Справа № 2а/0570/5049/11
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/55150/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула в письмовому провадженні
касаційну скаргу Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
27.04.2011 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 07.06.2011 по справі №2-а/0570/5049/2011 за
позовом Державного підприємства
«Добропіллявугілля» до Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції про зобов'язання вчинити
певні дії.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 27.04.2011,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 07.06.2011, адміністративний позов
Державного підприємства
«Добропіллявугілля» до Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції про зобов'язання вчинити
певні дії задоволено. Зобов'язано
Добропільську об'єднану державну
податкову інспекцію вчинити певні дії,
а саме внести зміни до картки особового
рахунку платника податків - Державного
підприємства «Добропіллявугілля»
Відокремлений підрозділ «Шахта
«Алмазна» шляхом виключення з картки
особового рахунку зі збору за
забруднення навколишнього природного
середовища пені за несвоєчасне
погашення податкової заборгованості у
розмірі 16031,78грн.

Не погоджуючись з рішенням судів
попередніх інстанцій, Добропільська
об'єднана державна податкова інспекція
23.08.2011 звернулася з касаційною скаргою
до Вищого адміністративного суду
України, який ухвалою від 20.09.2011 прийняв
її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
27.04.2011 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 07.06.2011, прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог
Добропільська об'єднана державна
податкова інспекція посилається на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, зокрема, пункту
7.7 статті 7, підпункту 16.4.1 пункт 16.4
статті 16 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами і державними
цільовими фондами», підпункту 4.2.4
Інструкції про порядок ведення
органами державної податкової служби
оперативного обліку платежів до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами державної
податкової служби України,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України від
18.07.2005 №276 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 02.08.2005 за
№843/11123, статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державне підприємство
«Добропіллявугілля» зареєстроване як
юридична особа, має відокремлений
підрозділ «Шахта «Алмазна» та
знаходиться на податковому обліку в
Добропільській об'єднаній державній
податковій інспекції.

Державному підприємству
«Добропіллявугілля» нарахована пеня
за платежем збір за забруднення
навколишнього природного середовища у
загальному розмірі 16031,78 грн., а саме: за
платіжним дорученням від 23.03.2009 №839 на
суму 7250,00грн. нарахована пеня у розмірі
2907,67грн., за платіжним дорученням від
31.07.2009 №596 на суму 17454,00грн. нарахована
пеня у розмірі 929,78грн., за платіжним
дорученням від 02.09.2009 №820 на суму
17522,21грн. нарахована пеня у розмірі
2495,16грн., за платіжним дорученням від
02.10.2009 №960 на суму 17522,21грн. нарахована
пеня у розмірі 2316,62грн., за платіжним
дорученням від 02.11.2009 №103 на суму
17522,21грн. нарахована пеня у розмірі
2279,17грн., за платіжним дорученням від
01.12.2009 №201 на суму 17522,21грн. нарахована
пеня у розмірі 2463,50грн., за платіжним
дорученням від 29.12.2009 №313 на суму
17522,21грн. нарахована пеня у розмірі
2639,88грн.

Відповідно до вимог підпункту 5.3.1
пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників перед бюджетами та
державними цільовими фондами» платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації.

Згідно з підпунктом 16.1.1 пункту 16.1
статті 16 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» після закінчення
встановлених строків погашення
узгодженого податкового зобов'язання
на суму податкового боргу
нараховується пеня.

Підпункт 16.3.1 пункту 16.3 статті 16
зазначеного Закону передбачає, що
нарахування пені закінчується у день
прийняття банком, обслуговуючим
платника податків, платіжного
доручення на сплату суми податкового
боргу. У разі часткової сплати суми
податкового боргу нарахування пені
зупиняється на таку сплачену частку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
13.09.2010, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28.10.2010, було
визнано недійсним, зокрема, податкове
повідомлення-рішення Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції від 14.04.2010 №/0 про
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 110185,50грн.
за несвоєчасну сплату збору за
забруднення навколишнього природного
середовища.

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 13.09.2010
встановлено, що платіжними дорученнями
від 23.03.2009 №839, від 31.07.2009 №596, від 02.09.2009
№820, від 02.10.2009 №960, від 02.11.2009 №103, від
01.12.2009 №201, від 29.12.2009 №313 Державним
підприємством «Добропіллявугілля»
сплачено суму податкових зобов'язань
зі збору за забруднення навколишнього
природного середовища без порушення
граничних строків сплати, проте
грошові кошти по відповідним платіжним
дорученням зараховані контролюючим
органом на погашення попереднього
податкового боргу позивача.

Згідно підпункту 7.7 статті 7 вказаного
Закону податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) і у
рівних пропорціях.

Вказана норма не позбавляє платника
податку права самостійно визначити
джерела погашення узгоджених
податкових зобов'язань відповідно до
пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників перед бюджетами та
державними цільовими фондами» та від
обов'язку самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання відповідно до
підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 цього ж
Закону.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7
статті 7 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», джерелами самостійної сплати
податкових зобов'язань або податкового
боргу платника податку є будь-які
власні кошти такого платника податку.
Отже, грошовий платіж є єдиною формою
сплати податкових зобов'язань і
погашення податкового боргу.

Згідно з пунктом 6 статті 7 Закону
України «Про Національний банк
України» Національний банк України
визначає систему, порядок і форми
платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 №22, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за
№377/89/76, кошти з рахунків клієнтів банки
списують лише за дорученнями власників
цих рахунків (включаючи договірне
списання коштів згідно з главою 6 цієї
Інструкції) або на підставі платіжних
вимог стягувачів у разі примусового
списання коштів згідно з главою 5 цієї
Інструкції. При цьому згідно з пунктом
3.8 зазначеної Інструкції реквізит
«Призначення платежу» платіжного
доручення заповнюється платником так,
щоб надавати повну інформацію про
платіж та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
«Призначення платежу». Банк перевіряє
заповнення цього реквізиту на
відповідність установленим вимогам
лише за зовнішніми ознаками.

З наведеного випливає, що право
визначати призначення платежу
відповідно до чинного законодавства
України належить виключно платнику.
Тому суми податкових зобов'язань або
податкового боргу з урахуванням
підпункту 16.5.2 пункту 16.5 статті 16 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників перед бюджетами
та державними цільовими фондами» слід
вважати сплаченими у день реєстрації
банківською установою платіжного
документа із зазначеним у ньому
призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань або
податкового боргу, визначених
платником податків.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників перед бюджетами
та державними цільовими фондами»,
визначено вичерпний перелік заходів,
які вживаються контролюючим органом з
метою погашення платниками податків
податкового боргу. Серед таких заходів
немає зміни призначення платежу,
самостійно визначеного платником
податків.

Таким чином, у разі недотримання
платником податків порядку погашення
податкового боргу та виконання
податкових зобов'язань, передбаченого
пунктом 7.7 статті 7 Закону, податковий
орган не наділений правом чи обов'язком
змінювати призначення платежу,
визначене платником податків.

За таких обставин, самостійне
зарахування податковим органом
сплачених платником податку сум у
рахунок податкового боргу або тих
податкових зобов'язань, які не вказані
в призначенні платежу під час
перерахування платником податків
коштів до бюджету, є неправомірним.

За встановлених судами обставин щодо
дотримання позивачем строків сплати
збору за забруднення навколишнього
природного середовища, пеня у розмірі
16031,78грн. нарахована протиправно та
відповідні відомості безпідставно
внесено до картки особового рахунку
платника податків - Державного
підприємства «Добропіллявугілля»
Відокремлений підрозділ «Шахта
«Алмазна».

Враховуючи викладене, висновок судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для задоволення позовних вимог
є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 222, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Добропільської
об'єднаної державної податкової
інспекції залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 27.04.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07.06.2011 по
справі №2-а/0570/5049/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку, на підставі та у
строки, передбачені статтями 235 - 238, 240
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв