Справа № 820/15259/14
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
вул. Мар'їнська, 18-Б-3 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" вересня 2014 р.
Харківський окружний адміністративний
суд у складі
Головуючого судді Спірідонова М.О.
розглянувши у письмовому провадженні в
приміщенні Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділу Держземагенства у
Балаклійському районі Харківської
області про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовними вимогами до Відділу
Держземагенства у Балаклійському
районі Харківської області та просив
суд:
1.Визнати неправомірними дії Відділу
Держземагентства у Балаклійському
районі Харківської області про відмову
у погодженні проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок гр.
ОСОБА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель споруд та
ведення особистого селянського
господарства в АДРЕСА_1 від 30.07.2014 р. №
2.Зобов'язати Відділ Держземагентства у
Балаклійському районі Харківської
області погодити проект землеустрою
щодо відведення земельних ділянок гр.
ОСОБА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
ведення особистого селянського
господарства в АДРЕСА_1 та провести
державну реєстрацію вказаної
земельної ділянки в Державному
земельному кадастрі.
3.Витрати по веденню судової справи
покласти на позивача.
В обґрунтування заявленого позову
зазначив, що відмова відділу
Держземагенства у Балаклійському
районі Харківської області у
погодженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки позивачу
від 30.07.2014 року № 506 неправомірна,
незаконна та така, що підлягає
В судове засідання позивач не прибув,
надав суду заяву в якій просив
розглядати справу за його відсутності
в порядку письмового провадження.
Представник відповідача також надав
суду заяву в якій просив розглядати
справу за відсутності представника
відповідача в порядку письмового
На підставі вищевикладеного,
відповідно до положень ст.41, ч.6 ст.128 КАС
України, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представників сторін в порядку
письмового провадження на підставі
наявних в матеріалах справи доказів.
Суд, перевіривши матеріали справи
доходить висновку, що позовні вимоги не
обґрунтовані та не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що на підставі
Свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 13.06.2014р. реєстраційний №
2-1202, виданого державним нотаріусом
Балаклійської державної нотаріальної
контори Харківської області Голуб В.М.,
ОСОБА_1 є власником житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Належне позивачу нерухоме майно
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно,
відповідно до витягу від 13.06.2014 року,
№22963181.
Рішенням Балаклійської міської ради
від 26.06.2014 р. № 189-VI позивачу було надано
дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок площею 0,1000 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
площею 0,0586 га для ведення особистого
селянського господарства в АДРЕСА_1.

На підставі договору на виконання
землевпорядних робіт від 29.05.2014 р. №
29-БЛ-14, укладеного між позивачем та
землевпорядною організацією ТOB
«Мегаленд», останньою розроблено
проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок ОСОБА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та ведення
особистого селянського господарства в
АДРЕСА_1.

Відповідно до листа від 23.07.2014 року №
23-БП-1 ТОВ «Мегаленд» звернулося до
Відділу Держземагентства у
Балаклійському районі Харківської
області стосовно погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок гр. ОСОБА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
ведення особистого селянського
господарства в АДРЕСА_1.

Відділом Держземагентства у
Балаклійському районі за результатами
розгляду вищевказаних матеріалів
надано відмову у погодженні Проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок від 30.07.2014 р. № 506 на підставі
того, що запроектована до відведення
земельна ділянка площею 0,1000 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та земельна ділянка
площею 0,0586 га ведення особистого
селянського господарства знаходяться
в прибережній захисній смузі р.
Сіверський Донець, відстань від
крайньої точки земельної ділянки
площею 0,0586 та гр. до р. Сіверський
Донець становить 17 метрів, а тому
порушено прибережну захисну смугу.

Згідно п.п. 2,5 ч.2 ст.7 Закону України «Про
державний земельний кадастр» до
повноважень центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин,
зокрема належать погодження надання
висновків за результатами проведення
державної експертизи програм і
проектів з питань ведення та
адміністрування Державного земельного
кадастру, матеріалів і документації
Державного земельного кадастру,
здійснення державної реєстрації
земельних ділянок, обмежень у їх
використанні, тощо.

Статтею 186 і Земельного кодексу України
регламентовано, що проект землеустрою
щодо відведення земельних ділянок усіх
категорій та форм власності підлягає
обов'язковому погодженню з
територіальним органом центрального
органу виконавчої влади, що здійснює
реалізацію державної політики у сфері
земельних відносин.

Органи, зазначені в частинах першій -
третій цієї статті, зобов'язані
протягом десяти робочих днів з дня
одержання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або копії
такого проекту безоплатно надати або
надіслати рекомендованим листом з
повідомленням розробнику свої
висновки про його погодження або про
відмову в такому погодженні з
обов'язковим посиланням на закони та
прийняті відповідно до них
нормативно-правові акти, що регулюють
відносини у відповідній сфері.

Суд зазначає, що підставою для відмови
у погодженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки може бути
лише невідповідність його положень
вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, документації із землеустрою або
містобудівній документації.

Відповідно до матеріалів проекту
землеустрою судом встановлено, що
запроектована до відведення гр. ОСОБА_1
земельна ділянка площею 0,1000 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та земельна ділянка
площею 0,0586 га ведення особистого
селянського господарства знаходяться
в прибережній захисній смузі р.
Сіверський Донець, відстань від
крайньої точки земельної ділянки
площею 0,0586 га до р. Сіверський Донець
становить 17 метрів.

Відповідно до ст. 60 Земельного кодексу
України вздовж річок, морів і навколо
озер, водосховищ та інших водойм з
метою охорони поверхневих водних
об'єктів від забруднення і засмічення
та збереження їх водності
встановлюються прибережні захисні
смуги.

Прибережні захисні смуги
встановлюються по берегах річок та
навколо водойм уздовж урізу води (у
меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків,
а також ставків площею менш як 3 гектари
- 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на
них, водойм, а також ставків площею
понад 3 гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них
та озер - 100 метрів.

Прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою.

Межі встановлених прибережних
захисних смуг і пляжних зон
зазначаються в документації з
землеустрою, кадастрових планах
земельних ділянок, а також у
містобудівній документації.

Прибережні захисні смуги
встановлюються на земельних ділянках
усіх категорій земель, крім земель
морського транспорту.

Також суд зазначає, що річка Сіверський
Донець відноситься до великих річок, а
тому відстань від земельних ділянок,
що відводяться гр. ОСОБА_1 повинна
становити не менше 100 метрів.

Згідно п. а) ч. 2 ст. 61 Земельного кодексу
України у прибережних захисних смугах
уздовж річок, навколо водойм та на
островах забороняється розорювання
земель (крім підготовки ґрунту для
залуження і заліснення), а також
садівництво та городництво.

Пунктом г) ч. 2 ст. 61 цього Кодексу
встановлено, що у прибережних захисних
смугах уздовж річок, навколо водойм та
на островах забороняється будівництва
будь-яких споруд (крім гідротехнічних,
навігаційного призначення,
гідрометричних та лінійних), у тому
числі баз відпочинку, дач, гаражів та
стоянок автомобілів.

Статтею 87 Водного кодексу України
регламентовано, що зовнішні межі
водоохоронних зон визначаються за
спеціально розробленими проектами.

Порядок визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режим ведення
господарської діяльності в них
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Виконавчі комітети сільських,
селищних, міських рад зобов'язані
доводити до відома населення, всіх
заінтересованих організацій рішення
щодо меж водоохоронних зон і
прибережних захисних смуг, а також
водоохоронного режиму, який діє на цих
територіях.

Контроль за створенням водоохоронних
зон і прибережних захисних смуг, а
також за додержанням режиму
використання їх територій
здійснюється виконавчими комітетами
сільських, селищних, міських рад і
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Згідно ст. 88 цього Кодексу, у межах
існуючих населених пунктів прибережна
захисна смуга встановлюється з
урахуванням містобудівної
документації. Прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення
меж прибережних захисних смуг (з
установленою в них пляжною зоною)
розробляються в порядку, передбаченому
законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Частина 1 статті 71 КАС України
встановлює, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З урахуванням вищевказаного, суд
прийшов до висновку, що оскаржувана
відмова Відділу Держземагентства у
Балаклійському районі Харківської
області у погодженні проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок від 30.07.2014 р. № 506 прийнята
відповідно до норм чинного
законодавства, оскільки згідно
кадастрового плану (ст. 41 даної справи)
земельна ділянка площею 0,0586 га ведення
особистого селянського господарства
знаходяться в прибережній захисній
смузі річки Сіверський Донець,
відстань від крайньої точки даної
земельної ділянки до річки Сіверський
Донець становить від 10 метрів до 17
метрів, замість, передбачених ЗКУ не
менше 100 метрів, а тому відстань
земельної ділянки порушує прибережну
захисну смугу.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КАС України
відповідачем було визнано позовні
вимоги, а тому суд зазначає, що оскільки
відмова Відділу Держземагентства у
Балаклійському районі Харківської
області від 30.07.2014 р. № 506 прийнята
відповідно до норм чинного
законодавства, то визнання даного
позову відповідачем суд не приймає.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
обґрунтовані та не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України Харківський окружний
адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Відділу
Держземагенства у Балаклійському
районі Харківської області про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання винити певні дії
- відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Спірідонов М.О.