Справа № 806/2998/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
Житомир справа № 806/2998/14

категорія 7.1

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Романченко
Є.Ю., розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державної екологічної
інспекції в Житомирській області до
Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Житомирської області про
застосування заходів реагування,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог, просив
застосувати заходи реагування до
Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Житомирської області шляхом
часткового обмеження здійснення
скидів з перевищенням нормативів ГДС
Макарівською КЕЧ району. В
обґрунтування своїх позовних вимог
Державна екологічна інспекція в
Житомирській області вказувала на те,
що 13 червня 2014 року проведено
позапланову перевірку вимог
природоохоронного законодавства
Макарівської КЕЧ району Житомирської
області щодо виконання п. 1 припису № 10/9
від 30.12.2013 р. в частині дотримання
встановленого нормативу гранично
допустимого скиду по випуску № 1 в р.
Тетерів, про що складено акт від 13.06.2014
року. Перевіркою встановлено
невиконання п. 1 припису № 10/9 від 30.12.2013
р. в частині дотримання встановлених
нормативів гранично допустимого скиду
(ГДС) речовин по випуску № 1 в р. Тетерів,
чим допущено порушення ст. 20-2 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища". Державна
екологічна інспекція в Житомирській
області, посилаючись на приписи ч. 5 ст. 4
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", просить
застосувати заходи реагування у сфері
державного нагляду до відповідача
шляхом часткового обмеження
здійснення скидів з перевищенням
нормативів ГДС.

Представник позивача надав заяву, в
якій просив розглядати справу в
письмовому провадженні, без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. Уточненні позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав заяву з
проханням розглядати справу в
письмовому провадженні, без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. Позовні вимоги не визнав,
просив відмовити у задоволенні позову.
До суду були подані письмові
заперечення проти позову і пояснення
по суті справи.

Зважаючи на відсутність перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні
та приймаючи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України, на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог з наступних підстав.

Абзацом 2 статті 1 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V, у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин (далі - Закон №
877-V) визначено, що державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю),
згідно із абз. 3 наведеної статті Закону
№ 877-V, є планові та позапланові заходи,
які здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Реалізація державної політики зі
здійснення державного нагляду
(контролю) за додержанням вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення та охорони природних
ресурсів; додержанням режиму територій
та об'єктів природно-заповідного фонду;
за екологічною та радіаційною безпекою
(у тому числі у пунктах пропуску через
державний кордон і в зоні діяльності
митниць призначення та відправлення)
під час імпорту, експорту та транзиту
вантажів і транспортних засобів;
біологічною і генетичною безпекою щодо
біологічних об'єктів природного
середовища при створенні, дослідженні
та практичному використанні генетично
модифікованих організмів (ГМО) у
відкритій системі; поводженням з
відходами (крім поводження з
радіоактивними відходами) і
небезпечними хімічними речовинами,
пестицидами та агрохімікатами є
основним завданням Держекоінспекції
України, що встановлено пунктом 3
Положення про Державну екологічну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 13.04.2011
року № 454/2011 (далі - Положення).

Відповідно до підпункту 2 пункту 4
Положення, Держекоінспекція України
відповідно до покладених завдань
здійснює державний нагляд (контроль) за
додержанням центральними органами
виконавчої влади та їх територіальними
органами, місцевими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування в частині здійснення
делегованих їм повноважень органів
виконавчої влади, підприємствами,
установами та організаціями незалежно
від форми власності і господарювання,
громадянами України, іноземцями та
особами без громадянства, а також
юридичними особами - нерезидентами
вимог:

в) законодавства про охорону і
раціональне використання вод та
відтворення водних ресурсів щодо,
зокрема, наявності та дотримання умов
виданих дозволів, установлених
нормативів гранично допустимого
скидання забруднюючих речовин, лімітів
забору і використання води та скидання
забруднюючих речовин.

Держекоінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, морські
екологічні інспекції (Азовська,
Азово-Чорноморська, Північно-Західного
регіону Чорного моря) (п. 7 Положення).

Матеріалами справи підтверджено, що 26
грудня 2013 року Державною екологічною
інспекцією у Житомирській області було
проведено планову перевірку
Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Житомирської області на
відповідність дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами. Під час
перевірки, зокрема, було виявлено
порушення ст. 20-2 Закону України "Про
охорону навколишнього середовища", ст.
44 Водного Кодексу України, яке полягало
у не дотриманні Макарівською
квартирно-експлуатаційною частиною
району Житомирської області умови
дозволу на спеціальне
водокористування, в частині дотримання
встановлених нормативів гранично -
допустимого скиду (ГДС) речовини у
водний об'єкт (річка Тетерів).

Зазначене порушення зафіксовано у акті
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами від 26.12.2013 року,
який отримано і підписано начальником
Макарівської КЕЧ району Герасименко
А.Д..

За результатами виявлених порушень,
начальнику Макарівської квартирно -
експлуатаційної частини району 31
грудня 2013 року за № 4659/09-09 направлено
припис № 10/9 від 31.12.2013 р.

Пунктом 1 цього припису приписано
виконувати умови, які зазначені в
дозволі на спеціальне
водокористування, в частині дотримання
встановлених нормативів гранично -
допустимого скиду (ГДС) речовин по
випуску № 1 у річку Тетерів.

13 червня 2014 року, на підставі
направлення на проведення
позапланової перевірки від 13.06.2014 року
№ 409 щодо виконання припису № 10/9 від
31.12.2013 року, виданого відповідно до
наказу № 29-П від 10.06.2014 року, Державною
екологічною інспекцією в Житомирській
області проведено позапланову
перевірку Макарівської
квартирно-експлуатаційної частини
району Житомирської області на
відповідність дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами.

За результатами перевірки складено акт
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами від 13 червня 2014
року.

У вказаному акті зафіксовано, що під
час заходу державного нагляду
(контролю) виявлено, що Макарівською
квартирно-експлуатаційною частиною
району Житомирської області не
виконується п. 1 припису № 10/9 від 30.12.2013
року в частині дотримання встановлених
нормативів гранично допустимого скиду
(ГДС) речовин по випуску № 1 в р. Тетерів,
чим порушено ст. 20-2 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища".

Акт отримано начальником Макарівської
КЕЧ району Герасименко А.Д. та
підписано інженером - технологом
Макрівської КЕЧ району Хоменко Т.В. без
заперечень і зауважень.

Факт не виконання вказаного пункту
припису та здійснення відповідачем
скиду зворотних вод у річку Тетерів з
перевищенням встановленого нормативу
гранично допустимого скиду
підтверджено копіями протоколів
дослідження води поверхневих водоймищ
прибережних зон морів і стічних вод від
08 квітня 2014 року за №№ 198,199,200,201,202,
складеними Державною санітарно -
епідеміологічною службою України;
протоколом вимірювань показників
складу та властивостей вод № 35-14 від 18
червня 2014 року Державної екологічної
інспекції у Житомирській області;
протоколом дослідження води
поверхневих водоймищ, прибережних зон
морів і стічних вод № 428 від 20 серпня 2014
року Радомишльського відділення
ЦМВЖОЛЦДСЕСУ.

Макарівською квартирно -
експлуатаційною частиною району в
запереченнях проти позову та письмових
поясненнях по суті справи порушення
ГДС речовин по випуску № 1 в р. Тетерів
спростовано не було. При цьому ними
було зазначено, що на виконання припису
проведено часткову реконструкцію
вторинного відстійника із заміною
металоконструкцій, однак для повного
виконання пункту 1 припису № 10/9 від
31.12.2013 року у них відсутні на даний час
кошти.

Водні відносини в Україні регулюються
Водним Кодексом України, Законом
України "Про охорону навколишнього
природного середовища" та іншими
актами законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Водного кодексу
України (далі - ВК України), завданням
водного законодавства є регулювання
правових відносин з метою забезпечення
збереження, науково обґрунтованого,
раціонального використання вод для
потреб населення і галузей економіки,
відтворення водних ресурсів, охорони
вод від забруднення, засмічення та
вичерпання, запобігання шкідливим діям
вод та ліквідації їх наслідків,
поліпшення стану водних об'єктів, а
також охорони прав підприємств,
установ, організацій і громадян на
водокористування.

У статті 38 вказаного Кодексу визначено,
що нормативи гранично допустимого
скидання забруднюючих речовин
встановлюються з метою поетапного
досягнення екологічного нормативу
якості води водних об'єктів. Порядок
розробки та затвердження нормативів
гранично допустимого скидання та
перелік забруднюючих речовин, що
нормуються, встановлюються Кабінетом
Міністрів України.

У свою чергу, водокористувачі, згідно
із ч. 1 ст. 44 ВК України, зобов'язані,
зокрема: дотримувати встановлених
нормативів гранично допустимого
скидання забруднюючих речовин та
встановлених лімітів забору води,
лімітів використання води та лімітів
скидання забруднюючих речовин, а також
санітарних та інших вимог щодо
впорядкування своєї території.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 41 ВК України,
скидання у водні об'єкти речовин, для
яких не встановлено нормативи
екологічної безпеки водокористування
та нормативи гранично допустимого
скидання, забороняється. Скидання
таких речовин у виняткових випадках
може бути дозволено центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері охорони
здоров'я, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, та центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику в галузях рибного
господарства та рибної промисловості,
за умови, що протягом встановленого
ними періоду ці нормативи будуть
розроблені та затверджені.

Положеннями статті 70 ВК України
закріплено, що скидання стічних вод у
водні об'єкти допускається лише за
умови наявності нормативів гранично
допустимих концентрацій та
встановлених нормативів гранично
допустимого скидання забруднюючих
речовин. Водокористувачі зобов'язані
здійснювати заходи щодо запобігання
скиданню стічних вод чи його
припинення, якщо вони: перевищують
гранично допустимі скиди токсичних
речовин та містять збудників
інфекційних захворювань; за обсягом
скидання забруднюючих речовин
перевищують гранично допустимі
нормативи; є кубовими залишками,
шламами, що утворюються в результаті їх
очищення і знезараження.

Скидати стічні води, використовуючи
рельєф місцевості (балки, пониззя,
кар'єри тощо), забороняється.

У разі перевищення встановлених
нормативів гранично допустимого
скидання забруднюючих речовин
скидання стічних вод у поверхневі
водні об'єкти може бути обмежено,
тимчасово заборонено (зупинено) чи
припинено в порядку, встановленому
законодавством (ст. 71 ВК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 95 ВК України, усі
води (водні об'єкти) підлягають охороні
від забруднення, засмічення,
вичерпання та інших дій, які можуть
погіршити умови водопостачання,
завдавати шкоди здоров'ю людей,
спричинити зменшення рибних запасів та
інших об'єктів водного промислу,
погіршення умов існування диких
тварин, зниження родючості земель та
інші несприятливі явища внаслідок
зміни фізичних і хімічних властивостей
вод, зниження їх здатності до
природного очищення, порушення
гідрологічного і гідрогеологічного
режиму вод.

Діяльність фізичних та юридичних осіб,
що завдає шкоди водам (водним об'єктам),
може бути припинена за рішенням суду.

Статтею 99 Водного кодексу України
забороняється скидання у водні об'єкти
виробничих, побутових, радіоактивних
та інших видів відходів і сміття.

Згідно із пунктом 7 статті 7 Закону №
877-V, на підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду.

Повне або часткове зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування (абз. 1 ч. 5 ст. 4 Закону № 877-V).

Відповідачем доказів щодо усунення
повністю порушень, зазначених у актах
перевірки Державної екологічної
інспекції в Житомирській області, суду
надано не було.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позов слід задовольнити.

У відповідності до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 86, 158, 162, 186, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Застосувати заходи реагування до
Макарівської КЕЧ району шляхом
часткового обмеження здійснення
скидів з перевищенням нормативів
гранично допустимих скидів
Макарівською КЕЧ району.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Є.Ю. Романченко