Справа № 809/2801/14
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"15" вересня 2014 р.
Справа № 809/2801/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський
окружний адміністративний суд у
складі

судді Могили А.Б.

за участі секретаря
судового засідання Житняк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Коломийської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до ТзОВ
"Вігор" про стягнення заборгованості в
сумі 4434,05 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Коломийська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області звернулася
в суд із позовом ТзОВ "Вігор" про
стягнення заборгованості в сумі 4434,05
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення підпункту 16.1.4
пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу
України не виконав податкові
зобов'язання із сплати самостійно
задекларованих сум з плати за землю в
загальній сумі 4434,05 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, суду подала
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Позовні вимоги
підтримала.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився повторно, хоча
про дату, час і місце судового розгляду
відповідач належно повідомлявся.
Причини неявки суду не відомі.

Дослідивши в сукупності письмові
докази, якими позивач обґрунтовує
позовні вимоги, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вігор" 14.05.2002 року
зареєстроване юридичною особою, що
підтверджується витягом з ЄДР
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 03.07.2014 року
(а.с.9-11).

Крім того, відповідач Коломийською
об'єднаною Державною податковою
інспекцією взятий на облік як платника
податків і зборів.

Відповідно до підпункту 9.1.10 пункту 9.1
статті 9 Податкового кодексу України
плата за землю належить до
загальнодержавних податків і зборів.

За приписами підпункту 14.1.147 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
плата за землю - загальнодержавний
податок, який справляється у формі
земельного податку та орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності.

Згідно пункту 15.1 статті 15 та статті 269
Податкового кодексу України
відповідач являється платником плати
за землю та у відповідності до пункту
16.1.4 статті 16 Податкового кодексу
України несе обов'язок по сплаті
податків та зборів у строки та розмірах
встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 287.1 Податкового кодексу
України власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового
кодексу України визначено, що платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Судом встановлено, що відповідачем
подано до Коломийської об'єднаної
державної податкової інспекції
податкові декларації з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2013 рік від
18.02.2013 року та за 2014 рік від 13.02.2014 року
(а.с.4-5), в яких відповідач самостійно
визначив податкові зобов'язання по
земельному податку за базовий
податковий (звітний) період.

З поданої декларації за 2013 рік
вбачається, що сума яка підлягає
перехуванню в бюджет становить 6651,09
грн. з щомісячною сплатою 554,26 грн. Не
сплаченими залишаються податкові
зобов'язання за листопад-грудень 2013
року в сумі 1108,49 грн.

Сума яка підлягає перерахуванню за 2014
рік становить 6651,09 грн. з щомісячною
сплатою 554,26 грн. відповідачем не
сплачено задекларовані ним податкові
зобов'язання за січень-червень 2014 року
в сумі 3325,56 грн.

У відповідності до пункту 287.3 статті 287
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Сума несплаченого податкового боргу по
платі за землю на момент розгляду
справи за період становить 4434,05 грн.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56
Податкового кодексу України
самостійно визначене платником
податків податкове зобов'язання
оскарженню не підлягає.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що самостійно визначене податкове
зобов'язання відповідача зазначене ним
в податкових деклараціях з плати за
землю (земельний податок та/або орендна
плата за земельні ділянки державної
або комунальної власності) є
узгодженим з дня подання таких
декларацій.

Згідно вимог підпункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи
Коломийською об'єднаною державною
податковою інспекцією сформовано
податкову вимогу форми "Ю" за №65-11 від
15.08.2013 року, згідно якою загальна сума
податкового боргу платника податків за
узгодженими грошовими зобов'язаннями
станом на 14.08.2013 року становила 3292,83 грн.
Вказана вимога отримана відповідачем
15.08.2013 року, про що свідчать матеріали
справи (а.с.6).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

У відповідності до статті 41
Податкового кодексу України
контролюючими органами щодо податків,
які справляються до бюджетів та
державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби є органи державної
податкової служби.

Згідно з пунктом 41.5 статті 41
Податкового кодексу України органами
стягнення є виключно органи державної
податкової служби, які уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах їх
повноважень.

З врахуванням наведеного, суд вважає що
адміністративний позов Коломийської
об'єднаної державної податкової
інспекції є підставним і таким, що
підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вігор" (, Івано-Франківська область,
Коломийський район, с.Товмачик, вул.
Рунишівська, 50) в дохід бюджету
податковий борг в сумі 4434 (чотири
тисячі чотириста тридцять чотири) грн.
05 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на постанову подається протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
/підпис/ Могила
А.Б.

Постанова складена в повному
обсязі 22.09.2014 року.