Справа № 826/2970/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2970/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Межевича М.В., Старової Н.Е.

за участю
секретаря Тищенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційні скарги ОСОБА_2 та Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 травня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Начальника інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області, Гловного
державного інспектора Інспекційного
відділу № 4 Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області Погребняка Богдана
Михайловича, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, Прокурора Київської
області про визнання дії
проитправними, зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернулась до суду з
позовом до Начальника інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області, Гловного
державного інспектора Інспекційного
відділу № 4 Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області Погребняка Богдана
Михайловича, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, Прокурора Київської
області, в яком з урахуванням уточнених
позовних вимог просить суд:

1. визнати протиправними дії та
бездіяльність головного державного
інспектора Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області Погребняка Б.М. щодо
невиконання своїх посадових
обов'язків, неналежного розгляду
неодноразових заяв ОСОБА_2 та заяв її
представника, скарг та адвокатського
запиту стосовно проведення перевірки
щодо дотримання ОСОБА_4 будівельних
норм та правил, усунення порушень,
поновлення прав і законних інтересів
ОСОБА_2;

2. визнати протиправними дії та
бездіяльність начальника Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області щодо невиконання
посадових обов'язків як керівника
Інспекції, неналежного розгляду
неодноразових заяв ОСОБА_2 та її
представника, скарг та адвокатського
запиту, стосовно проведення перевірки
дотримання ОСОБА_4 будівельних норм та
правил, усунення порушень, поновлення
прав і законних інтересів ОСОБА_2,
невжиття заходів контролю та
реагування на її скарги щодо
неправомірних дій (бездіяльності)
працівників Інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
у Київській області;

3. зобов'язати головного державного
інспектора Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області Погребняка Б.М. та
начальника цієї Інспекції належним
чином розглянути по суті заяви ОСОБА_2
та її представника, скаргу і
адвокатський запит про проведення
перевірки щодо додержання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, а саме стосовно
відповідності вимогам чинного
законодавства та будівельним нормам
побудованих ОСОБА_4 будівель, споруд та
паркану на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1, неналежне виконання
службовими особами Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області своїх
обов'язків, їхню неправомірну
бездіяльність в частині, що стосується
предмету заяв, скарг, а звернутися до
прокуратури та органів МВС України
м.Обухова Київської області області
щодо сприяння в усуненні порушень прав
і законних інтересів ОСОБА_2 та
вирішення по суті цих звернень.

За результатами розгляду вищевказаних
звернень зобов'язати начальника
Інспекції надати позивачу наступну
інформацію:

1) чи законно встановлений ОСОБА_4
паркан, який розташований міх
сусідніми ділянками останнього та
ОСОБА_2, та чи відповідає він
відповідним вимогам щодо встановлення
і будівництва паркану, межам земельної
ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_2;

2) чи відповідає будівельним нормам
будинок, сарай (споруда), стіна якої
проходить по межі між сусідніми
ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_2, покрівля
даху якої звисає на земельну ділянку
ОСОБА_2 (з порушенням меж земельної
ділянки ОСОБА_2.) та іншг господарські
споруди, що розташовані на земельній
ділянці ОСОБА_4, чи існують порушення
щодо місця розташування вищевказаних
об'єктів нерухомості, які належать
ОСОБА_4;

4. зобов'язати начальника Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Київській

області призначити та провести повне,
всебічне, об'єктивне службове
розслідування

(службову перевірку) стосовно фактів і
обставин, викладених у заяві позивача
від 16 грудня 2013 року та у цьому
позові, з метою належного розгляду заяв
про проведення перевірки

щодо дотримання будівельних норм та
правил, з якими ОСОБА_2 та її
представник

звертались до Інспекції у листопаді та
повторно 17 грудня 2013 року, щодо питань,

порушених у зазначених зверненнях;

5. визнати протиправними дії та
бездіяльність прокурора Київської
області щодо

неналежного розгляду скарги
представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5
від 21 лютого 2014 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 травня 2014 року позов задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області щодо розгляду в
порядку та строки, встановлені Законом
України «Про звернення громадян»,
заяви адвоката ОСОБА_5 як представника
ОСОБА_2 від 28 січня 2014 року. В решті
позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
представник позивача та відповідача
подали апеляційні скарги, в яких
просять скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким ОСОБА_2 просить
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, а відповідач просить відмовити
в задоволенні позову. В своїх
апеляційних скаргах апелянти
посилаються на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення

Відповідно до положень ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося в
зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
залишенню без змін, з наступних
підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
часткове задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач та її представник неодноразово
зверталися до начальника Інспекції з
низкою звернень стосовно проведення
перевірки дотримання вимог
містобудівного законодавства ОСОБА_4,
земельна ділянка якого за адресою:
АДРЕСА_1 межує із земельною ділянкою
ОСОБА_2

У зв'язку з неналежним, на думку
позивача, розглядом цих звернень
начальником Інспекції та головним
державним інспектором Інспекції
Погребняком Б.М. не прийнято рішення по
суті, позивач звернулась до суду з
вказаним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 1 Закону
України «Про звернення громадян» (далі
- Закон) громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 15 Закону органи
державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно зі статтею 19 Закону органи
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані,
поміж іншого: об'єктивно, всебічно і
вчасно перевіряти заяви чи скарги; у
разі прийняття рішення про обмеження
доступу громадянина до відповідної
інформації при розгляді заяви чи
скарги скласти про це мотивовану
постанову; на прохання громадянина
запрошувати його на засідання
відповідного органу, що розглядає його
заяву чи скаргу; відміняти або
змінювати оскаржувані рішення у
випадках, передбачених законодавством
України, якщо вони не відповідають
закону або іншим нормативним актам,
невідкладно вживати заходів до
припинення неправомірних дій,
виявляти, усувати причини та умови, які
сприяли порушенням; забезпечувати
поновлення порушених прав, реальне
виконання прийнятих у зв'язку з заявою
чи скаргою рішень; письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення; об'єднання
громадян за місцем проживання
громадянина; у разі визнання заяви чи
скарги необґрунтованою роз'яснити
порядок оскарження прийнятого за нею
рішення; не допускати безпідставної
передачі розгляду заяв чи скарг іншим
органам; особисто організовувати та
перевіряти стан розгляду заяв чи скарг
громадян, вживати заходів до усунення
причин, що їх породжують, систематично
аналізувати та інформувати населення
про хід цієї роботи.

Звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання.

Так, судом першої інстанції з пояснень
представника позивача встановлено, що
16 листопада 2013 року та 21 листопада 2013
року адвокат ОСОБА_5 звертався до
начальника Інспекції із заявою про
проведення перевірки дотримання
будівельних норм та правил ОСОБА_4 щодо
забудови земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1, яка межує із її земельною
ділянкою,

16 грудня 2013 року адвокат ОСОБА_5 від
імені ОСОБА_2 звернувся до начальника
Інспекції із заявою, зміст якої є
аналогічним змісту двох попередніх
заяв. Заява надійшла до Інспекції 20
грудня 2013 року та зареєстрована за №
7/10-2012/35.

За результатами розгляду згаданої
заяви Інспекція листом від 25 грудня 2013
року №7/10-118/2512/08/04 повідомила адвоката
ОСОБА_5 як представника ОСОБА_2:

- про відсутність ОСОБА_4 або
уповноваженої ним особи на час
прибуття посадових осіб Інспекції для
проведення перевірки містобудівного
законодавства за адресою: АДРЕСА_1;

- про надіслання ОСОБА_4 листа з вимогою
прибути до Інспекції з необхідними для
здійснення перевірки документами,
який, у зазначений час до Інспекції не
прибув, необхідних документів не надав;

- про направлення листа до Обухівського
РУ ГУ МВС України в Київській області
щодо спільної перевірки дотримання
вимог містобудівного законодавства за
адресою: АДРЕСА_1.

Копія цього листа Інспекції є додатком
до позовної заяви, що свідчить про його
отримання позивачем та свідчить про
розгляд Інспекцією вищевказаної заяви
від 16 грудня 2013 року.

Враховуючи вище викладене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що оскільки відсутні докази про
отримання відповідачем заяв від 16
листопада 2013 року та 21 листопада 2013
року, то в цій частині відсутні
підстави для визнання протиправною
бездіяльності Інспекції щодо їх не
розгляду, разом з тим, змістом листа
Інспекції від 25 грудня 2013 року №
7/10-118/2512/08/04 спростовуються доводи
позивача про бездіяльність Інспекції
та її посадових осіб щодо розгляду по
суті заяви її представника від 16 грудня
2013 року.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що 31 грудня 2013 року до
Інспекції надійшов адвокатський запит
адвоката ОСОБА_5 від 27 грудня 2013 року,
адресований начальнику Інспекції, про
надання інформації, яку він та ОСОБА_2
просили надати у вищевказаних
попередніх зверненнях, Інспекція
вказує, що листом від 13 січня 2014 року №
7/10-122/1303/08/-04 адвокату ОСОБА_5 надано
відповідь на його адвокатський запит,
проте, отримання вказаного листа
представником позивача заперечується.

Однак, суд першої інстанції правомірно
вважає, що позовна вимога про визнання
протиправною бездіяльності Інспекції
чи її посадових осіб щодо розгляду
згаданого адвокатського запиту не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» адвокатський запит -
письмове звернення адвоката до органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, їх посадових та
службових осіб, підприємств, установ і
організацій незалежно від форми
власності та підпорядкування,
громадських об'єднань про надання
інформації, копій документів,
необхідних адвокату для надання
правової допомоги клієнту.

Враховуючи вказану норму права,
неналежний розгляд адвокатського
запиту може свідчити про порушення
його особистих прав та інтересів, а не
особи, якій він надає правову допомогу.

А тому, за відсутності порушення прав
та інтересів ОСОБА_2, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення вимоги про визнання
протиправною бездіяльності Інспекції
щодо розгляду цього адвокатського
запиту.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що у заяві від 28 січня 2014 року, з якою
адвокат ОСОБА_5 як представник ОСОБА_2
звернувся до начальника Інспекції, він
просив :

- повідомити його про результати
розгляду попередніх звернень,
направлених ним та ОСОБА_2 до Інспекції
в листопаді та грудні 2013 року;

- призначити та провести службове
розслідування щодо перевірки фактів і
обставин, викладених в його заяві від 16
грудня 2013 року та в даній заяві, з
питань додержання вимог
містобудівного законодавства при
будівництві ОСОБА_4 будівель, споруд та
паркану за адресою: АДРЕСА_1, та надати
інформацію стосовно правомірності
встановлення ОСОБА_4 паркану між
земельними ділянками, які належать
відповідно йому та ОСОБА_2, а також
відповідності будівельним нормам;

- перевірку провести за участю
посадових осіб постійної комісії
Старобезрадичівської сільської ради з
питань законності і правопорядку,
промислового комплексу, земельних
ресурсів та екології та
землевпорядника.

Зазначена скарга надійшла до Інспекції
та була зареєстрована 04 лютого 2014 року
за № 7/10-0402/45.

У відповідь на цю скаргу листом від 07
лютого 2014 року № 7/10-80/0702/08/04 Інспекція
повідомила ОСОБА_2 та її представника
адвоката ОСОБА_5, що:

- у відповідності до Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2013 року № 553 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється у присутності суб'єктів
містобудування або їх уповноважених
представників. Через відсутність
замовника будівництва та відповідної
документації щодо забудови земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1 Інспекції
не вдалось встановити відповідність
забудови вимогам законодавства. ОСОБА_4
до Інспекції не прибув, необхідних
документів не надав;

- до Обухівського РУ ГУ МВС України в
Київській області надіслано лист від 11
грудня 2013 року № 7/10-98/1112/08/04 щодо
проведення спільної перевірки
дотримання вимог містобудівного
законодавства за вищевказаною адресою;

- до Старобезрадичівської сільської
ради надіслано лист від 08 січня 2014 року
№ 7/10-116/0801/04 щодо забезпечення
присутності відповідальних
працівників для здійснення спільної
перевірки з посадовою особою Інспекції
із залученням представника
Обухівського районного відділу
міліції;

- станом на 07 лютого 2014 року спільну
перевірку не проведено

- до прокуратури Київської області
надіслано лист від 20 січня 2014 року №
7/10-86/2001/08/04 щодо вжиття заходів
прокурорського реагування для
забезпечення проведення перевірки
дотримання вимог містобудівного
законодавства гр.ОСОБА_4 на земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_1 та
витребування у нього необхідної для
проведення перевірки документації.

Однак, судом першої інстанції
встановлено, що доказів направлення
цього листа на адресу позивача чи її
представника Інспекцією до суду не
надано, у зв'язку з чим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про неналежний розгляд
Інспекцією заяви адвоката ОСОБА_5 як
представника ОСОБА_2 від 28 січня 2014
року, що є підставою для визнання
протиправною бездіяльності Інспекції
щодо розгляду цієї заяви.

Разом з тим, суд першої інстанції
правомірно зазначає, що не може
зобов'язати Інспекцію розглянути цю
заяву та надати на неї відповідь,
оскільки вона вже розглянута та
відповідь на викладені запитання
надано в листі Інспекції від 03 березня
2014 року № 7/10-42/0303/08/04, адресованому
ОСОБА_2 та її представнику адвокату
ОСОБА_5, отримання якого останнім не
заперечується.

У згаданому листі, зазначається про
низку дій стосовно проведення
перевірки дотримання вимог
містобудівного законодавства щодо
забудови земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1 у відповідності до Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2013 року
№ 553 та Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
підстави для прийняття рішення про
проведення перевірки, передбачені
чинним законодавством, та прийняття
такого рішення відноситься до
дискреційних повноважень відповідача.
Однак, завданням адміністративного
судочинства, відповідно до статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Отже, адміністративний суд не
наділений повноваженнями втручатися у
вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта
владних повноважень поза межами
перевірки за критеріями визначеними
статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що вищевказана позовна вимога є формою
втручання в дискреційні повноваження
відповідача та виходить за межі
завдань адміністративного
судочинства, а тому погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
вони задоволенню не підлягають.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з доводами представника
позивача про неналежне реагування
відповідача на його звернення та не
проведення перевірки по обставинам, що
викладені в його зверненнях.

Так, колегія суддів зазначає, що
рішення про проведення перевірки
відповідачем вже прийнято та проведено
перевірку, зокрема, як вбачається з
матеріалів справи, на виконання на
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду про
витребування в порядку ст.71 КАС України
додаткових доказів, відповідачем 16
вересня 2014 року надано суду
апеляційної інстанції належним чином
завірені копії матеріалів перевірки,
зокрема акт перевірки від 01.07.2014 року,
протокол №1-Л-А-0107/271 від 01.07.2014 року про
адміністративне правопорушення;
припис №С-0107/1 від 01.07.2014 року про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;
постанова №А-1007/9 від 10.07.2014 року по
справі про адміністративне
правопорушення.

Тобто на час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції, перевірку, яку
вимагали провести ОСОБА_2 та її
представник, відповідачем проведено, а
тому відсутні підстави у суду
апеляційної інстанції визнавати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо не проведення
перевірки.

Водночас, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
не підлягає задоволенню вимога
позивача про визнання протиправною
бездіяльності прокурора Київської
області стосовно розгляду скарги її
представника адвоката ОСОБА_5 від 21
лютого 2014 року.

Так, у вказаній скарзі зазначено, що
начальник та інші посадові особи
Інспекції належним чином не реагують
на порушення прав і законних інтересів
ОСОБА_2, не розглядають в установленому
порядку її звернення та звернення її
представника стосовно вчинення ОСОБА_4
порушень вимог містобудівного
законодавства.

У відповідь на цю скаргу її представник
адвокат ОСОБА_5 отримав від прокуратури
Київської обласної за підписом
в.о.начальника управління захисту прав
і свобод громадян та інтересів держави
Чижиковського В. листа від 25 лютого 2014
року № 07/1-512 вих.-14 про направлення
скарги відповідно до статті 7 Закону до
Інспекції для організації перевірки в
межах компетенції.

Частиною 3 статті 7 згаданого Закону
визначено, якщо питання, порушені в
одержаному органом державної влади,
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, об'єднаннями громадян або
посадовими особами зверненні, не
входять до їх повноважень, воно в
термін не більше п'яти днів
пересилається ними за належністю
відповідному органу чи посадовій
особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення.

Частиною 4 статті 7 Закону заборонено
направляти скарги громадян для
розгляду тим органам або посадовим
особам, дії чи рішення яких
оскаржуються.

Враховуючи, що в скарзі від 21 лютого 2014
року оскаржувалися дії/бездіяльність
начальника та посадових осіб
Інспекції, то суд приходить до
правомірного висновку про
необґрунтоване направлення
в.о.начальника управління захисту прав
і свобод громадян та інтересів держави
Чижиковським В. цієї скарги для
розгляду до Інспекції, дії та
бездіяльність якої оскаржувалися.
Разом з тим, згідно з пунктом 3.1
Інструкції про порядок розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури України,
затвердженої наказом Генеральної
прокуратури України від 21 червня 2011
року № 9гн, відповідальність за
своєчасний і якісний розгляд звернень
покладено на керівників структурних
підрозділів Генеральної прокуратури
України, прокуратур Автономної
Республіки Крим, областей, міст Києва і
Севастополя, військових прокуратур
регіонів та Військово-Морських Сил
України, міських, районних, міжрайонних
і прирівняних до них прокурорів.

Беручи до уваги наведене, суд першої
інстанції прийшов до правомірно
висновку, що відповідальність за
необґрунтоване направлення до
Інспекції скарги від 21 лютого 2014 року
має нести в.о.начальника управління
захисту прав і свобод громадян та
інтересів держави Київської обласної
прокуратури Чижиковський В., тоді як,
позовні вимоги до цієї особи позивачем
не пред'являлися.

Надані докази були оцінені судом
першої інстанції, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Крім того, було оцінено
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, що відповідає
вимогам ст. 86 КАС України.

З огляду на зазначене та беручи до
уваги достатній і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності колегія суддів
дійшла висновку, що викладені у
позовній заяві доводи позивача є
частково обґрунтованими та,
відповідно, його вимоги такими, що
підлягають частковому задоволенню.

При цьому апеляційні скарги не містять
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявниками в
апеляційних скаргах були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційних скаргах
процесуальні порушення не призвели до
неправильного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційні скарги залишаються без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 41, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів із дня
складання у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
М.В. Межевич

Н.Е. Старова

Повний текст виготовлено 23 вересня 2014
року

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Межевич М.В.

Старова Н.Е.