Справа № 205/6447/14-а
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/6447/14-а
ПОСТАНОВА

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

( в порядку скороченого провадження)

11 вересня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська Мовчан Д.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Ленінському районі м.
Дніпропетровська, про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м.
Дніпропетровська, про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що вона, ОСОБА_1, вийшла на
пенсію державного службовця з
28.01.2011року та їй була призначена та
виплачувалася до теперішнього часу
пенсія, як державному службовцю в
розмірі 90 % середнього заробітку,
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Далі позивач вказує, що 11.07.2014 року вона
звернулася до відповідача із заявою
вх.Ф-101/14ос про перерахунок пенсії на
підставі довідки про заробітну плату
від 11.07.2014 року № 08-27/270 з урахуванням
«Інших виплат», до яких віднесені
матеріальна допомога на оздоровлення,
вирішення соціально - побутових питань,
винагороди за сумлінну безперервну
працю та суми індексації заробітної
палати з яких нараховані та сплачені
страхові внески. Однак, листом від
17.07.2014 року за № ф-101/14ос їй, ОСОБА_1, було
відмовлено в здійснені такого
перерахунку, мотивуючи це тим, що
нормами діючого законодавства не
передбачено включення в заробітну
плату для обчислення пенсії
матеріальної допомоги на оздоровлення,
вирішення соціально - побутових питань,
винагороди та сум індексації, а сам
факт утримання із цих сум збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не є підставою для
включення їх до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу».

У зв'язку з вищевикладеним позивач
змушена звернутися до суду та просити
суд визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
щодо відмови у здійсненні перерахунку
пенсії державного службовця ОСОБА_1 на
підставі довідки про заробітну плату
від 11.07.2014 року за № 08-27/270, та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м.
Дніпропетровська здійснити з 28.01.2011
року перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_1 у розмірі 90 % середнього
заробітку, відповідно до Закону
України «Про державну службу» з
урахуванням у складі заробітної плати
інших витрат, до яких внесені суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги для вирішення соціально -
побутових питань, винагороди за
сумлінну безперервну працю, а також
сум індексації заробітної плати,
заявлених довідкою фінансового
управління Ленінської районної у
місті Дніпропетровську ради від 11.07.2014
року за № 08-27/270.

Ухвалою суду від 30 липня 2014 року
відкрито провадження по справі у
порядку скороченого провадження. Від
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
до суду 21 серпня 2014 року надійшли
письмові заперечення на позов, в яких
вони просять в задоволені позовних
вимог позивача відмовити в повному
обсязі.

Суд визнав наявні матеріали достатніми
для прийняття судового рішення в
порядку скороченого провадження та
ухваленням постанови відповідно до ч. 6
ст. 183-2 КАС України.

За результатами розгляду справи у
скороченому провадження суддя,
оцінивши повідомлені особами, що
беруть участь у справі обставини,
перевіривши матеріали справи що
надійшли до суду, розглянувши справу у
встановленому законом трьох денний
строк відповідно до п.2 ч.5 ст.183-2 КАС
України - вважає, що є достатньо підстав
для прийняття законного та
обґрунтованого судового рішення, та
частковому задоволенні позову.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1
працювала в фінансовому управлінні
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради. Згідно
Розпорядження їй призначена пенсія з
28.01.2011року в розмірі 90 % середнього
заробітку. При цьому при обчисленні
розміру пенсії не були враховані
середньомісячні суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, вирішення
соціально - побутових питань та
індексації заробітної плати.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач звернулася до відповідача із
заявою за вх. № Ф-101/14ос про перерахунок
пенсії на підставі довідки про
заробітну плату від 11.07.2014 року № 08-27/270
з урахуванням «Інших виплат», до яких
віднесені матеріальна допомога на
оздоровлення, вирішення соціально -
побутових питань, винагороди за
сумлінну безперервну працю та суми
індексації заробітної палати з яких
нараховані та сплачені страхові
внески.

Також, із матеріалів справи вбачається,
що листом від 17.07.2014 року за № ф-101/14ос
їй, ОСОБА_1, було відмовлено в здійснені
такого перерахунку, мотивуючи це тим,
що нормами діючого законодавства не
передбачено включення в заробітну
плату для обчислення пенсії
матеріальної допомоги на оздоровлення,
вирішення соціально - побутових питань,
винагороди та сум індексації, а сам
факт утримання із цих сум збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не є підставою для
включення їх до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу».

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Ленінському районі м.
Дніпропетровська, про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії суд виходив із
наступного.

У відповідності до ст. 37 Закону України
«Про державну службу» на одержання
пенсії державних службовців мають
право чоловіки, які досягли віку 62 роки,
та жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до вимог ст. 33 Закону
України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплат за ранги, надбавок за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Посадові оклади
державних службовців установлюються
залежно від складності та рівня
відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Умови оплати
праці державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95
Верховної Ради «Про оплату праці»
(далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 2
Закону України «Про оплату праці» в
структуру заробітної плати входить
також додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні за своїм змістом положення
містяться в підпункті 2.3.3 пункту 2
Інструкції по статистиці заробітної
плати, затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, де вказано, що
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

З наведених норм закону вбачається, що
чинне законодавство як загальне, так і
спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.

З огляду на приписи зазначених норм
чинних законодавчих актів, суд дійшов
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення, допомога для вирішення
соціально-побутових питань а також
грошова винагорода за сумлінну
безперервну працю в органах державної
служби входять до системи оплати праці
державного службовця та мають бути
враховані при визначенні розміру
пенсії.

Враховуючи положення статті 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
статті 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», які є спеціальними
нормами, що регулюють спірні
правовідносини, отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, мають бути врахованими в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зазначені висновки суду повністю
кореспондуються із правовою позицією
Верховного суду України, викладеною у
постанові від 20.02.2012 року у справі №
21-430а11 яка, відповідно до приписів
статті 244-2 КАС України, є обов'язковим
для усіх судів України.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку про порушення прав
позивача на належне пенсійне
забезпечення, та необхідність
відновлення порушеного права шляхом
задоволення позовних вимог.

Разом з Відповідно до ч.4 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
перерахунок пенсії проводиться у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано до 15
числа включно із першого числа
наступного місяця, якщо відповідну
заяву подано пенсіонером після 15 числа.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернулася до
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
із заявою про перерахунок пенсії 11
липня 2014 року, тобто до 15 числа, тому
перерахунок має бут проведений з 01
числа місяця.

Однак, відповідно до ч.2 ст. 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. При цьому, відповідно до
вимог ст. 100 КАС України, питання про
поновлення строку вирішується
виключно на підставі поданої позивачем
заяви про поновлення такого строку. В
даному випадку, позивач з такою заявою
до суду не зверталася, у самому
адміністративному позові відсутні
посилання на поважні причини пропуску
строку позивачем позовної давності.
Таким чином, в частині позовних вимог
ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії за
період з 28 січня 2011 року по 31 грудня 2013
року необхідно відмовити.

У зв'язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку, що перерахунок
пенсії позивачу має бути проведений з 01
січня 2014 року, оскільки право на
перерахунок пенсії у ОСОБА_1 виникло
лише у липні 2014, тобто з дати звернення
стосовно перерахунку пенсії на надання
довідки № 08-27/270 від 11.07.2014 року.

Вирішуючи питання щодо компенсації
понесених судових витрат, суд враховує,
що із місцевого бюджету України на
користь ОСОБА_1 пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог належить
до стягнення 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.
відповідно до вимог ч.1 ст. 94 КАС
України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
Законом України «Про державну службу»,
Законом України «Про пенсійне
забезпечення», Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про оплату праці», ст.ст. 161-163, 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1.Адміністративний позов ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
у Ленінському районні м.
Дніпропетровська, про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії,- задовольнити
частково.

2.Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
щодо відмови у здійснені перерахунку
пенсії державного службовця ОСОБА_1 на
підставі довідки про заробітну плату
фінансового управління Ленінської
районної у місті Дніпропетровську ради
від 11.07.2014 року № 08-27/270.

3.Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська здійснити з
01 січня 2014 року перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 січня 2014
року відповідно до довідки фінансового
управління Ленінської районної у
місті Дніпропетровську ради від 11.07.2014
року № 08-27/270 із урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та грошової
винагороди за сумлінну безперервну
працю в органах державної служби, та
здійснити виплату недоотриманої суми
пенсії.

4. В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

5.Стягнути із місцевого бюджету
України на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і. п. н. НОМЕР_1 судовий збір
у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови суду, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова суду, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Д.В. Мовчан