Справа № 802/2864/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 вересня 2014 р.
Справа № 802/2864/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина
Олександровича,

за участі секретаря судового засідання
Яковенка Дмитра Олександровича,

представника позивача Олійника А.М.,

представників відповідача Воронцової
О.В., Супруненко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Вінниці

до: товариства з обмеженою
відповідальністю "Житлосервіс"

про: стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулось
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.Вінниці до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Житлосервіс" про
стягнення коштів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що Товариство зареєстроване
у відділенні виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Вінниці та є
платником страхових внесків.

В зв'язку з ліквідацією підприємства
без правонаступництва, на думку
позивача, необхідно провести
капіталізацію платежів для
продовження страхових виплат особам,
які отримали каліцтво на підприємстві.
Загальна сума таких виплат становить
93078 гривень 84 копійки.

Враховуючи викладене, відділення
виконавчої дирекції Фонду звернулося
до суду із позовом про стягнення
зазначених коштів з відповідача.

28 серпня 2014 року представник позивача
подав заяву, якою уточнив позовні
вимоги та просив стягнути з Товариства
заборгованість в розмірі 91881 гривню 13
копійок.

Суд з урахуванням положень статті 137
Кодексу адміністративного судочинства
України прийняв вказану заяву до
розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
посилаючись при цьому на обставини, що
наведені у адміністративному позові.

Представники відповідача проти позову
заперечували, посилаючись при цьому на
письмові заперечення, що наявні в
матеріалах справи. Окремо звернули
увагу на тому, що ліквідаційна
процедура завершилася, у підприємства
відсутні будь-які активи, що робить
неможливим виплату таких платежів.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши адміністративну
справу, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Житлосервіс"
зареєстроване у відділенні виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Вінниці та є
платником страхових внесків до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

В зв'язку із прийнятим рішенням від 05
лютого 2014 року щодо припинення
діяльності Товариства та несплатою
капіталізованих платежів в розмірі 91881
гривні 13 копійок позивач звернувся до
суду щодо їх стягнення.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд зважає на таке.

Правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві,
визначено Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (надалі - Закон №1105-XIV).

Основними принципами страхування від
нещасного випадку, зокрема, є:
своєчасне та повне відшкодування шкоди
страховиком; обов'язковість
страхування від нещасного випадку
осіб, які працюють на умовах трудового
договору (контракту) та інших
підставах, передбачених
законодавством про працю, а також
добровільність такого страхування для
осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності.

За приписами статті 46 Закону
фінансування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
здійснюється за рахунок: внесків
роботодавців; капіталізованих
платежів, що надійшли у випадках
ліквідації страхувальників у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України та інше.

Згідно зі статтею 110 Цивільного кодексу
України юридична особа може бути
ліквідована за рішенням її учасників
або органу юридичної особи,
уповноваженого на це установчими
документами, в тому числі у зв'язку із
закінченням строку, на який було
створено юридичну особу, досягненням
мети, для якої її створено, а також в
інших випадках, передбачених
установчими документами.

Відповідно до статті 112 ЦК України у
разі ліквідації платоспроможної
юридичної особи вимоги її кредиторів
задовольняються у першу чергу вимоги
щодо відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, та вимоги кредиторів,
забезпечені заставою чи іншим
способом.

Частиною другою статті 1205 ЦК України
передбачено, що у разі ліквідації
юридичної особи платежі, належні
потерпілому або особам, визначеним
статтею 1200 цього Кодексу, мають бути
капіталізовані для виплати їх
потерпілому або цим особам у порядку,
встановленому законом або іншим
нормативно-правовим актом.

Особливості капіталізації платежів
врегульовані Порядком капіталізації
платежів для задоволення вимог, що
виникли із зобов'язань
підприємства-банкрута перед
громадянами внаслідок заподіяння
шкоди їх життю і здоров'ю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06 травня 2000 року
№765 (надалі - Порядок).

Відповідно до частини 2 пункту 1 Порядку
капіталізація платежів здійснюється
щодо кожної особи з урахуванням
заборгованості за попередні роки та
необхідності виплати майбутніх
платежів.

Частиною 4 Порядку визначено, що до суми
платежів, що підлягають капіталізації,
включається заборгованість суб'єкта
підприємницької діяльності - банкрута
з виплат, пов'язаних з його
зобов'язаннями відшкодувати шкоду,
заподіяну життю і здоров'ю громадян, а
саме суми одноразової допомоги,
щомісячних виплат втраченого
заробітку, витрат по догляду за
потерпілим та виплат за листками
непрацездатності.

Виходячи із аналізу наведеного
Порядку, ним не визначено механізм
капіталізації платежів по
підприємствам, які знаходяться в
стадії ліквідації.

Разом з тим суд звертає увагу на
приписи статті 46 Закону 1105-XIV, якими
визначено систему фінансування та
джерела коштів Фонду. І хоч вказаний
Закон не регламентує механізм
капіталізації платежів при ліквідації
підприємства, однак чітко передбачає,
що фінансування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
здійснюється за рахунок, в тому числі
капіталізованих платежів, що надійшли
у випадках ліквідації страхувальників
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Відтак, капіталізація виплат майбутніх
періодів, пов'язаних з відшкодуванням
шкоди, заподіяної життю і здоров'ю
громадян, повинна проводитись також в
період ліквідаційної процедури
підприємства, оскільки саме після
відкриття ліквідаційної процедури
підприємницька діяльність
підприємства закінчується та строк
виконання всіх його грошових
зобов'язань вважається таким, що
настав.

Відповідно до пункту 3 вищевказаного
Порядку капіталізація платежів
нараховується за період, що
визначається як різниця між середньою
тривалістю життя для чоловіків і жінок
та їх віком на момент здійснення
капіталізації.

Позивачем при обрахунку розміру
капіталізованих платежів виходив із
даних середньої тривалості життя у 2013
році, що надані Держкомстатом України.
З урахуванням проведеного розрахунку
розмір капіталізованих платежів, який
слід стягнути з відповідача, становить
91881 гривню 13 копійок.

Відтак, зважаючи на обгрунтованість
адміністративного позову, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача
відповідають дійсним обставинам
справи, а тому позов підлягає
задоволенню.

При цьому суд критично оцінює
посилання представників відповідача
на положення статті 112 Цивільного
кодексу України як на підставу для
відмови у задоволенні
адміністративного позову, оскільки
наведеною нормою врегульовано
особливості задоволення вимог
кредиторів під час ліквідації
підприємства. Проте, вказана норма не
звільняє від сплати капіталізованих
платежів підприємства, що
ліквідуються. Також виключень щодо
несплати капіталізованих платежів не
передбачає і Закон та Порядок, що
свідчить про обгрунтованість вимог
позивача.

Окрему увагу суд звертає на ту
обставину, що представники відповідача
не заперечували проти того, що такі
платежі слід сплачувати у разі
ліквідації підприємства, однак
наполягали на відмові у задоволенні
позову з підстав відсутності активів у
підприємства в зв'язку із завершенням
дії ліквідаційної комісії.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають (стаття 94 КАС
України).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Житлосервіс" на
користь відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Вінниці
капіталізовані платежі в розмірі 91881
(дев'яносто одна тисяча вісімсот
вісімдесят одна) гривень 13 копійок.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Яремчук Костянтин
Олександрович