Справа № 2-а-4464/10/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-4464/10/2170

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Гомельчук С.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О.,
Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року по справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення не сплачених
фінансових (штрафних) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 17
листопада 2011 року, в якій просить
скасувати оскаржену постанову та
закрити провадження по справі.

Постановою від 17 листопада 2011
року, ухваленою в порядку письмового
провадження, Херсонський окружний
адміністративний суд в повному обсязі
задовольнив адміністративний позов
ДПІ у м. Херсоні про стягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
3 936,50 грн., застосованих до відповідача
рішенням ДПІ у м. Херсоні від 18 березня
2010 року № ; штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 1 700 грн.,
застосованих до відповідача рішенням
ДПІ у м. Херсоні від 18 березня 2010 року №
; штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 11,61 грн., застосованих до
відповідача рішенням ДПІ у м. Херсоні
від 18 березня 2010 року № /0.

Вимоги апеляційної скарги
апелянт обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального і процесуального права,
оскільки податковий орган не наділений
правом притягнення суб'єктів
господарювання до
господарсько-правової
відповідальності, а саме - стягнення
адміністративного-господарський
санкцій.

Апелянт вважає, що застосовані
податковим органом санкції є фактично
кримінальним покаранням. Також апелянт
посилається на те, що статтею 250 ГК
України встановлений граничний строк
застосування
адміністративно-господарський санкцій
- протягом 6 місяців з дня виявлення
порушення, але не пізніше 1 року з дня
вчинення порушення, внаслідок чого суд
першої інстанції не мав права приймати
позов податкового органу.

Порушення норм процесуального права
також, на думку апелянта, полягає в
тому, що нормами КАС України не
передбачено оскарження дій громадян, а
санкції, за стягненням яких звернувся
позивач, не мають ніякого відношення до
податкового законодавства,
правильності обчислення, повноти і
своєчасності, сплати до бюджетів,
державних цільових фондів податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
неподаткових доходів, установлених
законодавством, внаслідок чого до
спірних правовідносин не можуть бути
застосовані положення ст. ст. 50, 104 КАС
України.

ДПІ у м. Херсоні Херсонської
області Державної податкової служби
подала письмові заперечення на
апеляційну скаргу в яких, з посиланням
на дотримання судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а оскаржену
постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про
задоволення адміністративного позову,
суд першої інстанції встановив, що
рішеннями податкового органу від 18
березня 2010 року № , № , №
/0, прийнятими за наслідками
проведеної 04 березня 2010 року перевірки
магазина, який належить відповідачу, до
відповідача застосовані фінансові
санкції в розмірі відповідно 3 936,50
грн.,1 700 грн. та 11,61 грн.

Оскільки на час вирішення справи
по суті та ухвалення постанови
правомірність рішень від 18 березня 2010
року № , № , № /0про
застосування фінансових санкцій
встановлена постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від 08
вересня 2010 року по справі № 2-а-2348/10/2170,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24 травня 2011 року, суд першої
інстанції, за відсутності доказів
самостійної сплати відповідачем
фінансових санкцій, дійшов висновку
про правомірність позовних вимог
податкового органу та наявність
правових підстав для їх задоволення.

Справа призначена до
апеляційного розгляду в порядку
письмового провадження відповідно до
п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив правову природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Підставою для звернення
податкового органу до суду з позовом
про стягнення коштів, зазначено
наявність добровільно несплачених
штрафних (фінансових) санкцій,
застосованих рішеннями ДПІ у м. Херсоні
від 18 березня 2010 року № в розмірі
3 936,50 грн., від 18 березня 2010 року №
в розмірі 1 700 грн., від 18 березня 2010 року
№ /0 в розмірі 11,61 грн.

Апеляційний суд не приймає доводи
апелянта про порушення судом першої
інстанції норм процесуального права
щодо неповного дослідження доказів по
справі, оскільки правомірність
проведення 04 березня 2010 року
податковим органом перевірки магазину,
який належить відповідачу, та
правомірність застосування до
відповідача штрафних (фінансових)
санкцій відповідно до рішень ДПІ у м.
Херсоні від 18 березня 2010 року № ,
№ , № /0, встановлені
постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 08 вересня
2010 року по справі № 2-а-2348/10/2170, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24 травня 2011 року .

Таким чином, з урахуванням положень ч. 1
ст. 72 КАС Україні, ст. ст. 15, 20, 21, 25 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», п. 1 ст. 8 Закону
України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності», ст. ст. 15,
17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» чинних на час виникнення
спірних правовідносин, апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо наявності правових
підстав для задоволення
адміністративного позову податкового
органу.

Доводи апелянта щодо відсутності
у податкового органу повноважень на
накладення
адміністративного-господарських
санкцій, щодо фактичного притягнення
відповідача до кримінальної
відповідальності, щодо порушення
строків застосування
адміністративно-господарських
санкцій, щодо непоширення на спірні
правовідносини юрисдикції
адміністративних судів, ґрунтуються на
помилковому розумінні апелянтом норм
матеріального і процесуального права
та апеляційним судом не приймаються.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 72, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197,
п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254
КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д.Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
В.Л.Романішин