Справа № 823/2640/14
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
справа № 823/2640/14

м. Черкаси

18 год. 48 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

при секретарі судового засідання
Педані О.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до відділу державної
виконавчої служби Звенигородського
районного управління юстиції про
визнання дій протиправними та
скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський
окружний адміністративний суд з
вищезазначеним позовом, в якому
просить визнати протиправними дії
відділу державної виконавчої служби
Звенигородського районного управління
юстиції щодо винесення постанови ВП №
44386294 про відкриття виконавчого
провадження від 15.08.2014 та визнати
незаконною та скасувати постанову
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Звенигородського районного управління
юстиції Крикуна С.А. ВП № 44386294 про
відкриття виконавчого провадження від
15.08.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
вимога управління Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі
Черкаської області Ф-105 від 27.01.2012 на
суму 3151 грн. 70 коп. на підставі якої
15.08.2014 відкрито виконавче провадження
ВП № 44386294 взагалі не виносилась та
позивачу не направлялась. Окрім того,
сама вимога управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
Черкаської області № Ф-105 від 27.01.2012 є
неправомірною, оскільки ОСОБА_2 є
пенсіонером за віком та відповідно до
ч. 4 статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
страхування» звільнена від сплати
єдиного внеску. Таким чином, на думку
позивача, відділ державної виконавчої
служби Звенигородського районного
управління юстиції не мав жодних
підстав для відкриття виконавчого
провадження, а тому дії відповідача є
протиправними, а оскаржувана постанова
підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
позов просив задовольнити повністю з
підстав, викладених в позовній заяві та
додаткових поясненнях по справі.

Відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи, свого
представника в судове засідання не
направив, заперечення проти позову не
надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши подані документи
і матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що
згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом. Кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Відповідно до статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Спеціальним законом, що визначає умови
і порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, є Закон України «Про виконавче
провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (далі -
Закон № 606).

Статтею 8 Закону № 606 передбачено, що
сторонами у виконавчому провадженні є
стягувач і боржник.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 606
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону №606).

Згідно положень ч. 2 ст. 17 Закону № 606
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами,
і накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної
влади, якщо їх виконання за законом
покладено на державну виконавчу
службу;

9) рішення Європейського суду з прав
людини з урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Судом встановлено, що 15.08.2014 головним
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Звенигородського районного управління
юстиції Крикуном С.А. відкрито
виконавче провадження ВП № 44386294 щодо
примусового виконання виконавчого
документу - вимоги про сплату боргу №
Ф-105 управління Пенсійного фонду
України в Звенигородському Черкаської
області, яку видано 27.01.2012. Заява про
примусове виконання виконавчого
документу подана заявником 13.08.2014.

В копії вимоги про сплату боргу
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському Черкаської області №
Ф-105 від 27.01.2012, зазначено дату набрання
чинності - 14.08.2012 року, строк
пред'явлення виконавчого документу до
виконання - один рік з дня набрання нею
чинності, тобто до 14.08.2013 року.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 22 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: 1) посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; 2) інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для: 1) виконання
судових рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення; 2) виконання рішень
комісій по трудових спорах - з дня
видачі посвідчення на примусове
виконання рішення; 3) інших виконавчих
документів з наступного дня після
набрання ними юридичної сили, якщо інше
не передбачено законом.

Згідно статті 24 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у прийнятті до
провадження виконавчого документа,
строк пред'явлення для примусового
виконання якого закінчився, про що
виносить відповідну постанову.
Стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання. Суд розглядає таку
заяву в десятиденний строк, якщо інше
не передбачено законом. Для інших
виконавчих документів пропущений
строк поновленню не підлягає.

У п. 1 ч. 1 ст. 26 вказаного вище Закону
України вказано, що державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання.

Оскільки, станом на день надходження до
державного виконавця виконавчого
документу (13.08.2014) - вимоги про сплату
боргу управління Пенсійного фонду
України в Звенигородському Черкаської
області № Ф-105 від 27.01.2012, строк
пред'явлення його до виконання вже
закінчився, а отже у державного
виконавця не було підстав для
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 44386294.

Приймаючи до уваги вказані обставини,
суд приходить до висновку про визнання
протиправними дії відділу державної
виконавчої служби Звенигородського
районного управління юстиції щодо
винесення постанови ВП № 44386294 про
відкриття виконавчого провадження від
15.08.2014 та визнання незаконною та
скасування постанови головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Звенигородського районного управління
юстиції Крикуна С.А. ВП №44386294 про
відкриття виконавчого провадження від
15.08.2014.

Крім того, суд звертає увагу, що
заборгованість позивача згідно вимоги
про сплату боргу управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському Черкаської області №
Ф-105 від 27.01.2012, на підставі якої було
відкрито виконавче провадження ВП №
44386294 - становить в розмірі 3269 грн. 30 коп.,
натомість в оскаржуваній постанові від
15.08.2014 про відкриття виконавчого
провадження державним виконавцем
зазначена сума боргу 3151 грн. 70 коп., що
не узгоджується між собою. Однак
вказані обставини суд розцінює як
допущену державним виконавцем описку.

Посилання позивача на неправомірність
винесення вимоги управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському Черкаської області №
Ф-105 від 27.01.2012, суд не приймає до уваги,
оскільки оскарження даної вимоги не є
предметом розглядом даної
адміністративної справи.

Крім того, слід зазначити, що державний
виконавець не наділений правом давати
оцінку законності виконавчого
документа при відкритті виконавчого
провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Таким чином, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
дійшов висновку про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі.

Відповідно до положень ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України

Керуючись ст.ст. 14, 86, 94, 159-163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії відділу
державної виконавчої служби
Звенигородського районного управління
юстиції щодо винесення постанови ВП №
44386294 про відкриття виконавчого
провадження від 15.08.2014.

Визнати незаконною та скасувати
постанову головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Звенигородського
районного управління юстиції Крикуна
С.А. про відкриття виконавчого
провадження від 15.08.2014 ВП №44386294.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлений
17.09.2014.