Справа № 754/3926/14-а(2а/754/2019/14)
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
754/3926/14-а(2а/754/2019/14) Головуючий у 1-й
інстанції: Сенюта В.О.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Судова колегія Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва на
постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 31 березня 2014 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва (далі -
відповідач, УПФУ в Деснянському районі
м. Києва) про визнання протиправною
бездіяльності відповідача щодо
відмови у виплаті пенсії за віком
ОСОБА_2 та зобов'язання УПФУ в
Деснянському районі м. Києва здійснити
позивачу виплату пенсії за віком з
вересня 2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 31
березня 2014 року адміністративний позов
було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог, вважаючи,
що судом неповно з'ясовано обставини
справи та неправильно застосовано
норми матеріального права.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанова суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 на території України була
призначена та виплачувалась пенсія за
віком.

У березні 2013 року, виїжджаючи з України
на постійне місце проживання до
Ізраїлю, позивач звернулася до УПФУ в
Деснянському районі м. Києва із заявою
про виплату їй пенсії за 6 місяців
наперед.

Зазначену заяву відповідачем було
задоволено.

З вересня 2013 року ОСОБА_2 припинено
виплату раніше призначеної пенсії за
віком, у зв'язку з чим 27.12.2013 року
позивач звернулася до відповідача із
заявою про поновлення їй виплати
пенсії на території України.

13.01.2014 року УПФУ в Деснянському районі
м. Києва відмовило у задоволенні
зазначеної заяви позивача за
відсутністю законних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що в
даному випадку наявні правові підстави
для отримання позивачем пенсійних
виплат на території України, незалежно
від місця її проживання.

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи та здійснивши аналіз чинного
законодавства, погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Для громадян, які виїхали на постійне
місце проживання за кордон,
законодавством регламентовано
особливий порядок виплати пенсій, який
визначено у ст.ст.49, 51 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Так, згідно зі ст.ст. 49, 51 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, виплата пенсії
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачене міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
дана Верховною Радою України. У разі
виїзду пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
6 місяців наперед перед виїздом.

Рішенням Конституційного Суду України
від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 (далі - Рішення)
було визнано такими, що не відповідають
Конституції України положення пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV
щодо припинення виплати пенсії
пенсіонерам на час постійного
проживання за кордоном у разі, якщо
Україна не уклала з відповідною
державою міжнародний договір з питань
пенсійного забезпечення і якщо згода
на обов'язковість такого міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України.

Крім того, в Рішенні звернуто увагу
Верховної Ради України на необхідність
приведення у відповідність до
Конституції України положень інших
законів, які регламентують виплату
пенсій пенсіонерам, які постійно
проживають у державах, з якими Україною
не укладено відповідного договору.

Статтею 24 Конституції України
визначено, що громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Згідно з ч.3 ст.2 Протоколу № 4 Конвенції
про захист прав і основних свобод
людини, кожна людина має право на
вільне пересування і свободу вибору
місця проживання. Кожна людина має
право залишити будь-яку країну,
включаючи свою власну.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
реєстрація місця проживання чи місця
перебування особи або її відсутність
не може бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставою для їх
обмеження.

Отже, кожний громадянин України,
включаючи пенсіонерів, має право на
вибір свого місця проживання зі
збереженням усіх конституційних прав,
включаючи право на пенсію.

Таким чином, оскільки позивач є
громадянкою України, якій була
призначена та виплачувалась до вересня
2013 року пенсія за віком, то колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо наявності
достатніх та необхідних правових
підстав для задоволення даного
адміністративного позову та вважає, що
доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку про те,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому колегія суддів залишає його без
змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва залишити
без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду м. Києва
від 31 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.