Справа № 816/4367/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/11170/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів : Калашніковій О.В.,
Леонтович К.Г.,

при секретарі Романишин О.Р.,

за участі представника позивача
Самойленка М.В.,

представника відповідача
Москаленка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Державної
фінансової інспекції в Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 03
жовтня 2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2014 року по справі № 816/4367/13-а
за позовом Державної фінансової
інспекції у Полтавській області до
Дочірнього підприємства "Полтавський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
про зобов'язання вчинити певні дії -

в с т а н о в и л
а:

Державна фінансова інспекція в
Полтавській області звернулась до суду
з адміністративним позовом до
Дочірнього підприємства "Полтавський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України",
в якому просила зобов'язати
відповідача виконати вимогу про
усунення виявлених ревізією порушень
від 20.12.2012 № 16-06-3-14/10800, в частині:

- п.1 відобразити по даних
бухгалтерського обліку філії
"Лубенська ДЕД" дебіторську
заборгованість за виконані філією
роботи по поточному ремонту і
експлуатаційному утриманню доріг
місцевого значення та, відповідно,
виставити рахунки ТОВ "Лубенське ШБУ - 9"
на суму 121 010,40грн. за виконані роботи.
Забезпечити надходження коштів за
виконані роботи в загальній сумі 121 010,40
грн. У разі необхідності вказане
питання вирішити шляхом подання позову
до контрагентів;

- п.2 відобразити по обліку ДП
"Полтавський облавтодор", його
структурних підрозділів дебіторську
заборгованість та забезпечити її
погашення шляхом повернення коштів або
виконання відповідного обсягу робіт
(послуг):

1) за рахунок субпідрядних організацій,
якими не сплачено кошти за послуги
генпідряду в сумі 287 027, 21 грн., а саме:
ТОВ "Променергобуд Україна" - в сумі 215
013,3 грн., ТОВ "Лубенське ШБУ - 9" - в сумі
49504, 58 грн., ТОВ "Юнікобуд" - в сумі 10 000
грн., ТОВ "Транс Лайн Груп" - в сумі 7987, 23
грн., ВАТ "Харківшляхбуд ДБУ - 39" - в сумі
3002, 29 грн., ВАТ УМБ № 23 - в сумі 1 519, 81 грн.;

2) за рахунок підрядних організацій,
якими завищено вартість виконаних
робіт на загальну суму 55 062, 32 грн., а
саме: ТОВ "Лубенське ШБУ-9" - на загальну
суму 53 494, 2 (з них 2669,35 грн. встановлені
ревізією у філії "Лубенський
райавтодор"), ТДВ
"Миргородсервісшляхбуд" - в сумі 1568,12
грн. У разі необхідності вказане
питання вирішити у судовому порядку
шляхом подання позову до контрагентів.

- п. 3 стягнути:

1) з ПП "Корсар ОІЛ" 114 900,01 грн. та ПП
"Крем-Сталь" 12 688,2 грн. за послуги по
транспортуванню бітуму, фактичне
надання яких не підтверджено пунктом
навантаження - ПАТ "Лисичанська нафтова
інвестиційна компанія" та чим завдано
збитків на вищевказану суму;

2) з ПП "Прогрес - 2012" - 10 000 грн. за
транспортні послуги по перевезенню
бітуму, фактичне надання яких не
підтверджено, а саме на момент надання
зазначених послуг транспортні засоби
не були зареєстровані в органах ДАІ або
зняті з обліку. У разі необхідності
вказане питання вирішити в судовому
порядку шляхом подання позову до
контрагентів.

- п. 5 забезпечити відшкодування Службі
автомобільних доріг в Полтавській
області зайвих виплат, шляхом
повернення коштів або виконання
відповідного обсягу робіт на загальну
суму 265,52 грн. філії "Кременчуцька ДЕД".
Порушення допущені філією внаслідок
включення до актів виконаних робіт
форми Кб-2в матеріалів за вартістю, які
вище вартості матеріалів, що
обліковуються за даними
бухгалтерського обліку, завищення
обсягів робіт машин та механізмів;
включення до актів форми Кб-2в вартості
матеріалів по цінах, що перевищують
регіональні граничні оптові ціни;

- п. 6 стягнути:

1) з ПАТ СК "Партнер" 21056,10 грн. за ремонт
автомобіля після дорожньо -
транспортної пригоди, які підлягають
стягненню за постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
08.02.2011;

2) з ПП ОСОБА_4 20000 грн. за фактично не
отриманий у 2012 році товар (гірський
пісок).

В іншому випадку стягнути з осіб,
винних у проведенні зайвих виплат,
шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу
законів про працю України. У разі
необхідності вказане питання вирішити
у судовому порядку шляхом подання
позову до контрагентів.

- п. 8: філією "Лубенський райавтодор"
вжити заходів по стягненню
дебіторської заборгованості з ПП
"Інтертрейд" в розмірі 95 125 грн. за
надані матеріальні цінності та
виконані роботи згідно договорів,
термін виконання яких минув;

- п. 11: стягнути в порядку та розмірах,
встановлених ст.ст. 130-136 КЗпП України,
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.01.1996 № 116, з винних осіб нестачу
матеріальних цінностей, виявлену в
ході проведених під час ревізії
інвентаризацій по філії "Кременчуцький
райавтодор" на суму 8 750 грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 03 жовтня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року, адміністративний позов
задоволено частково. Зобов'язано
Дочірнє підприємство "Полтавський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
виконати пункт 8 вимоги Державної
фінансової інспекції в Полтавській
області про усунення виявлених
ревізією порушень від 20.12.2012 № 16-06-3-14/10800
в частині вжиття заходів по стягненню
дебіторської заборгованості з
Приватного підприємства "Інтертрейд" в
розмірі 56 000 грн. за надані матеріальні
цінності та виконані роботи згідно
договорів, термін виконання яких минув.
В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленими по
справі рішеннями, Державна фінансова
інспекція в Полтавській області подала
касаційну скаргу, в якій просить ці
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким позов задовольнити. Скарга
обґрунтована невірним застосуванням
судами норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши в
межах касаційної скарги матеріали
справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами,
дослідивши обґрунтованість
застосування норм матеріального права
до вирішення спірних правовідносин,
вивчивши доводи касаційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав до її
задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судами, відповідно до
п. 2.10 Плану контрольно-ревізійної
роботи Державної фінансової інспекції
в Полтавській області на ІІІ квартал 2012
року на підставі направлення від 14.08.2012
№ 600 позивачем проведено планову
виїзну ревізію
фінансово-господарської діяльності
Дочірнього підприємства «Полтавський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» (ідентифікаційний код 32017261) та
його структурних підрозділів за період
з 01.04.2010 по 01.08.2012.

За результатами ревізії складено акт
від 14.11.2012 № 06-21/373, згідно з яким
зафіксовано ряд порушень, що не були
усунуті в ході ревізії та в подальшому
за наслідками їх розгляду позивачем
були відхилені.

З метою забезпечення усунення
виявлених ревізією порушень,
відповідно до ст. 10 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
позивачем направлено директору ДП
«Полтавський облавтодор» ВАТ ДАК
«Автомобільні дороги України»
Кобченку Д.О. вимогу про усунення
виявлених порушень від 20.12.2012 №
16-06-3-14/10800, що складалася із 12 пунктів, із
встановленим терміном для зворотного
інформування про виконання цих
обов'язкових вимог до 20.01.2013.

ДП «Полтавський облавтодор» частково
виконано вказані вимоги.

Однак, у визначений строк відповідачем
не надано інформації позивачу про
повне усунення вищевказаних вимог, а
тому в частині, в якій вимоги позивача
не виконано, Державна фінансова
інспекція в Полтавській області
звернулась до адміністративного суду
із даним позовом про зобов'язання
останнього виконати вищезазначені
пункти цих вимог.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що пункти 1, 2, 3, 5, 6, 11 вимоги
Державної фінансової інспекції у
Полтавській області або виконані
відповідачем, або не підлягають
виконанню як такі, що не ґрунтуються на
вимогах закону, або виконуються ДП
«Полтавський облавтодор» в межах
визначених позивачем альтернативних
способів усунення виявлених ревізією
порушень та вживаються належні заходи.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з наступних підстав.

Закон України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» (чинний на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачає, що державний фінансовий
контроль реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Відповідно до ст. 2 Закону порядок
проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 35 Порядку проведення
інспектування державною фінансовою
інспекцією, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 р. № 550, визначено, що виявлені
допущені об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції
контролюючого органу, фіксуються в
констатуючій частині акта ревізії з
обов'язковим посиланням на норми
законів чи інших нормативно-правових
актів, які порушено, та зазначенням
винних у їх допущенні осіб.

Відповідно до пункту 49 Порядку у разі,
коли діями чи бездіяльністю
працівників об'єкта контролю державі
або підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, контролюючий орган
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.

Згідно з п. 50 Порядку за результатами
проведеної ревізії у межах наданих
прав контролюючі органи вживають
заходів для забезпечення: притягнення
до адміністративної, дисциплінарної та
матеріальної відповідальності винних
у допущених порушеннях працівників
об'єкту контролю; звернення до суду в
інтересах держави щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Вказані вимоги Порядку узгоджуються з
ст. 10 Закону № 2939-ХП, відповідно до
якого органу державного фінансового
контролю надається право звертатися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Отже, системний аналіз наведених
положень дає підстави вважати, що
органам державного фінансового
контролю надається право звертатись до
суду в інтересах держави з позовом до
підконтрольної установи, якщо такою не
було забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень.

Як свідчать обставини справи, за
результатом спірної перевірки ревізор
дійшов висновку, що не відображення по
даних бухгалтерського обліку
підприємства відповідача дебіторської
заборгованості та, відповідно, не
виставлення окремим субпідрядним
організаціям рахунків на оплату за
послуги генпідряду на загальну суму 536
567,69 грн. є порушенням вимог п. 1, п. 7 ст. 8,
п. 5 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 5 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 15
«Дохід», п.п. 5,6 Положення (стандарт)
бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська
заборгованість», внаслідок чого
підприємству завдано збитків на
вищевказану суму.

Під час ревізії шляхом погашення
зустрічних однорідних вимог, усунуто
порушення на суму 246278,53 грн. Також,
відповідно до актів здачі-приймання
генпідрядних послуг, складених та
підписаних керівниками ДП
«Полтавський облавтодор», ТОВ
«Променергобуд Україна» та ТОВ
«Юнікобуд», підприємством нараховано
та виставлено до оплати рахунки на
загальну суму 225 013,3 грн.

Пунктом 2 вимоги зобов'язано
відповідача відобразити по обліку ДП
"Полтавський облавтодор", його
структурних підрозділів дебіторську
заборгованість та забезпечити її
погашення шляхом повернення коштів або
виконання відповідного обсягу робіт
(послуг): 1) за рахунок субпідрядних
організацій, якими не сплачено кошти за
послуги генпідряду в сумі 287 027, 21 грн., а
саме: ТОВ "Променергобуд Україна" - в
сумі 215 013,3 грн., ТОВ "Лубенське ШБУ - 9" - в
сумі 49504, 58 грн., ТОВ "Юнікобуд" - в сумі 10
000 грн., ТОВ "Транс Лайн Груп" - в сумі 7987,
23 грн., ВАТ "Харківшляхбуд ДБУ - 39" - в
сумі 3002, 29 грн., ВАТ УМБ № 23 - в сумі 1 519, 81
грн.; 2) за рахунок підрядних
організацій, якими завищено вартість
виконаних робіт на загальну суму 55 062, 32
грн., а саме: ТОВ "Лубенське ШБУ-9" - на
загальну суму 53 494, 2 (з них 2669,35 грн.
встановлені ревізією у філії
"Лубенський райавтодор"), ТДВ
"Миргородсервісшляхбуд" - в сумі 1568,12
грн. У разі необхідності вказане
питання вирішити у судовому порядку
шляхом подання позову до контрагентів.

Судами встановлено, що на виконання
даної вимоги на підприємстві винесено
наказ від 03.01.2013 № 5 «Про виконання
вимог Державної фінансової інспекції в
Полтавській області від 20.12.2012 №
16-06-3-14/10800», яким, зокрема, наказано
відобразити в обліку підприємства та
його структурних підрозділів
дебіторську заборгованість по всім
вищевказаним підприємствам у
зазначених розмірах та забезпечити її
погашення шляхом повернення коштів або
виконання відповідного обсягу робіт
(послуг).

Так, ДП "Полтавський облавтодор"
виставлено рахунки за послуги
генпідряду ТОВ "Променергобуд Україна",
ТОВ "Юнікобуд", ТОВ "Транс Лайн Груп", ВАТ
УМБ № 23 у відповідних розмірах, а також
відображено у бухгалтерському обліку
по рахунку 361 «Розрахунки з
вітчизняними покупцями» як
дебіторську заборгованість даних
підприємств, що підтверджується
бухгалтерськими довідками від 30.09.2013 №
01-09/182-1, № 01-09/182-2, № 01-09/182-3. Контрагентам
направлено претензії, які були визнані
останніми, підписані акти
приймання-передачі виконаних
генпідрядних послуг. З урахуванням
скрутного матеріального становища
зазначених осіб між сторонами
досягнуто домовленості стосовно
сплати боргу, ведуться перемовини щодо
можливого виконання робіт або надання
послуг відповідачу на суму
дебіторської заборгованості.

Також, 19.03.2013 ДП «Полтавський
облавтодор» направлено ТДВ
«Миргородсервісшляхбуд» претензію на
суму 1568,12 грн., яка визнана даним
субпідрядником із проханням надати
відстрочення для погашення даної
кредиторської заборгованості у зв'язку
з тяжким фінансовим станом
підприємства.

Отже, відповідачем відображено
дебіторську заборгованість в
бухгалтерському обліку по всім вище
переліченим контрагентам у
встановлених позивачем розмірах та
узгоджено розмір цієї заборгованості
із контрагентами шляхом направлення їм
претензій, які останніми визнані, що
підтверджується матеріалами справи,
тобто фактично спору між сторонами з
приводу наявності та розміру
дебіторської заборгованості не існує.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про відсутність
підстав зобов'язувати відповідача
виконувати вимогу у вказаній частині,
оскільки ним такі вимоги виконувалися
та продовжують виконуватися
допустимим у вимозі способом, а факт
відображення дебіторської
заборгованості в бухгалтерському
обліку зобов'язує підприємство вживати
всіх можливих заходів для її погашення.

Щодо стягнення дебіторської
заборгованості із ВАТ "Харківшляхбуд"
по послугам генпідряду, то судами
втановлено, що між ДП "Полтавський
облавтодор" та Полтавською філією ВАТ
«Харківшляхбуд» ДБУ-36 укладено ряд
договорів субпідряду на виконання
робіт з поточного ремонту
автомобільних доріг державного
значення, ревізією виконання яких
встановлено не відрахування
підряднику 1% послуг генпідряду.

28.03.2013 позивач звернувся до Полтавської
філії ВАТ «Харківшляхбуд» ДБУ-36 із
претензією, на яку отримано відповідь
ВАТ «Харківшляхбуд» про те, що 01.11.2010
Господарським судом Харківської
області була порушена справа № Б-39/147-10
про визнання банкрутом ВАТ
«Харківшляхбуд» () та
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів. У газеті «Урядовий кур'єр»
№ 15 (4413) від 27.01.2011 було опубліковано
оголошення про порушення справи №
Б-39/147-10 про визнання банкрутом ВАТ
«Харківшляхбуд».

Відповідно до Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
конкурсні кредитори можуть подавати
свої вимоги до суду в 30-денний термін з
моменту опублікування оголошення про
порушення справи про банкрутство.

ДП «Полтавський облавтодор» заява про
визнання кредитором по даній справі до
суду не направлялася. Ухвалою
попереднього засідання від 18.04.2011 судом
затверджено реєстр кредиторів ВАТ
«Харківшляхбуд». При цьому судом було
зазначено, що вимоги конкурсних
кредиторів, що не були заявлені в
30-денний строк з моменту публікації
оголошення про порушення у справі про
банкрутство боржника, вважаються
погашеними та стягненню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів вважає
обґрунтованими висновки судів першої
та апеляційної інстанції про
відсутність правових підстав для
стягнення вищевказаної дебіторської
заборгованості із даного контрагента.

Щодо стягнення дебіторської
заборгованості із ТОВ «Лубенське
ШБУ-9», то судами встановлено, що ДП
«Полтавський облавтодор» звертався до
Господарського суду Полтавської
області з позовом до даного
субпідрядника про стягнення
заборгованості за договором
субпідряду (1% - послуги генпідряду) у
розмірі 49 504, 58 грн. (без ПДВ). Рішенням
суду від 30.05.2013 у справі 917/834/13 у
задоволенні позову відмовлено у
зв'язку із додатковою угодою до
договору субпідряду № 01-02-11/с2 від 04.11.2011
до договору підряду № 01-02-11 від 25.10.2011,
яка укладена між відповідачем та ТОВ
«Лубенське ШБУ-9» 14.12.2011 за № 01. Пунктом 1
вказаної угоди передбачено, що сторони
цією угодою за взаємною згодою вносять
зміни до розділу 8 договору субпідряду
шляхом виключення пункту 8.8. Пункт 8.8
договору передбачав, що Субпідрядник
відраховує Генпідряднику 1% від
вартості субпідрядних робіт на
покриття витрат останнього, пов'язаних
із виконанням зобов'язань щодо
забезпечення технічною, дозвільною та
іншою документацією, координації дій
субпідрядників при виконанні робіт,
приймання виконаних Субпідрядником
робіт та інші.

Враховуючи те, що вказане рішення суду
набрало законної сили, колегія суддів
вважає вірними висновки судів про
відсутність правових підстав для
стягнення вищевказаної дебіторської
заборгованості із даного контрагента.
Крім того, позивачем неправомірно
здійснено розрахунок дебіторської
заборгованості з донарахуванням
податку на додану вартість, оскільки
органи Державної фінансової інспекції
не наділені повноваженнями з контролю
за справлянням ПДВ.

Судами також встановлено, що ДП
«Полтавський облавтодор» звертався до
Господарського суду Полтавської
області з позовом до ТОВ «Лубенське
ШБУ-9» про стягнення заборгованості,
яка виникла у результаті завищення
вартості виконаних робіт по договорам
субпідряду на виконання окремих робіт
при поточному ремонті автомобільних
доріг. Рішенням Господарського суду
Полтавської області від 05.08.2013 у справі
№ 917/1138/13 позов задоволено у повному
обсязі. Вказане рішення набрало
законної сили, на його примусове
виконання Господарським судом
Полтавської області видано наказ від
22.08.2013 № 917/1138/13.

Зважаючи на викладені обставини,
колегія судів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про те, що в частині вищезазначених
контрагентів пункт 2 вимоги позивача
виконаний відповідачем.

Як встановлено судами, підставами для
винесення п. 3 вимоги були висновки
позивача про неправомірне
відображення в бухгалтерському обліку
та відсутність реальності перевезення
товарно-матеріальних цінностей,
придбаних у контрагентів ПП «Корсар
ОІЛ», ПП «Прогрес-2012», ТОВ «Крем-сталь».

Так, в ході ревізії розрахункової
дисципліни та виконання господарських
угод, укладених з ПП «Корсар ОІЛ», ПП
«Прогрес-2012», ТОВ «Крем-сталь» за
період з 01.04.2010 по 01.08.2012 встановлено, що
в жовтні, листопаді 2011 року філією ДП
«Полтавський райавтодор» укладено 4
договори із вказаними
постачальниками-резидентами на
закупівлю бітуму, паливно-мастильних
матеріалів, щебеню, гранітного відсіву.

Вибірковою ревізією виконання умов цих
договорів встановлено, що відповідно
до видаткових накладних,
товарно-транспортних накладних та
актів виконаних робіт філією ДП
«Полтавський райавтодор» придбано у
вказаних постачальників
товарно-матеріальні цінності, зокрема:

1) від ПП «Корсар ОІЛ» отримано бітум у
кількості 178,72 т на суму 132 814 грн.
Навантаження товарно - матеріальних
цінностей (бітуму) здійснювалося ПАТ
«Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія», автопідприємство ТОВ
«Техагроінвест»;

2) від ПП «Прогрес-2012» отримано бітуму в
кількості 313,38 т на суму 235 0350 грн.
Навантаження товарно - матеріальних
цінностей (бітуму) здійснювалося
Кременчуцьким НПЗ м. Кременчук,
автопідприємства: ПП «ТИХОХОД», ТОВ
«Нафтобіт», ПП «Прогрес-2012»;

3) від ПП «Крем-Сталь» отримано
піщано-щебеневу суміш в кількості 75,36 т
на суму 1903, 56 грн., щебінь гранітний в
кількості 577,14 т на суму 53 466, 32 грн.
мінерального порошку в кількості 28 т на
суму 11760 грн., відсіву гранітного в
кількості 126,4 т на суму 3 160,01 грн. та
бітуму в кількості 130,91 т на суму 981 825
грн. Навантаження товарно-матеріальних
цінностей (бітуму) здійснювалось
Кременчуцьким НПЗ м. Кременчук,
автопідприємства: ПП «Крем - Сталь» та
ПАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія», автопідприємство ПП
«Крем-Сталь».

Вибірковою ревізією
товарно-транспортних накладних,
рахунків на оплату послуг та платіжних
доручень встановлено, що філією
«Полтавський райавтодор» за
транспортні послуги по відвантаженню з
ПАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія» бітуму в кількості 210,52 т на
рахунки ПП «Корсар ОІЛ» та ПП «Крем -
Сталь» перераховано кошти на загальну
суму 127 588, 21 грн.

В ході ревізії на запит відповідача
було отримано інформацію від ПАТ
«Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія» від 23.10.2012 № 85/0017, згідно якої
фінансово - господарські операції з ПП
«Прогрес - 2012» та ПП «Корсар ОІЛ» не
проводилися та відвантаження
продукції на їх адресу, як і на адресу
ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» і його
структурних підрозділів не
відбувалося.

На підставі вказаної відповіді ПАТ
«Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія» ревізор дійшов висновку, що
оскільки відпуск бітуму на адресу вище
перелічених осіб документально не
підтверджується, то рахунки на оплату
транспортних послуг по перевезенню
бітуму в сумі 127 588, 21 грн., пунктом
навантаження якого є компанія, ПП
«Корсар ОІЛ» та ПП «Крем - Сталь» за
період з 01.11.2011 по 01.04.2012 виставлено
безпідставно.

Також, згідно з отриманою інформацією
від УДАІ УМВС України в Полтавській
області автомобіль ДАФ НОМЕР_6, яким
згідно товарно-транспортних накладних
здійснювалося перевезення бітуму ПП
«Крем - Сталь», за таким номерним знаком
не реєструвався.

Таким чином, за наслідками проведеної
ревізії позивач дійшов висновку, що
транспортні послуги автомобілями ДАФ
НОМЕР_4 , МАЗ НОМЕР_5, Івеко 95-98 на
загальну суму 10 000 грн. не надавалися.

Вказуючи на необґрунтованість
наведених висновків ревізійного
органу, суди попередніх інстанцій
вірно посилалися на те, що правочини
між відповідачем та вище переліченими
контрагентами уповноваженими судами
недійсними не визнавалися, а доводів
про невідповідність законодавству
первинної документації, якою оформлено
операції з поставки товарів, акт
ревізії не містить.

Крім того, судами надана належна оцінка
постанові Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.06.2013 по
справі № 2а-1670/7369/12 за позовом ДП
«Полтавський облавтодор» до Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Полтавської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,
відповідно до якої за наслідками
планової виїзної документальної
перевірки ДП «Полтавський облавтодор»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2011 по
30.06.2012 (у період, коли ДП «Полтавський
облавтодор» мав господарські
взаємовідносини із ПП «Корсар ОІЛ» і ПП
«Крем - Сталь», та який охоплювався
ревізією КРУ), позов ДП «Полтавський
облавтодор» було задоволено,
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення скасовані. В ході розгляду
вищевказаної справи апеляційним судом
було надано правову оцінку реальності
проведених господарських операцій між
ДП «Полтавський облавтодор» та ПП
«Корсар ОІЛ» і ПП «Крем - Сталь» та
повністю їх підтверджено.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів щодо
необґрунтованості посилання позивача
на лист ПАТ «Лисичанська нафтова
інвестиційна компанія» від 23.10.2012 №
85/0017, як на підставу висновків про
нереальність та нікчемність
проведених операцій між відповідачем
та ПП «Крем - Сталь», ПП «Корсар ОІЛ» і
ПП «Прогрес-2012». Судами вірно
зазначено, що даний лист лише доводить,
що постачальники не мали безпосередніх
документально оформлених стосунків із
ПАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія», однак не спростовує
фінансово-господарські відносини по
ланцюгу постачання, який не
встановлювався та не перевірявся
позивачем в ході ревізії.

Колегія суддів також погоджується з
висновками судів щодо
необґрунтованості посилання позивача
на лист УДАІ УМВС України в Полтавській
області, як на документ, що вказує на
відсутність здійснення реальних
перевезень, оскільки
товарно-транспортні накладні
оформлювалися автоперевізниками, які
замовлялися ПП «Крем - Сталь», ПП
«Корсар ОІЛ» і ПП «Прогрес-2012», і
автомобілі, які приймали участь у
перевезеннях, могли бути як власністю
автоперевірзників (тобто
зареєстрованими) так і орендованими. В
будь-якому випадку зустрічна звірка
автоперевізників на предмет
підтвердження реальності здійснених
перевезень позивачем не проводилася.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає вірними висновки судів першої
та апеляційної інстанцій про те, що
спірна вимога позивача у вказаній
частині є необґрунтованою та не
підлягає підприємством до виконання.

Як встановлено під час судового
розгляду, підставою для винесення п. 5
вимоги стало те, що проведеною ревізією
правильності включення вартості
матеріалів до актів приймання
виконаних ремонтно-будівельних робіт,
замовником яких була Служба
автомобільних доріг в Полтавській
області, та які оплачено за період з
01.07.2010 по 01.08.2012 встановлено завищення
їх вартості на загальну суму 87, 92 грн. (з
ПДВ) внаслідок завищення в актах
приймання виконаних підрядних робіт (ф.
Кб-2в) ціни на бітум БНД 60/90, яка
перевищує регіональні граничні ціни,
що є порушенням п. 3.3.4 ДБН Д.1.1-1-2000
«Правила визначення вартості
будівництва» та п. 2.5, 2.7 ВБН Д.1.1-218-1-2001
«Порядок визначення вартості
будівництва, реконструкції та ремонту
автомобільних доріг загального
користування (державного та місцевого
значення)».

Вказані порушення призвели до
недоотримання Службою автомобільних
доріг коштів на загальну суму 265, 52 грн.

Таким чином, пунктом 5 вимог позивач
просив суд зобов'язати відповідача
забезпечити відшкодування Службі
автомобільних доріг в Полтавській
області зайвих виплат, шляхом
повернення коштів або виконання
відповідного обсягу робіт на загальну
суму 265,52 грн., з них 265,52 грн. філії
«Кременчуцька ДЕД».

Визнаючи зазначений пункт вимоги
неправомірним, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що акт
ревізії від 14.11.2012 № 06-21/373 не містить
опису вищевказаного порушення та за
результатами ревізії не встановлено
такого порушення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Так, згідно з п. 3 постанови КМУ «Про
затвердження порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами» від 20.04.2006 р. № 550 (із змінами
та доповненнями) акт ревізії - це
документ, який складається посадовими
особами контролюючого органу, що
проводили ревізію, фіксує факт її
проведення та результати.

Відповідно до п. 35 Порядку результати
ревізії оформлюються актом, який
повинен містити, зокрема, констатуючу
частину, де зазначається висновок про
наявність або відсутність порушень
законодавства, а також у разі наявності
визначений в установленому
законодавством порядку розмір збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю
внаслідок таких порушень. Виявлені
допущені об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції
контролюючого органу, фіксуються в
констатуючій частині акта ревізії з
обов'язковим посиланням на норми
законів чи інших нормативно-правових
актів, які порушено, та зазначенням
винних у їх допущенні осіб.

Пунктом 45 Порядку передбачено, що орган
Державної фінансової інспекції за
результатами проведеної ревізії та в
разі виявлення порушень, що не були
усунені в ході ревізії, в установлені
терміни направляє об'єкт контролю
письмову вимогу щодо усунення
виявлених порушень та контролює її
виконання.

Однак, всупереч положенням вказаних
норм, наведене в п. 5 вимоги порушення не
встановлене ревізією та не зафіксоване
актом ревізії.

Таким чином, колегія суддів вважає
обґрунтованими висновки судів першої
та апеляційної інстанцій про те, що
вимога позивача в цій частині є
незаконною та не підлягає виконанню
відповідачем.

Щодо висновків судів про відсутність
підстав для виконання п. 6 спірної
вимоги ревізійного органу, колегія
суддів зазначає наступне.

Як свідчать обставини справи,
проведеною ревізією використання
коштів на проведення ремонтів
автомобілів встановлено, що в
листопаді 2010 року за рахунок коштів
філії проведено
ремонтно-відновлювальні роботи
автомобіля ВАЗ 21112 (державний номер
НОМЕР_3) після ДТП на суму 27 495 грн. на
підставі договору від 02.08.2010 б/н,
укладеного між філією «Кременчуцька
ДЕД» (Замовник) та ФОП ОСОБА_6
(Підрядник), роботи оплачені в липні -
жовтні 2010 року в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 08.02.2011 по
справі № 22/86 позовні вимоги ДП
«Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України»
задоволено в частині стягнення з
Приватного акціонерного товариства
страхової компанії «Партнер», як з
винної особи у ДТП, коштів у сумі 21 056,10
грн. збитків (понесених на вищевказані
ремонтно-відновлювальні роботи
автомобіля ВАЗ), 210,56 грн. витрат з
державного мита та 236 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення.

Відповідно до даних бухгалтерського
обліку філії «Кременчуцька ДЕД»
розрахунки з ПАТ СК «Партнер» на момент
ревізії не значилися, кошти на рахунок
філії від останнього не надходили.

Також, відповідно до даних
бухгалтерського обліку філії
«Кременчуцька ДЕД» за період з 01.07.2010 по
01.08.2012 на банківський рахунок ПП ОСОБА_4
перераховано коштів за гірський пісок
на загальну суму 20 000 грн. та станом на
01.01.2011, 01.01.2012 та 01.11.2012 по даних
бухгалтерського обліку філії
рахується кредиторська заборгованість
перед ПП ОСОБА_4 за пісок в сумі 34 340 грн.

Ревізією встановлено, що між філією
«Кременчуцька ДЕД» (Покупець) та ПП
ОСОБА_4 (Продавець) було укладено
договори від 30.08.2010 та від 13.01.2012,
предметом яких визначено - поставка
гірського піску (п.1.1 та 1.2 договорів). В
ході зустрічної звірки встановлено, що
згідно з видатковими накладними за
період з 01.07.2010 по 01.09.2012 ПП ОСОБА_4 було
відпущено для філії гірського піску у
кількості 2 717 м3 на загальну суму 54 340
грн. Первинні документи
бухгалтерського обліку, що
підтверджують наявність на балансі ПП
ОСОБА_4 гірського піску, та документи,
які підтверджували понесені витрати ПП
ОСОБА_4 на його придбання відсутні.

На усунення вищевказаних порушень
позивачем пред'явлено відповідачу п. 6
вимоги: зобов'язано відобразити по
обліку філії «Кременчуцька ДЕД»
дебіторську заборгованість та
стягнути: 1) з ПАТ СК "Партнер" 21056,10 грн.
за ремонт автомобіля після
дорожньо-транспортної пригоди, які
підлягають стягненню за постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 08.02.2011; 2) з ПП
ОСОБА_4 20000 грн. за фактично не отриманий
у 2012 році товар (гірський пісок). В
іншому випадку стягнути з осіб, винних
у проведенні зайвих виплат, шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130-136 Кодексу законів про працю України.

Крім того, зменшити кредиторську
заборгованість по розрахунках з ПП
ОСОБА_4 на суму 34 340 грн. за фактично
непоставлений пісок.

У разі необхідності вказане питання
вирішити у судовому порядку шляхом
подання позову до контрагентів.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на виконання даної
вимоги відповідно до наказу керівника
ДП «Полтавський облавтодор» від 03.01.2013
№ 5 «Про виконання вимог Державної
фінансової інспекції в Полтавській
області від 20.12.2012 № 16-06-3-14/10800»
відображено в обліку філії
«Полтавський райавтодор» дебіторську
заборгованість по вищевказаним
контрагентам у зазначених розмірах, а
також зменшено кредиторську
заборгованість по розрахунках з ПП
ОСОБА_4 на суму 34 340 грн. за фактично
непоставлений пісок.

У зв'язку з наведеним, позивач просив
суд зобов'язати відповідача виконати
цей пункт в частині стягнення
вищевказаних сум із зазначених
контрагентів.

Відмовляючи в задоволенні частини
позовних вимог щодо стягнення сум з ПАТ
СК "Партнер", суд першої інстанції, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, вірно виходив з
того, що на примусове виконання
згаданої постанови Господарського
суду у Полтавській області видано
наказ від 24.02.2011 № 22/86, який перебуває на
виконанні у Крюківському відділі
Державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
про те, що відповідачем вчинено усі
передбачені законодавством дії для
стягнення відповідних сум, тобто
фактично виконано вказану частину п. 6
вимоги, у зв'язку з чим підстави для
задоволення вимог в цій частині
відсутні.

З таких самих міркувань колегія суддів
також погоджується з висновком судів
щодо необґрунтованості вимоги про
стягнення з ПП ОСОБА_4 20000 грн., оскільки,
як встановлено судами, ДП «Полтавський
облавтодор» звернувся до
Господарського суду у Полтавській
області із позовною заявою до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4, третя особа -
Державна фінансова інспекція у
Полтавській області, про стягнення
заборгованості за непоставлений пісок
у розмірі 20 000 грн. Ухвалою
Господарського суду Полтавської
області від 31.05.2013 відкрито провадження
у справі № 917/1031/13.

Щодо висновків судів про виконання п. 11
спірної вимоги, колегія суддів
зазначає наступне.

В ході ревізії філії «Кременчуцька
ДЕД» встановлено нестачу обладнання,
що входить до складу реакторної
установки з пароутворювачем (три
ємності для нагріву гудрону та дві
ємності для води), на загальну суму 8,75
тис. грн., яка виявлена проведеним в
ході ревізії контрольним оглядом та
інвентаризацією нерухомого майна,
майна переданого в оренду ТОВ
«Славтрансгруп» (станом на момент
проведення ревізії з оренди не
повернуто).

Вартість відсутнього обладнання
визначена інвентаризаційною комісією
підприємства згідно звіту з оцінки
майна, що проводилися незалежними
експертами для цілей визначення
збитків від нестачі та розкрадання в
ході ревізії (вересень 2012).

Внаслідок недотримання орендарем ТОВ
«Славтрансгруп» вимог договору оренди
щодо зберігання орендованого майна в
належному стані, порушено п. 4.3, 4.11, 4.12
договору оренди нерухомого майна від
01.09.2008 б/н, ст.ст. 13,18 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», ст. 285 Господарського кодексу
України, чим завдано збитків філії
«Кременчуцька ДЕД» на 8,75 тис. грн.

Як встановлено актом ревізії, дане
порушення допущено з вини ТОВ
«Славтрансгруп» та станом на момент
проведення ревізії орендоване майно не
повернуто з оренди відповідачу.

Однак, на усунення вищевказаних
порушень позивачем було пред'явлені
вимоги керівнику відповідача у пункті
11, а саме: стягнути в порядку та
розмірах, встановлених ст.ст. 130-136 КЗпП
України, постановою Кабінету Міністрів
України від 22.01.1996 № 116, з винних осіб
нестачу матеріальних цінностей,
виявлену в ході проведених під час
ревізії інвентаризацій по філії
"Кременчуцький райавтодор" на суму 8 750
грн.

Вважаючи необґрунтованими позовні
вимоги у вказаній частині, суди
попередніх інстанцій вірно виходили з
того, що ревізією не встановлено вини
працівників ДП «Полтавський
облавтодор» та його структурних
підрозділів, а визначено винним у
даному порушенні ТОВ «Славтрансгруп»,
у зв'язку з чим застосувати порядок та
розмір, встановлені ст.ст. 130-136 КЗпП
України, керівником ДП «Полтавський
облавтодор» є протиправним.

Крім того, судами попередніх інстанцій
обґрунтовано взято до уваги те, що ДП
«Полтавський облавтодор» звернувся до
Кременчуцького транспортного
прокурора із заявою про виявлене
правопорушення з ознаками складу
злочину від 15.01.2013. За наслідками
розгляду матеріалів досудового
розслідування, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000001 від 15 січня 2013 року за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.191
КК України, постановою слідчого УМВС
України на Південній залізниці від
25.02.2013 визнано ДП «Полтавський
облавтодор» потерпілим у
вищевказаному кримінальному
провадженні. Також, ДП «Полтавський
облавтодор» в рамках даного
кримінального провадження заявлено
позов про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої внаслідок злочину.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів вважає обґрунтованим
висновок судів попередніх інстанцій
про відсутність підстав для виконання
відповідачем пункту 11 вимоги Державної
фінансової інспекції в Полтавській
області.

Підсумовуючи викладене, з огляду на
встановлені у справі фактичні
обставини, зважаючи на викладені
правові норми, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій про те, що
пункти 1, 2, 3, 5, 6, 11 вимоги Державної
фінансової інспекції у Полтавській
області або виконані відповідачем, або
не підлягають виконанню як такі, що не
ґрунтуються на вимогах закону, або
виконуються ДП «Полтавський
облавтодор» в межах визначених
позивачем у вимогах альтернативних
способів усунення виявлених ревізією
порушень та вживаються належні заходи.

Колегія суддів дійшла думки, що
висновки судів першої та апеляційної
інстанцій про часткове задоволення
позову ґрунтуються на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, належній оцінці досліджених
доказів, та обґрунтовано застосованих
нормах матеріального права до
вирішення спірних правовідносин.
Порушень норм процесуального закону,
які б призвели до ухвалення
незаконного рішення, не встановлено.

Твердження касаційної скарги
зазначений висновок суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 221, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів -

у х в а л и
л а:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Полтавській області
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 03 жовтня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2014 року по справі № 816/4367/13-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
але може бути переглянута Верховним
судом України з підстав, в порядку та у
строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС
України.

Судді: