки
часткового погашено самостійно
визначену ним в податковій декларації
за № від 20.02.2013 року
заборгованість з орендної плати за
землю за листопад 2013 року та за грудень
2013 року в сумі 88,31 грн.

У відповідності до п.п. 129.1.1 п. 129.1
ст. 129 ПК України після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня.

Відтак, заборгованість відповідача з
орендної плати за землю за листопад 2013
року та за грудень 2013 року складає 2345,28
грн., в тому числі пеня 197,87 грн.

Також, відповідачем було самостійно
подано до позивача податкову
декларацію з плати за землю (земельний
податок та (або) орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2014 рік
№ від 18.02.2014 року (а.с. 8-9), у
відповідності до якої відповідач
визначив зобов'язання з орендної плати
за землю, а саме: за січень 2014 року в
сумі 698,66 грн., за лютий 2014 року в сумі
698,66 грн., за березень 2014 року в сумі 698,66
грн., за квітень 2014 року в сумі 698,66 грн.
та за травень 2014 року в сумі 698,66 грн.

Однак, відповідачем не було
погашено самостійно визначену в
поданій податковій декларації за
№ від 18.02.2014 року заборгованість з
орендної плати за землю за
січень-травень 2014 року на загальну суму
3493,30 грн.

Разом з тим, відповідачем були
подані до позивача податкові
декларації з податку на додану
вартість, а саме: за №909422969 від 21.02.2014
року, у відповідності до якої
зобов'язувався сплатити 1000,00 грн. (а.с.
10-13), за № від 20.03.2014 року, у
відповідності до якої зобов'язувався
сплатити 157,00 грн. (а.с.14-17) та за №
від 18.04.2014 року, у відповідності до якої
зобов'язувався сплатити 717,00 грн. (а.с.
18-21).

Однак, відповідачем було тільки
частково погашено зобов'язання з
податку на додану вартість по
податковій декларації за №909422969 від
21.02.2014 року в сумі 295,00 грн.

Відтак, заборгованість
відповідача з податку на додану
вартість, у відповідності до
самостійно поданих податкових
декларацій складає 1652,73 грн., в тому
числі пеня 73,73 грн.

Згідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України
платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.11 ПК України не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Також, позивачем 16.05.2013 року була
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка дотримання
відповідачем вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року.
Результати даної перевірки
відображено в Акті від 16.05.2013 року за №
1725/17-02/НОМЕР_2 (а.с. 26).

На підставі вище вказаної перевірки
позивачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 29.05.2013 року за
№ , у відповідності з яким
відповідачеві визначено зобов'язання
по податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 2257,62 грн. (а.с. 25).

21.03.2014 року позивачем була проведена
камеральна перевірка даних,
задекларованих відповідачем у поданій
звітності з податку на додану вартість.
Результати даної перевірки
відображено в Акті від 21.03.2014 року за №
821//07-01-17-01 (а.с. 23-24).

На підставі вище вказаної перевірки
позивачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 04.04.2014 року
№, яким відповідачеві визначено
зобов'язання по податку на додану
вартість в сумі 170,00 грн. (а.с. 22).

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України
вказано, що у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення - рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. Процедура адміністративного
оскарження закінчується днем,
наступним за останнім днем строку,
передбаченого для подання скарги на
податкове повідомлення - рішення або
будь - яке інше рішення відповідного
контролюючого органу у разі, коли така
скарга не була подана у зазначений
строк. День закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження грошового
зобов'язання платника податків.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 у разі
коли пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Відповідачем не були оскаржені
податкові повідомлення - рішення від
29.05.2013 року за № та від 04.04.2014 року
за №, а тому сума грошового
зобов'язання вважається узгодженою.

Згідно до п.п. 14.1.175 статті 14 ПК
України податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

У відповідності до ст. 59 ПК
України позивачем відповідачу було
надіслано податкову вимогу від 13.09.2013
року за № 43-11 (а.с. 27).

Таким чином, виходячи з
наведеного вище, за відповідачем
рахується податковий борг по орендній
платі за землю в сумі 5838,58 грн., в тому
числі пеня 197,87 грн., заборгованість по
податку на додану вартість в сумі 1822,73
грн., в тому числі пеня в розмірі 73,73 грн.
та заборгованість по податку на доходи
фізичних осіб в сумі 2303,51 грн., в тому
числі пеня в сумі 45,89 грн., що
підтверджується Розрахунком
заборгованості (а.с. 5).

Однак, відповідачем не було
добровільно погашено заборгованість
на загальну суму 9964,82 грн., що
підтверджується Довідкою від 08.07.2014
року №5219/10/07-01-10 (а.с. 28).

За наведених обставин, позовні
вимоги підтверджені належними та
допустимими доказами і підлягають до
задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно ч.
4 ст. 94 КАС України з відповідача не
стягуються.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Державної податкової інспекції
у м. Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
третя особа без самостійних вимог на
стороні позивача: Департамент міського
господарства Ужгородської міської
ради - задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 88000, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) податковий борг в сумі
9964,82 (дев'ять тисяч дев'ятсот шістдесят
чотири гривні вісімдесят дві копійки)
грн.

3. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяО.М. Шешеня

Відповідно до статті 160 частини 3
КАС України 18 вересня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 22
вересня 2014 року.