Справа № 804/13000/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді:
за участю секретаря судового
засідання: Шабанова Д.В.
представника позивача:
представників відповідача:
Кравченко Л.С., Апушкіна А.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
адміністративну справу
за позовом Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
до Державного підприємства «Виробниче
об'єднання «Південний машинобудівний
завод імені О.М. Макарова»
адміністративно-господарських санкцій
Дніпропетровське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Державного
підприємства «Виробниче об'єднання
«Південний машинобудівний завод імені
О.М. Макарова», в якій просило стягнути
з відповідача на користь позивача
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативу щодо
працевлаштування інвалідів у сумі
2780392,00 грн., а також пеню за порушення
термінів сплати цих санкцій у сумі 834,12
В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначалося, що відповідач на
виконання вимог ст.20 Закону України від
21 березня 1991 року № 875-ХІІ «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» (далі - Закон № 875-ХІІ), як
юридична особа, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим ст.19 цього Закону, повинен
був сплатити позивачу
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньорічної заробітної плати на
цьому підприємстві за кожне робоче
місце, призначене для працевлаштування
інваліда і не зайняте ним, проте,
відповідач означені вимоги закону не
виконав, тому позивач просить стягнути
адміністративно-господарських санкцій
з нарахованою за їх несвоєчасну сплату
пенею в судовому порядку.
Представник позивача у судовому
засіданні повністю підтримав доводи та
вимоги позовної заяви та просив
задовольнити її у повному обсязі.
Відповідач пред'явлений позов не
визнав, подав на нього письмові
заперечення, в яких просив повністю
відмовити у його задоволенні,
посилаючись на те, що на ДП «Виробниче
об'єднання «Південний машинобудівний
завод імені О.М. Макарова» у 2013 році
було виділено 548 робочих місць для
працевлаштування інвалідів, хоча
згідно вимог ст.19 Закону України
№875-ХІІ та нормативу щодо
працевлаштування інвалідів на
підприємстві відповідача встановлено
норматив у розмірі 395 робочих місць для
цієї категорії осіб. Всього у 2013 році на
підприємстві було працевлаштовано 302
інваліда, про що відповідачем був
поданий звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
(Форма №10-ПІ). Крім того, відповідачем
було вжито всіх заходів щодо
інформування Ленінського районного
центру зайнятості населення
Дніпропетровської області про
наявність вакансій для інвалідів
шляхом подачі відповідних звітів. Крім
цього, відповідачем розміщувалися
відповідні письмові оголошення в
газеті. Однак не працевлаштовані
інваліди, які б претендували на
заміщення наявних вакансій, до ДП
«Виробниче об'єднання «Південний
машинобудівний завод імені О.М.
Макарова» не направлялися та не
зверталися, тому вини відповідача у
невиконанні нормативу, встановленого
ст.19 Закону України № 875-ХІІ, немає, а,
отже, адміністративно-господарські
санкції до нього не повинні
застосовуватися. З огляду на це, пеня
також не має бути нарахована.
Представники відповідача у судовому
засіданні підтримали доводи, викладені
у письмових запереченнях на позов, та
просили суд відмовити у задоволенні
адміністративного позову.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
надані сторонами докази, а також
проаналізувавши зміст норм
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини,
суд приходить до висновку, що
пред'явлений адміністративний позов
задоволенню не підлягає, зважаючи на
За змістом статті 19 Закону № 875-ХІІ для
підприємств, установ, організацій
встановлюється норматив робочих місць
для забезпечення працевлаштування
інвалідів. Зокрема означеною статтею
визначено, що для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.
Судом встановлено, що ДП «Виробниче
об'єднання «Південний машинобудівний
завод імені О.М. Макарова» на виконання
вимог означеної норми закону було
подано до Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів Звіт за
Формою № 10-ПІ про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
відповідно до якого середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу відповідача
фактично за 2013 рік складає 9863 особи, з
яких середньооблікова кількість
штатних працівників, яким відповідно
до чинного законодавства встановлена
інвалідність - 302, при цьому кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог ст.19
Закону № 875-ХІІ, протягом звітного
періоду має становити - 395 особи. Отже,
кількість незайнятих робочих місць,
призначених для забезпечення
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
згідно встановленого нормативу
складає 93 особи (а.с.4).
Зважаючи на приписи ст.19 Закону №
875-ХІІ, суд вважає, що відповідачем було
вірно визначено норматив робочих місць
для забезпечення працевлаштування
інвалідів, виходячи з
середньооблікової кількості штатних
працівників облікового складу ДП
«Виробниче об'єднання «Південний
машинобудівний завод імені О.М.
Макарова» за 2013 рік. Означене позивачем
також не заперечувалося.
Також у вказаному звіті значиться, що
фонд оплати праці штатних працівників
у 2013 році складає 294871,10 грн., а
середньорічна заробітна плата
штатного працівника за цей період
Частиною 3 статті 18 Закону № 875-ХІІ
встановлено, що підприємства, установи,
організації, фізичні особи, які
використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
Судом встановлено, що на виконання
вимог ч.3 ст.18 Закону № 875-ХІІ та наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України від 19 грудня 2005 року №
420 «Про затвердження форм звітності та
інструкцій щодо їх заповнення»
відповідачем щомісячно протягом 2013
року подавалися звіти за Формою № 3-ПН
про наявність вакансій до Ленінського
районного центру зайнятості
Дніпропетровської області, в кожному з
яких зазначалося про наявність вільних
робочих місць для працевлаштування
При цьому з листа Ленінського
районного центру зайнятості
Дніпропетровської області від 28.08.2014
року №01-1897 вбачається, що ДП «Виробниче
об'єднання «Південний машинобудівний
завод імені О.М. Макарова» брало
активну участь через своїх
представників у проведенні ярмарок
вакансій, у тому числі для осіб з
обмеженими фізичними можливостями, які
відбулися 20.02.2013 року, 18.03.2013 року, 22.04.2013
року, 15.08.2013 року, 09.09.2013 року, 25.11.2013 року.
Також з метою заповнення наявних
вакансій, створених для інвалідів,
відповідач протягом 2013 року розміщував
відповідні оголошення у друкованому
виданні «Робота і навчання. Трудові
резерви», при цьому в оголошеннях
безпосередньо зазначалося, що ДП
«Виробниче об'єднання «Південний
машинобудівний завод імені О.М.
Макарова» запрошує на роботу осіб, які
На підтвердження працевлаштування
інвалідів відповідачем наданий список
інвалідів, прийнятих на ДП «Виробниче
об'єднання «Південний машинобудівний
завод імені О.М. Макарова» у 2013 році та
підтвердження до виписки з наказів
(розпоряджень) про прийняття на роботу.
Таким чином, необґрунтованих відмов з
боку відповідача відносно
працевлаштування інвалідів не
Частиною першою статті 20 Закону №
875-ХІІ передбачено, що підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
Згідно частини 2 цієї статті порушення
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.
адміністративно-господарські санкції
за незайняті інвалідами робочі місця
не є податком, збором (обов'язковим
платежем), обов'язкова сплата яких
передбачена Конституцією України та
Податковим кодексом України, а є
заходом впливу на правопорушника у
сфері господарювання у зв'язку зі
скоєнням правопорушення.
Так, відповідно до частини першої
статті 218 ГК України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Частиною другою наведеної статті
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема, за
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито всіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.
Згідно ст.18 Закону № 875-ХІІ
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості, при цьому
підбір робочого місця здійснюється
переважно на підприємстві, де настала
інвалідність, з урахуванням побажань
інваліда, наявних у нього професійних
навичок і знань, а також рекомендацій
медико-соціальної експертизи.
Інвалідам, які не мають змоги працювати
на підприємствах, в установах,
організаціях, державна служба
зайнятості сприяє у працевлаштуванні з
умовою про виконання роботи вдома.
Статтею 18-1 цього Закону встановлено, що
інвалід, який не досяг пенсійного віку,
не працює, але бажає працювати, має
право бути зареєстрованим у державній
службі зайнятості як безробітний, при
цьому Державна служба зайнятості
здійснює пошук підходящої роботи
відповідно до рекомендацій МСЕК,
наявних у інваліда кваліфікації та
знань, з урахуванням його побажань.
З аналізу наведених норм випливає, що
обов'язок підприємства зі створення
робочих місць для інвалідів не
супроводжується його обов'язком
займатися пошуком інвалідів для
Як встановлено судом відповідачем було
створені робочі місця для
працевлаштування інвалідів згідно
законодавчого визначеного нормативу,
також ним щомісячно протягом
2013 року подавалися звіти Форми № 3-ПН до
відповідного районного центру
зайнятості населення про наявність у
ДП «Виробниче об'єднання «Південний
машинобудівний завод імені О.М.
Макарова» протягом 2013 року вакантних
робочих місць безпосередньо для
інвалідів та розміщувалися відповідні
оголошення в друкованому виданні, отже,
відповідачем було вжито всі необхідні
заходи, передбачені законодавством та
спрямовані на створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів та
недопущення правопорушення у сфері
У зв'язку із цим покладення на ДП
«Виробниче об'єднання «Південний
машинобудівний завод імені О.М.
Макарова» відповідальності за
ненаправлення уповноваженими органами
необхідної кількості інвалідів для їх
працевлаштування, відсутність у
населеному пункті за місцем
знаходження відповідача інвалідів, які
бажають працевлаштуватись, має
узгоджуватися з підставами,
передбаченими частиною другою статті
Така правова позиція зі спірного
питання висловлена Верховним Судом
України у постанові від 20 червня 2011
року у справі № 21-60а11, а також у
постанові від 26 червня 2012 року у справі
№ 21-105а12.
Зважаючи на те, що відповідачем було
доведено факт вжиття ним всіх
необхідних заходів, передбачених
законодавством та спрямованих на
створення робочих місць для
працевлаштування інвалідів та
недопущення правопорушення у сфері
господарювання, що в розумінні ст.218 ГК
виключає притягнення останнього до
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності, а
також враховуючи те, що
Дніпропетровське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів не
надало суду доказів безпідставної
«Виробниче об'єднання «Південний
машинобудівний завод імені О.М.
Макарова» у працевлаштуванні
інвалідів як за їх особистими
зверненнями, так і за направленнями
районного центру зайнятості, суд
адміністративно-господарські санкції
були застосовані до відповідача
неправомірно, а, отже, неправомірно
було нараховано і пеню за порушення
термінів їх сплати, тому позовні вимоги
про їх стягнення з ДП «Виробниче
об'єднання «Південний машинобудівний
завод імені О.М. Макарова» задоволенню
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
У задоволенні адміністративного
позову Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Державного підприємства
«Виробниче об'єднання «Південний
машинобудівний завод імені О.М.
Макарова» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені - відмовити у повному обсязі.
Повний текст постанови складено 23
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя О.М.
Турова