Справа № 823/150/14
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
справа № 823/150/14

м. Черкаси

11 год. 45 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.

за участю секретаря судового засідання
Цаплі І.Ю.,

позивача - Кочмара В.К., Передрія А.С. - за
довіреностями,

відповідача - ОСОБА_3 - особисто,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом Черкаського міського
центру зайнятості до ОСОБА_3 про
стягнення коштів, виплачених як
допомога по безробіттю,

встановив:

28 січня 2014 року до суду з позовною
заявою звернувся Черкаський міський
центр зайнятості, в якій просить
стягнути з ОСОБА_3 кошти, виплачені як
допомога по безробіттю в сумі 27 856 грн 18
коп.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідач - ОСОБА_3
перебував на обліку в центрі
зайнятості як безробітний з 30
листопада 2012 року по 24 листопада 2013
року, в період перебування на обліку
відповідач отримав допомогу по
безробіттю у розмірі 28781, 49 грн, але, як
встановлено при перевірці страхового
випадку та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення,
відповідач в період перебування на
обліку у центрі зайнятості, як
безробітний, був зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності.

Представники позивача у в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю та просили задовольнити
позов.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав у повному
обсязі, в задоволенні позову просив
відмовити, зазначивши, що
підприємницькою діяльністю фактично
не займався та прибутку від неї не
отримував. При цьому відповідач в
судовому засіданні не заперечував того
факту, що він був зареєстрований в
якості суб'єкта господарювання -
фізичною особою-підприємцем. В судове
засідання надав копію повідомлення про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця, в якому
зазначено, що 11 лютого 2014 року до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців
внесено запис № 3033203 про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

Дослідивши та оцінивши всі наявні у
справі докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що даний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 23 листопада 2012
року відповідач у справі звернувся до
Черкаського міського центру
зайнятості в пошуках роботи.

30 листопада 2012 року на підставі поданої
заяви відповідачу наданий статус
безробітного та призначено виплату
допомоги по безробіттю у відповідності
до пунктів 1,3,4 статті 22 та пункту 1
статті 23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та пункту 2.1. «Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності».

16 грудня 2013 року до позивача надійшла
інформація від державного реєстратора
про те, що ОСОБА_3 зареєстрований як
фізична особи-підприємець з 24 червня 1996
року. 17 грудня 2013 року на підставі даної
інформації Черкаським міським центром
зайнятості складено акт перевірки
достовірності даних безробітних,
розслідування страхових випадків № 172
(а.с.9), яким встановлено, що відповідач
під час реєстрації в Черкаському
міському центрі зайнятості приховав
той факт, що він зареєстрований як
фізична особа-підприємець.

Наказом Черкаського міського центру
зайнятості від 17 грудня 2013 року № НТ
131217 відповідачу припинено виплату
допомоги по безробіттю у зв'язку із
закінченням строку виплати відповідно
до підпункту 12 пункт 1 статті 31 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття».

За період перебування на обліку в
службі зайнятості з 30 листопада 2012 року
по 17 грудня 2013 року відповідачу
нараховано 28 781 грн 49 коп. допомоги по
безробіттю, проте кошти в сумі 925 грн 31
коп. нараховані, але утримані та не
відправлені до банку, в зв'язку з чим
сума, яка підлягає до стягнення,
становить 27 856 грн 18 коп.

Суд зазначає, що страхування громадян
на випадок безробіття є окремим видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування і
здійснюється на підставі Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" Фондом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України в
особі виконавчих дирекцій Фонду,
функції яких згідно статті 12 Закону
України виконують органи державної
служби зайнятості.

У відповідності до статті 1 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" об'єктом
страхування на випадок безробіття є
страховий випадок, із настанням якого у
застрахованої особи виникає право на
отримання матеріального забезпечення
на випадок безробіття та надання
соціальних послуг, передбачених
статтею 7 цього Закону.

На підставі статті 2 Закону України
«Про зайнятість населення"
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані в державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Згідно з підпунктом «б» ч. 3 ст. 1 Закону
України «Про зайнятість населення»
громадяни, які забезпечують себе
роботою самостійно, у тому числі
підприємці, належать до зайнятого
населення.

Актом перевірки достовірності даних
безробітних, розслідування страхових
випадків від 17 грудня 2013 року
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 перебуваючи на обліку в
Черкаському міському центрі
зайнятості як безробітний, отримував
допомогу по безробіттю та був
зареєстрований як фізична особа -
підприємець з 24 червня 1996 року.

Черкаським міським центром зайнятості
17 грудня 2013 року прийнято рішення, яке
оформлене наказом № 1185 про повернення
допомоги по безробіттю, відповідно до
якого відповідача зобов'язано
повернути грошові кошти в сумі 27 856 грн
18 коп. протягом 15 днів після отримання
копії даного наказу. Копію наказу № 1185
відповідач отримав 17 грудня 2013 року, що
підтверджується підписом відповідача
на наказі (а.с.10).

Згідно з Порядком розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерством праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України 13.02.2009 року №
60/62, Постановою правління Пенсійного
фонду України від 13.02.2009 року № 7-1,
зареєстрованого Міністерстві юстиції
України 12.03.2009 р. за № 232/16248 центри
зайнятості здійснюють обмін
інформацією з Державною податковою
адміністрацією України, Пенсійним
фондом України, державними
реєстраторами.

Відповідно до пунктів 6,7 вказаного
Порядку у разі встановлення центрами
зайнятості належності безробітної
особи до категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Згідно з пунктом 6.14. Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України 20.11.2000 року №307 якщо
під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, у тому
числі встановлені під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин. Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку.

Суд зазначає, що за приписами частини 3
статті 46 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» фізична особа
позбавляється статусу підприємця з
дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця.

У зв'язку із цим суд не приймає до уваги
заперечення відповідача проти позову
щодо нездійснення підприємницької
діяльності, оскільки відповідно
довідки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців убачається, що ОСОБА_3
зареєстрований фізичною
особою-підприємцем.

Згідно з абзацом 5 частини 1 статті 34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» Фонд
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття» має стягувати
відповідно до закону кошти Фонду,
виплачені особам, зареєстрованим як
безробітні, у вигляді матеріального
забезпечення на випадок безробіття та
витрачені на надання соціальних послуг
безробітним у разі встановлення факту
їх отримання на підставі недостовірних
відомостей, поданих особою.

Указом Президента України від 16.01.2013р.
№ 19/2013 затверджено Положення про
Державну службу зайнятості України,
відповідно до пункту 1 якого Державна
служба зайнятості України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра соціальної
політики України і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції.

Відповідно до підпунктів 7, 8 пункту 6
вказаного Положення Державна служба
зайнятості для виконання покладених на
неї завдань має право проводити в
установленому порядку перевірку
цільового використання коштів Фонду,
які спрямовуються на надання
соціальних послуг, виплату
матеріального забезпечення; стягувати
відповідно до закону кошти Фонду,
виплачені особам, зареєстрованим як
безробітні, у вигляді матеріального
забезпечення на випадок безробіття та
витрачені на надання соціальних послуг
безробітним у разі встановлення факту
їх отримання на підставі недостовірних
відомостей, поданих особою, а також
несплачені у добровільному порядку.

Згідно з пунктом 7 вказаного положення
служба здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, містах,
районах у містах.

Таким чином, законодавчо територіальні
органи Державної служби зайнятості
наділені повноваженнями щодо контролю
за використанням коштів Фонду та їх
стягненням з безробітних у разі їх
отримання на підставі недостовірних
відомостей.

На підставі викладеного суд вважає
законною та обґрунтованою вимогу
позивача про стягнення з відповідача
незаконно отриманих коштів, виплачених
як допомога по безробіттю.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 159, 162, 163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Черкаського
міського центру зайнятості кошти,
виплачені як допомога по безробіттю, в
розмірі 27 856 ( двадцять сім тисяч
вісімсот п'ятдесят шість) гривень 18
копійок.

Постанова набирає законної сили
відповідно до вимог статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд у строки та
порядку, передбачені статтями 185-187
цього Кодексу.

Суддя
В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлений 20
лютого 2014 року