Справа № 2а-1389/10/2570
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2014 року
Чернігів Справа №
2а-1389/10/2570

Суддя Чернігівського окружного
адміністративного суду Скалозуб Ю.О.,
за участі секретаря Сугакової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу

за позовом Державної
податкової інспекції у Ічнянському
районі Чернігівської області

до закритого
сільськогосподарського акціонерного
товариства "Імені О.М. Агєєва"

про стягнення
податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

22.03.2014 Державної податкової інспекції у
Ічнянському районі Чрнігівської
області (далі - ДПІ у Ічнянському
районі) звернулась до суду з позовом до
закритого сільськогосподарського
акціонерного товариства "Імені
О.М.Агєєва" (далі - ЗСАТ "Імені О.М.
Агєєва") про стягнення податкового
боргу по податку з доходів фізичних
осіб у сумі 326662,84 грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15.04.2010 року
позов ДПІ у Ічнянському районі
задоволено частково, стягнуто з ЗСАТ
"Імені О.М. Агєєва" податковий борг по
податку з доходів фізичних осіб у сумі
933,70 грн. У свою чергу, постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.02.2017 року
апеляційну скаргу ДПІ у Ічнянському
районі задоволено частково, постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду 15.04.2010 року -
скасовано, прийнято нову постанову,
якою у задоволенні позову ДПІ у
Ічнянському районі відмовлено
повністю за безпідставністю. Не
погоджуючись із зазначеними судовим
рішенням позивач звернувся з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, який
своєю ухвалою від 18.02.2014 року, касаційну
скаргу ДПІ у Ічнянському районі
відхилив, а постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
13.03.2014 року таа постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2017 року залишив без змін. У свою
чергу, ДПІ у Ічнянському районі
звернулось до Верховного суду України,
який постановою від 10.06.2014 заяву
Прилуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Чернігівській
області (далі - Прилуцька ОДПІ)
задовольнив частково, ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
18.02.2014 року скасував, а справу направив
на новий розгляд до касаційної
інстанції. Останній своєю ухвалою від
30.07.2014 касаційну скаргу ДПІ у
Ічнянському районі задовольнив
частково, постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
15.04.2010 року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2017 року скасував, а справу
направив на новий розгляд до суду
першої інстанції.

При цьому, суд наголошує, що Прилуцька
ОДПІ судом визнана правонаступником
Державної податкової інспекції у
Ічнянському районі Чернігівської
області, згідно постанови КМУ від 21.09.2011
№ та постанови КМУ від 20.03.2013 № 229.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надав
через канцелярію суду заяву про
розгляд справи без участі
представника.

Відповідач в судове засідання також не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, враховуючи ч. 1 ст. 41
КАС України, суд вважає за можливе
розглянути спір по суті, на підставі
наявних у справі доказів, без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ЗСАТ
"Імені О.М. Агєєва" (код 03798843)
зареєстровано у якості юридичної особи
(Свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи Серії А00 № 236333, а.с. 5) і
взято на облік до податкового органу як
платника податків (а.с. 6).

В силу пункту 17.2 статті 17 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» особою, відповідальною
за нарахування, утримання та сплату
(перерахування) до бюджету податку з
інших доходів, є, зокрема, податковий
агент.

Відповідно до пункту 19.2 статті 19 цього
ж Закону особи, які згідно із цим
Законом мають статус податкового
агента, зобов'язані: своєчасно та
повністю нараховувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходу, який виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати та за її рахунок; надавати у
строки, встановлені законом для
податкового кварталу, якщо інше не
визначено нормами цього Закону,
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також сум
утриманого з них податку податковому
органу за місцем свого розташування.

Статтею 20 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» передбачена
відповідальність за порушення норм
зазначеного Закону. За змістом цієї
норми фінансово відповідальними за
порушення норм цього Закону при
порушенні правил нарахування,
утримання та сплати до бюджету податку
з доходів платника податку, що
здійснюються особами, визначеними цим
Законом як податкові агенти, є такі
особи. Крім того, особою,
відповідальною за погашення
податкового зобов'язання або
податкового боргу, є, зокрема,
податковий агент.

Виходячи із аналізу правових норм, що
регулюють обов'язки платника податків,
під час дослідження позовних вимог
судом встановлено, що відповідно до
розрахунку позивача станом на момент
звернення до суду відповідач має
податковий борг по податку з доходів
фізичних осіб у сумі 326662,84 грн.

ДПІ було проведено планову виїзну
перевірку товариства з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2006 по 30.09.2009, оформлену
актом від 30.12.2009 № 315-17/03798843. Під час цієї
перевірки податковим органом виявлено,
що у перевіреному періоді позивач,
виплачуючи заробітну плату своїм
працівниками в повному обсязі,
утримував з них податок з доходів
фізичних осіб, однак до місцевого
бюджету його не перераховував,
внаслідок чого у товариства виникла
заборгованість перед державою у
розмірі 326662,82 грн.

Так, пунктом 1.3 статті 1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначено, що податковим боргом є
податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене в установлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

У пункті 5.1 статті 5 названого Закону
зазначено, що податкове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків у податковій декларації,
вважається узгодженим з дня подання
такої податкової декларації.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3
статті 5 Закону платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом десяти календарних днів,
наступних за останнім днем
відповідного граничного строку,
передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1
статті 4 цього Закону для подання
податкової декларації.

Згідно з підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті
3 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» активи платника податків
можуть бути примусово стягнені в
рахунок погашення його податкового
боргу виключно за рішенням суду.

Системний аналіз наведених
законодавчих норм свідчить на користь
висновку про те, що податкове
зобов'язання платника податку, в тому
числі зі сплати податку з доходів
фізичних осіб, самостійно визначене у
поданих до податкового органу
податкових деклараціях і не сплачене
до бюджету, є податковим боргом, який
може бути примусово стягнутий
податковим органом за рішенням суду.

А тому винесення податкового
рішення-повідомлення в цьому випадку
законодавством не вимагалося. За
змістом пункту 6.1 статті 6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» винесення податкового
повідомлення є необхідним у разі, коли
сума податкового зобов'язання
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 4 цього Закону.

Як встановлено вище, сума
заборгованості по податку з доходів
фізичних осіб ЗСАТ "Імені О.М. Агєєва"
сплачена не була. Так, відповідно до
вимоги ст. 6 Закону України від 21.12.2000 №
2181 "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами",
відповідачу була направлена перша
податкова вимога від 30.12.2009 № 1/76 у
розмірі 326662,84 грн. (а. с. 136) та друга
податкова вимога від 01.03.2010 № 2/14 у
розмірі 326662,84 грн. (а. с. 138), які були
отримані ним 30.12.2009 та 03.03.2010 відповідно,
а отже податкові зобов'язання є
узгодженими.

Однак передбачені чинним
законодавством заходи не привели до
погашення податкового боргу. Сума
податкового боргу в добровільному
порядку відповідачем не сплачена.

Згідно з підпунктом 15.2.1 пункту 15.2
статті 15 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» у разі коли
податкове зобов'язання було нараховане
податковим органом до закінчення
строку давності, визначеного у пункті
15.1 цієї статті, податковий борг, що
виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні податкового
зобов'язання, може бути стягнутий
протягом наступних 1095 календарних днів
від дня узгодження податкового
зобов'язання. Якщо платіж стягується за
рішенням суду, строки стягнення
встановлюються до повного погашення
такого платежу або до визнання боргу
безнадійним.

З огляду на встановлене, враховуючи
норму п. 11 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні",
якою передбачено право органів
державної податкової служби стягувати
заборгованість перед бюджетом і
державними цільовими фондами за
рахунок майна платників податків, суд
визнав позовні вимоги про стягнення
податкового боргу по податку з доходів
фізичних осіб у сумі 326662,84 грн.
підтвердженими належними та
допустимими доказами і такими, що
підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст.
94 Кодексу адміністративного
судочинства України з відповідача не
стягуються.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 35, 41, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з закритого
сільськогосподарського акціонерного
товариство "Імені О.М. Агєєва" (код 03798843)
податковий борг по податку з доходів
фізичних осіб 326662,84 гривень (триста
двадцять шість тисяч шістсот шістдесят
дві гривні 84 копійки) до місцевого
бюджету Парафіївської сільської ради
на р/р 0135, код 22817670, МФО 853592, банк
отримувача - ГУДКУ в Чернігівській
області.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії. Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя:
Ю.О.Скалозуб