Справа № 872/17799/13
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2014 рокусправа № 811/3145/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Юхименка
О.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Лащенка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 22
жовтня 2013 року у справі № 811/3145/13-а за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ювента-Оіл" до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ювента-Оіл» (далі -
Позивач) звернулося до з позовом
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
(надалі - Відповідач), в якому просило
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 05.06.2013
року в частині заниження податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість, внаслідок чого до Позивача
було застосовано штрафні (фінансові)
санкції у загальному розмірі 171939 грн., в
тому числі 114626 грн. за основним
платежем та 57313 грн. за штрафними
фінансовими санкціями.

Вимоги адміністративного позову
обґрунтовано тим, що Позивачем
правомірно було віднесено до складу
податкового кредиту товар за
податковими накладними № 111 від 30.11.2012
р. та № 183 від 31.10.2012 р. (бензин А-92, А-95,
Еліт-95 Супер), оскільки вказані
накладні мали всі необхідні та
передбачені чинним законодавством
реквізити. Зазначали, що ними під час
проведення фактичної перевірки
надавалися всі первинні документи на
поставку нафтопродуктів, а саме -
товарно-транспортні накладні, журнали
обліку надходження нафтопродуктів та
журнали змінних звітів. При цьому,
фактична кількість нафтопродуктів,
встановлена під час перевірки,
відповідала кількості, відображеній у
звітних документах касового апарату.
Вважають, що висновки перевіряючих про
відсутність паспортів якості та
сертифікат відповідності, зроблені
виключно на підставі розбіжностей
деяких показників якості
нафтопродуктів з окремими показниками,
встановленими дослідженням зразків
нафтопродуктів ( причому,
некомпетентними органами) не можуть
бути підставою для застосування
приписів п.198.6 ст.198 ПК України. (а.с.3-8)

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року адміністративний позов ТОВ
«Ювента-Оіл» задоволено у повному
обсязі.

Судове рішення обґрунтовано тим, що
податкові накладні №111 від 30.11.2012 р. та
№183 від 31.10.2012 р., які стали підставою
для формування Позивачем податкового
кредиту за відповідний звітний період,
мають всі обов'язкові реквізити, які
вимагаються п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України, показники, зазначені в
даних податкових накладних, повністю
відповідають умовам поставки
нафтопродуктів, а отже, будь-які
законні підстави для висновку
податкового органу про порушення
Позивачем п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, у Кіровоградської
ОДПІ відсутні. Крім того суд зазначив,
що враховуючи висновки попередніх
судових рішень, що набрали законної
сили, такі документи як «паспорт
якості» та «сертифікат відповідності»
не посвідчують перехід права власності
на нафтопродукти, тому сумніви в їх
неналежному оформленні не можуть бути
доказом спростування права власності
ТОВ «Ювента Оіл» на такі нафтопродукти,
як наслідок -, указані документи не
несуть навантаження первинного
документу та не являються безумовною
підставою для оприбуткування
нафтопродуктів. Оскільки Позивачем до
перевірки було надано усі необхідні
первинні документи, що передбачені
чинними законодавством, які були
оформлені належним чином, що не
заперечувалось і Відповідачем, ТОВ
«Ювента Оіл» правомірно віднесло до
складу податкового кредиту прибуток
відповідно до податкових накладних №
111 від 30.11.2012 р. та № 183 від 31.10.2012 р., у
зв'язку з чим податкове повідомлення
рішення № від 05.06.2013 р. в
оскаржуваній частині підлягає
скасуванню. (а.с.230-233)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Кіровоградська об'єднана
державна податкова інспекція подала на
нього апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушенням судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року, та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказували на те, що суд першої
інстанції безпідставно не врахував, що
на протязі жовтня-листопада 2012р. у
відповідності до договору поставки
нафтопродуктів № 66 від 01.06.2011,
укладеного між Позивачем та ТОВ
«Ріаліз Ойл» (постачальник), Позивачем
придбавались нафтопродукти, на які
постачальником виписані податкові
накладні № 111 від 30.11.2012 р. та № 183 від
31.10.2012 р. Оскільки вказані накладні
складені з порушенням вимог ст.201.1 ПК
України у частині відсутності
вказаного товару, підприємством
завищено податковий кредит за
жовтень-листопад 2012р. на загальну
суму114626грн.

Крім того, заявник апеляційної скарги
також зазначав, що угода, укладена
Позивачем з контрагентом ПП «Карбон С»,
не є такою, що пов'язана з веденням
господарської діяльності, оскільки
діяльність вказаного контрагенту
спрямована на проведення безтоварних
операцій та не покликана на створення
юридичних наслідків. Зазначав і про те,
що ТОВ «Ювента Оіл» було порушено
правила реалізації нафтопродуктів на
АЗС, оскільки надані до перевірки
паспорти якості не відповідають
вимогам Інструкції з контролювання
якості нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України
(заповнені не за всіма показниками,
відсутні печатки
підприємства-виробника). (а.с.234-237)

Заперечень на апеляційну скаргу до
суду не надходило.

Перевіривши, в межах доводів
апеляційної скарги законність та
обґрунтованість судового рішення,
оцінивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що уповноваженими
працівниками Кіровоградської ОДПІ на
підставі наказу №602 від 20.03.2013р. "Про
проведення документальної планової
виїзної перевірки" (а.с.182), проведено
планову виїзну перевірку ТОВ «Ювента
Оіл» з питань дотримання
достовірності, повноти нарахування та
своєчасності сплати податків та
зборів, а також дотримання вимог
податкового, валютного законодавства
за період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року, за
результатами якої складено акт
№74/22-2/37096772 від 23.05.2013р. (а.с.9-56)

Перевіркою встановлено порушення
позивачем, зокрема, п.п.198.2, 198.3, 198.6
Податкового кодексу України в
результаті чого занижено податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 245826 грн., у
т.ч. за січень 2012 року в сумі 8283 грн., за
лютий 2012 року у сумі 7617 грн., за березень
2012 року в сумі 8317 грн., за квітень 2012
року у сумі 9600 грн., за травень 2012 року в
сумі 11150 грн., за червень 2012 року у сумі
10083 грн., за липень 2012 року в сумі 8517 грн.,
за серпень 2012 року у сумі 8900 грн., за
вересень 2012 року в сумі 17094 грн., за
жовтень 2012 року у сумі 81312 грн., за
листопад 2012 року в сумі 60483 грн., за
грудень 2012 року у сумі 14470 грн.

На підставі даного акту перевірки
Кіровоградською ОДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення від
05.06.2013 року №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 368739
грн., у т.ч. 245826 грн. за основним платежем
та 122913 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (а.с.85).

Товариство не погодилось з даними
висновками в частині заниження
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за жовтень-листопад 2012
року на загальну суму 114626 грн., в т. ч. за
жовтень 2012 року в сумі 67512 грн. та за
листопад 2012 року в сумі 47114 грн.

Позивач скористався досудовим
порядком оскарження вказаного
податкового повідомлення-рішення та
подав на нього скарги до Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області та
Міністерства доходів та зборів
України.

За результатами процедури
адміністративного оскарження, Головне
управління Міндоходів у
Кіровоградській області рішенням від
09.08.2013р. №1397/10/10-208 та рішенням
Міністерства доходів і зборів України
від 06.09.2013р. №10528/6/99-99-10-01-15 податкове
повідомлення-рішення Кіровоградської
ОДПІ від 05.06.2013 року № залишили
без змін, а скарги - без задоволення.
(а.с.87-92, 93-96)

Скасування указаного податкового
повідомлення-рішення в частині
заниження податкового зобов'язання з
податку на додану вартість, внаслідок
чого до Позивача було застосовано
штрафні (фінансові) санкції у
загальному розмірі 171939 грн., в тому
числі 114626 грн. за основним платежем та
57313 грн. за штрафними фінансовими
санкціями за жовтень-листопад 2012 року,
в тому числі за жовтень 2012 року - 67 512
грн., за листопад 2012 року - в сумі 47 114
грн., і було предметом судового позову.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ
«Ювента Оіл», суд першої інстанції
виходив з того, що податкові накладні
№111 від 30.11.2012 р. та №183 від 31.10.2012 р., які
стали підставою для формування
Позивачем податкового кредиту за
відповідний звітний період, мають всі
обов'язкові реквізити, які вимагаються
п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України,
показники, зазначені в даних
податкових накладних, повністю
відповідають умовам поставки
нафтопродуктів, а отже, будь-які
законні підстави для висновку
податкового органу про порушення
Позивачем п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, у Кіровоградської
ОДПІ відсутні. Крім того суд зазначив,
що враховуючи висновки попередніх
судових рішень, що набрали законної
сили, такі документи як «паспорт
якості» та «сертифікат відповідності»
не посвідчують перехід права власності
на нафтопродукти, тому сумніви в їх
неналежному оформленні не можуть бути
доказом спростування права власності
ТОВ «Ювента Оіл» на такі нафтопродукти,
як наслідок -, указані документи не
несуть навантаження первинного
документу та не являються безумовною
підставою для оприбуткування
нафтопродуктів. Оскільки Позивачем до
перевірки було надано усі необхідні
первинні документи, що передбачені
чинними законодавством, які були
оформлені належним чином, що не
заперечувалось і Відповідачем, ТОВ
«Ювента Оіл» правомірно віднесло до
складу податкового кредиту прибуток
відповідно до податкових накладних №
111 від 30.11.2012 р. та № 183 від 31.10.2012 р., у
зв'язку з чим податкове повідомлення
рішення № від 05.06.2013 р. в
оскаржуваній частині підлягає
скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи із наступного.

Щодо встановлених судом фактичних
обставин справи у сторін заперечень не
виникало.

За позицією податкового органу (про що
зазначено у акті перевірки а.с.30),
вищевказані податкові накладні
складені з порушенням вимог ст. 201.1 ПК
України в частині відсутності
вказаного у них товару на суму 687755.60
грн. в т.ч. ПДВ 114625 грн., що свідчить про
порушення Позивачем п.198.6 ст.198 ПК
України - завищення податкового
кредиту за жовтень-листопад 2012р. на
загальну суму 114626 грн. На підтвердження
своєї позиції податковий орган
посилається на висновки фактичної
перевірки Позивача, що мала місце у
період з 20 по 29 грудня 2012 року, згідно з
якими не встановлено власника «рідини
із запахом бензину» на суму 687755.60 грн.
(тобто, на бензин, поставлений ТОВ
"Ріаліз Оіл" за податковими накладними
№111 від 30.11.2012 р. та №183 від 31.10.2012 р.).

За позицією ТОВ «Ювента Оіл», з якою
погодився суд першої інстанції,
виходячи з тлумачення понять "паспорт
якості" і "сертифікат відповідності",
які зазначені у Інструкціях №271/121 та
№281/171/578/155, дані документи жодним чином
не посвідчують перехід права власності
на нафтопродукти та не закріплюють
його за певною особою, а сумніви в їх
неналежному оформленні не можуть бути
доказом спростування права власності
ТОВ „Ювента Оіл" на такі нафтопродукти.
Дані документи не фіксують факт
здійснення господарської операції, а
отже, не є первинними документами та
відповідно не є підставою для
оприбуткування нафтопродуктів. При
цьому суд послався на висновки,
викладені у постанові
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 09.01.2013р. по
справі №811/4/13-а, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 30.05.2013р., якою встановлено, що ТОВ
"Ювента-Оіл" до перевірки (у тому числі і
за спірний період - жовтень-листопад 2012)
були надані всі необхідні документи на
нафтопродукти, які знаходились в
резервуарах на АЗС, прибуткові
документи, товарно-транспортні
накладні, паспорта якості та
сертифікати відповідності, сама по
собі неналежна якість реалізуємого
товару не може свідчити про
відсутність права власності
товариства на такі нафтопродукти.
(а.с.219-222), та зазначив, що Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Кіровоградській області надані
результати випробувань зразків
бензинів автомобільних А-92 та А-95
відібраних на АЗС №№ 2, 4, 6, відповідно
до яких, зразки нафтопродуктів
відповідають вимогам ДСТУ 4063-2001.

Крім того, ні у судовому засіданні, ні у
апеляційній скарзі, Відповідач так і не
конкретизував (з посиланням на належні
докази), що саме в податкових накладних
№111 від 30.11.2012 р. та №183 від 31.10.2012 р. не
відповідає вимогам п.201.1 ст.201
Податкового кодексу та свідчить про
втрату ними статусу податкових
накладних.

В той же час, відповідно до пункту 198.3
статті 198 Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового
кодексу України встановлено, що сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п.200.3 ст.200 Податкового
кодексу України при від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Таким чином, наведеними нормами
матеріального права, визначено
підстави для формування платником
податків податкового кредиту з податку
на додану вартість і до таких підстав
віднесено: наявність господарської
операції, сплата податку на додану
вартість у вартості товарів (робіт,
послуг), факт сплати податку на додану
вартість має підтверджуватися
відповідними податковими накладними,
використанням придбаних товарів
(робіт, послуг) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно з пункту 44.1 статті 44 Податкового
кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 (далі - Положення),
забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать законодавчим та
нормативним актам.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що
первинні документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи від імені яких
складений документ, назва документа
(форма), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складення
первинного документа.

Судом встановлено, що між ТОВ «Ювента
Оіл» (Покупець) та ТОВ "Ріаліз Оіл"
(Постачальник) було укладено договір
поставки №66 від 01.06.2011р. та додаткові
угоди (а.с.189-191, 196-198, 209-218), відповідно до
якого Постачальник збов'язується
передати у власність Покупця, а
Покупець зобов'зується прийняти
нафтопродукти у відповідності до умов
Договору.

На виконання умов вказаного Договору
Позивачем було придбано нафтопродукти:
бензини автомобільні А-80, А-92, А-95,
паливо моторне альтернативне "Еліт-95
Супер", дизельне пальне підвищеної
якості, про що свідчать видаткові
накладні. (а.с.193-195, 199-208).

На вищезазначені поставки ТОВ "Ріаліз
Оіл" - Постачальником були видані
податкові накладні, зокрема, №111 від
30.11.2012 р. та №183 від 31.10.2012 р. (а.с.128,129), які
Позивачем віднесено до складу
податкового кредиту за відповідні
періоди, що встановлено податковим
органом під час перевірки та не
заперечувалось в судовому засіданні,
та про що також свідчать податкові
декларації з ПДВ за жовтень-листопад
2012р., з додатками та реєстри отриманих
та виданих податкових накладних
(а.с.138-177)

Оплата товару та фактичне його
отримання підтверджується журналами
обліку надходження нафтопродуктів TOB
„Ювента Оіл", товарно-транспортними
накладними на відпуск нафтопродуктів
(нафти), а також паспортами якості та
сертифікатами відповідності на бензин
автомобільний марок А-92, А-95, Еліт-95
Супер. (а.с.97-102)

За таких обставин та у межах доводів
апеляційної скарги підстави для
скасування або зміни судового рішення
відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..ст.200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області -
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у справі № 811/3145/13-а - залишити без
змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, передбачені статтею
212 КАС України.

Повний текст ухвали складено 19 вересня
2014 року.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
О.В. Юхименко

Суддя:
Д.В. Чепурнов