Справа № 815/3735/14
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3735/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м.
Одеса Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання
Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Новік Порт Сервіс»
до Державної податкової інспекції у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень №
та № від 04.07.2014 року,
визнання протиправними дій та заборону
здійснювати певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Новік Порт Сервіс»
(надалі по тексту - позивач або ТОВ
«Новік Порт Сервіс») звернулось до суду
з позовом до Державної податкової
інспекції у м. Іллічівську Головного
управління Міндоходів в Одеській
області (надалі по тексту відповідач
або ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в
Одеській області), в якому, з
урахуванням поданої заяви про
збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення ДПІ у м.
Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області від 04.07.2014 року № та №
від 04.07.2014 року;

- визнати протиправними дії
відповідача по прийняттю податкових
повідомлень-рішень від 04.07.2014 року №
та № від 04.07.2014 року;

- визнати протиправними дії
відповідача по складанню та
направленню акта від 17.06.2014 року №
1020/22-05/36201877 «Про результати
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Новік Порт Сервіс» з питань
правильності нарахування податку на
прибуток, податку на додану вартість,
валютного законодавства на період з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року»;

- заборонити відповідачу
здійснювати будь-які дії щодо
використання висновків акта від 17.06.2014
року № 1020/22-05/36201877 «Про результати
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Новік Порт Сервіс» з питань
правильності нарахування податку на
прибуток, податку на додану вартість,
валютного законодавства на період з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року».

Позивач позовні вимоги, в цілому,
обґрунтовує тим, що 18 лютого 2014 року
останній отримав від відповідача наказ
від 18.02.2014 року №67 «Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки». Позапланова виїзна
перевірка повинна була розпочатись 19
лютого 2014 року, проте, фактично, не
проводилась та взагалі була зупинена
на 90 календарних днів на підставі п.44.5
ст.44 Податкового кодексу України (у
зв'язку з необхідністю відновлення
пошкоджених документів). Після
закінчення 90-денного строку та
відновлення документів перевіряюча
особа не зверталася з письмовим
запитом у відповідності до п. 20.1.6 ст.20
ПК України про надання відновлених
документів до перевірки та взагалі не
з'являлася для проведення перевірки.
Всі первинні документи, які
обґрунтовують показники декларацій за
період 2011-2012р. у підприємства наявні,
після їх відновлення не перевірялися,
але незважаючи на це, відповідачем
17.06.2014 року був складений акт перевірки.
Згідно Акту перевірки встановлено
єдине начебто порушення - це
відсутність первинної документації,
яка обґрунтовує показники декларацій
за період 2011-2012рр.(зокрема, валові
витрати та податковий кредит з ПДВ).
Позивач зазначає, що податковим
органом, після відновлення первинних
бухгалтерських документів позивачем,
перевірочні заходи не здійснювались та
будь-які запити не оформлювались, що
вплинуло на висновки акту перевірки, а
саме: податковим органом зафіксовано
відсутність первинних документів
позивача, які підтверджують
правильність формування податкової
звітності. Крім того, позивач одразу
оскаржив незаконну позапланову
перевірку до адміністративного суду. 18
червня 2014 року постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
по справі № 815/1543/14 адміністративний
позов Позивача задоволений у повному
обсязі: визнано протиправними дії ДПІ у
м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області по складанню наказів від 18.02.2014
р. № 67, від 04.03.2014р. № 83; визнано
протиправними та скасовано накази ДПІ
у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в
Одеській області від 18.02.2014 р. № 67 «Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки», від
04.03.2014р. № 83 «Про продовження терміну
документальної позапланової
перевірки»; визнано протиправними дії
ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в
Одеській області по проведенню
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Новік Порт Сервіс» на
підставі наказів від 18.02.2014 р. №67, від
04.03.2014р. №83, тобто рішенням суду, яке
набрало чинності, встановлено
неправомірність рішень та дій
податкового органу по проведенню
позапланової виїзної перевірки
позивача, тому, на думку позивача,
незаконні перевірочні дії не можуть
мати юридичних наслідків для платника
податків. Проте, як вказує позивач,
незважаючи на вказане рішення суду, яке
набрало законної сили 18.06.2014 року,
податковий орган прийняв 04.07.2014 року
оскаржувані повідомлення-рішення. З
огляду на викладене, позивач вважає, що
податкові повідомлення рішення
підлягають визнанню протиправними та
скасуванню з тих підстав, що до моменту
винесення оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень проведення
перевірки вже було визнано судом
протиправним та накази на проведення
перевірки були визнані судом
протиправними та скасовані.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив позов задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на обставини
викладені в позові.

Представники відповідача проти
задоволення позовних вимог у судовому
засіданні заперечували у повному
обсязі, в задоволенні позову просили
відмовити, посилаючись на обставини,
викладені в письмових запереченнях,
зокрема, зазначивши, що дії
відповідача, які оскаржені вчинені на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, а
також дослідивши обставини, якими
обґрунтовувалися позовні вимоги та
заперечення, перевіривши їх доказами,
судом встановлені наступні факти та
обставини.

Наказом ДПІ у м. Іллічівську ГУ
Міндоходів в Одеській області від
18.02.2014 року № 67 «Про проведення
документальної позапланової
перевірки» призначено проведення з
19.02.2014 року протягом десяти робочих
днів документальної позапланової
перевірки ТОВ «Новік Порт Сервіс» з
питань правильності нарахування
податку на прибуток, ПДВ, валютного
законодавства за період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року. Перевірку доручено
головному державному-ревізору
інспектору відділу планування та
інформаційного забезпечення
управління податкового та митного
аудиту ГУ Міндоходів в Одеській
області Українській-Яковлевій О.Ю. (а.с.
80 том 1).

Також судом встановлено, що наказом ДПІ
у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в
Одеській області від 04.03.2014 року № 83
«Про продовження терміну
документальної позапланової
перевірки» термін документальної
позапланової перевірки ТОВ «Новік Порт
Сервіс» продовжено з 05.03.2014 року на
п'ять робочих днів (а.с. 81).

На підставі листа ТОВ «Новік Порт
Сервіс» від 04.03.2014 року № 84 про надання
підприємству 90 календарних днів для
відновлення первинної документації,
яка підтверджує дані податкового і
бухгалтерського обліку та
призупинення проведення позапланової
виїзної перевірки, наказом ДПІ у м.
Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області від 06.03.2014 року № 88 «Про
перенесення терміну проведення
перевірки» з 06.03.2014 року призупинено
проведення документальної перевірки
ТОВ «Новік Порт Сервіс» та перенесено
термін проведення перевірки на 90
календарних днів.

За результатами проведення
вищезазначеної позапланової виїзної
перевірки відповідачем було складено
акт від 17.06.2014 року № 1020/22-05/36201877 «Про
результати позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Новік Порт Сервіс» з
питань правильності нарахування
податку на прибуток, податку на додану
вартість, валютного законодавства на
період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року», який
був отриманий позивачем по пошті 19
червня 2014 року (а.с. 8-37 том 1).

Відповідно до висновку зазначеного
акту перевірки, перевіркою встановлено
порушення позивачем п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5,
п.п. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.1994 року № 334/94-ВР, п. 138.2 ст. 138
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся на
загальну суму 25986567,00 грн.; п.п. 192.1.1, п.п.
192.1.2 п. 192.1 ст. 192, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4 ст. 201,
п. 208.2 ст. 208 Податкового кодексу України
в результаті чого занижено суму
податку на додану вартість, яка
підлягає сплаті до бюджету на загальну
суму 28649182,00 грн.

На підставі вищезазначеного акту
перевірки відповідачем були прийняті
податкові повідомлення-рішення від
04.07.2014 року № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств у розмірі 32 483 209,00 грн. (за
основним платежем - 25 986 567,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 6 496 642,00 грн.) та № , яким
позивачу було збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 35 811 478,00 грн. (за
основним платежем - 28 649 182,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 7 162 296,00 грн.) (а.с. 78-79 том І).

Не погоджуючись з вищезазначеними
рішеннями, а також з діями відповідача
по прийняттю податкових
повідомлень-рішень та по складанню та
направленню вищезазначеного акта, ТОВ
«Новік Порт Сервіс» звернулося до суду
з даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність наданих сторонами
доказів, а також достатність та
взаємний зв'язок у їх сукупності, суд
дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61
Податкового кодексу України
податковий контроль - система заходів,
що вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Контролюючі органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК
України контролюючі органа мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

При цьому судом встановлено, що позивач
оскаржив до Одеського окружного
адміністративного суду вищезазначені
накази та дії ДПІ В м. Іллічівську ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
проведення вищезазначеної, на його
думку, незаконної перевірки (справа
815/1543/14).

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня по
справі № 815/1543/14 адміністративний позов
ТОВ «Новік Порт Сервіс» задоволено. Так
вказаним судовим рішенням, зокрема,
визнано протиправними дії ДПІ у м.
Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області по складанню наказів від 18.02.2014
року № 67 «Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки», від 04.03.2014 року № 83 «Про
продовження терміну документальної
позапланової перевірки»; визнано
протиправними та скасовано накази ДПІ
у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в
Одеській області від 18.02.2014 року № 67
«Про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки», від
04.03.2014 року № 83 «Про продовження
терміну документальної позапланової
перевірки»; визнано протиправними дії
ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в
Одеській області по проведенню
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Новік Порт Сервіс» на
підставі наказів від 18.02.2014 року №67, від
04.03.2014 року №83.

Разом з тим, як судом встановлено вище,
що незважаючи на вказане рішення суду,
яке набрало законної сили 18.06.2014 року,
контролюючий орган прийняв 04.07.2014 року
оскаржувані повідомлення-рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 255 КАС України
обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Передбачене вищевказаною нормою
звільнення від доказування з підстав
установлення преюдиційних обставин в
іншому судовому рішенні встановлює
обов'язок суду враховувати такі
обставини при вирішенні даної справи.

З огляду на приписи ст.124 Конституції
України, ст.ст. 72, 254 КАС України, суд не
вбачає жодних правових підстав для
залишення поза увагою при вирішенні
даної справи постанови Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 18 червня 2014 року по справі № 815/1543/14,
а відтак, згаданий судовий акт підлягає
обов'язковому застосуванню при
розгляді даного спору.

Таким чином, з огляду на те, що рішенням
суду, яке набрало чинності, встановлено
неправомірність рішень та дій
податкового органу по проведенню
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Новік Порт Сервіс», суд приходить до
висновку, що вищезазначені
неправомірні дії відповідача не можуть
мати жодних юридичних наслідків для
платника податків, а акт перевірки від
17.06.2014 року № 1020/22-05/36201877 «Про
результати позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Новік Порт Сервіс» з
питань правильності нарахування
податку на прибуток, податку на додану
вартість, валютного законодавства на
період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року» на
теперішній час не є належним носієм
доказової інформації та не може бути
належним та допустимим доказом по
справі, оскільки складений за
результатом вищезазначених
протиправних дій відповідача, які
визнанні такими судовим рішенням, яке
набрало законної сили, та відповідно не
може бути належною підставою для
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень рішень, а тому дії
відповідача щодо прийняття, так само як
і самі спірні податкові повідомлення
рішення підлягають визнанню
протиправними та скасуванню.

Крім того, як пояснили представники
позивача, позапланова перевірка
повинна була розпочатись 19 лютого 2014
року, проте, фактично, не проводилась та
взагалі була зупинена на 90 календарних
днів на підставі п.44.5 ст.44 Податкового
кодексу України (у зв'язку з
необхідністю відновлення пошкоджених
документів).

Позивачем було відновлено усі первинні
документи, проте відповідачем
відповідних дій по проведенню
перевірки та аналізу відновлених
первинних документів не здійснювалось,
що не спростовувалось у судовому
засіданні представниками
відповідачів.

При цьому, суд зазначає, що у п. 6 розділу
І Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.12.2010 року №
984, передбачено, що у висновку акта
документальної перевірки зазначається
опис виявлених перевіркою порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, з посиланням на
підпункти, пункти, статті законодавчих
актів або загальний висновок щодо
відсутності таких порушень.

Відповідно до п. 6 розділу II цього
Порядку факти виявлених порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та повною мірою, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Згідно п. 20.1.6. ст.20 ПК України
контролюючий орган має право
запитувати та вивчати при проведенні
перевірок первинні документи, які
використовуються у бухгалтерському
обліку, регістри, фінансову,
статистичну та іншу звітність,
пов'язану з нарахуванням та сплатою
податків, зборів, платежів, виконанням
вимог законодавства, контроль за
дотриманням якого покладений на
контролюючі органи.

В порушення наведеної норми
контролюючим органом, після
відновлення первинних бухгалтерських
документів позивачем, перевірочні
заходи не здійснювались та будь-які
запити не оформлювались, що відповідно
відображено у висновках акту
перевірки, а саме: контролюючим органом
зафіксовано відсутність первинних
документів позивача, які підтверджують
правильність формування податкової
звітності.

При цьому під час судового розгляду
справи представником позивача було
надано усю наявну на час розгляду
справи відновлену первинну
документацію, яка, зокрема, повинна
була бути досліджена перевіряючими при
проведенні вищезазначеної
документальної перевірки ТОВ «Новік
Порт Сервіс», проте досліджена не була,
що не заперечувалось представниками
відповідача (а.с. том 5 - том 45).

Таким чином матеріалами справи
підтверджено, що накази ДПІ у м.
Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області від 18.02.2014 року № 67 «Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки», від
04.03.2014 року № 83 «Про продовження
терміну документальної позапланової
перевірки» у судовому порядку
скасовані, дії по проведенню
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Новік Порт Сервіс» на
підставі наказів від 18.02.2014 року №67, від
04.03.2014 року №83 у судовому порядку
визнано протиправними, рішення набрало
законної сили, а тому в подальшому
результати перевірки та прийняті
податкові повідомлення-рішення не
можливо вважати законними та
обґрунтованими.

При цьому, відповідач, заперечуючи
проти позову, не надав доказів
правомірності своїх дій при винесенні
спірних податкових повідомлень-рішень,
в той час, як положеннями ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
органів владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Таким чином, на підставі встановлених в
судовому засіданні фактів, враховуючи,
що відповідач не довів суду
правомірність своїх дій, не зміг надати
належних та допустимих доказів, суд
дійшов висновку, що при прийнятті
спірних податкових повідомлень-рішень
від 04.07.2014 року № та № ,
відповідач діяв не на підставі, не в
межах повноважень, та не у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Водночас, вимога позивача про визнання
протиправними дії відповідача по
складанню та направленню акта від
17.06.2014 року № 1020/22-05/36201877 не підлягають
задоволенню, з огляду на наступне.

По-перше, судом встановлено, що акт №
1020/22-05/36201877 «Про результати
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Новік Порт Сервіс» з питань
правильності нарахування податку на
прибуток, податку на додану вартість,
валютного законодавства на період з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року» був складений
відповідачем 17.06.2014 року, тобто до
винесення Одеським апеляційним
адміністративним судом постанови від
18.06.2014 року по справі № 815/1543/14, тобто суд
допускає, що відповідач вважаючи свої
дії щодо проведення вищезазначеної
перевірки правомірними, реалізуючи
свої повноваження щодо оформлення
результатів перевірки склав
відповідний акт перевірки.

По-друге, суд зазначає, ч. 2 ст. 124
Конституції України юрисдикція суддів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають в державі. Отже з наведеної
норми Конституції України судова
юрисдикція поширюється не загалом на
всі суспільні правовідносини, а лише на
такі, що врегульовані нормами права,
тобто на правовідносини.

В свою чергу неодмінними елементом
правовідносин є їх зміст, тобто
суб'єктивне право особи та її обов'язок.
Відтак, судовому захисту підлягає
суб'єктивне право особи, яке
порушується у конкретних
правовідносинах.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 25 листопада 1997 року №
6-зп «Щодо офіційного тлумачення
частини другої статті 55 Конституції
України та статті 248-2 Цивільного
процесуального кодексу України»
частину другу статті 55 Конституції
України необхідно розуміти так, що
кожен, тобто громадянин України,
іноземець, особа без громадянства має
гарантоване державою право оскаржити в
суді загальної юрисдикції рішення, дії
чи бездіяльність будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб, якщо громадянин України,
іноземець, особа без громадянства
вважають, що їх рішення, дія чи
бездіяльність порушують або ущемлюють
права і свободи громадянина України,
іноземця, особи без громадянства чи
перешкоджають їх здійсненню, а тому
потребують правового захисту в суді.

З викладеної правової позиції
Конституційного Суду України випливає,
що підставою для звернення особи до
суду з позовом щодо оскарження рішення,
дії чи бездіяльності будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб є наявність у позивача
переконання в порушенні його прав або
свобод чи в існуванні перешкод у
здійсненні цих прав.

Вказаний принцип також закріплений в
частині 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, який визначає, що кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Виходячи із положень статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
предметом розгляду в порядку
адміністративного судочинства є
рішення, дії або бездіяльність суб'єкта
владних повноважень.

Так, згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1
статті 17 Податкового кодексу України
платник податків має право оскаржувати
в порядку, встановленому цим Кодексом,
рішення, дії (бездіяльність)
контролюючих органів (посадових осіб).

Виходячи з наведеного, платниками
податків до суду можуть бути оскаржені
рішення, дії, бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, які порушують
права, свободи та інтереси. Втім
задоволенню в адміністративному
судочинстві підлягають лише ті позовні
вимоги, які відновлюють фактично
порушені права, свободи та інтереси
особи у сфері публічно-правових
відносин.

Таким чином з вищевикладеного слідує,
що підставою для звернення особи за
захистом до суду з позовом є її
суб'єктивне уявлення, особисте
переконання в порушенні прав чи свобод,
однак обов'язковою умовою здійснення
такого захисту судом є об'єктивна
наявність відповідного порушення
права або законного інтересу на момент
звернення до суду.

При цьому слід зазначити, що неодмінною
ознакою порушення права особи є зміна
стану суб'єктивних прав та обов'язків,
тобто припинення можливості чи
неможливість реалізації її законного
права та/або виникнення додаткового
обов'язку.

А тому дії суб'єкта владних повноважень
є такими що порушують права і свободи
особи в тому разі, якщо вони, по-перше,
вчинені з перевищенням визначених
законом повноважень, та, по-друге, є
юридично значимими, тобто мають
безпосередній вплив та стан
суб'єктивних прав та обов'язків особи.
Аналогічна правова позиція викладена,
зокрема, в постанові Вищого
адміністративного суду України від
13.03.2013 року у справі № К/9991/8341/11.

Отже, враховуючи, що податковим органом
з метою отримання доказової інформації
фактично реалізована його компетенція
на оформлення результату перевірки,
оспорювані дії щодо складення акту
перевірки та його направлення не є
такими, що порушують права позивача та
інтереси шляхом обмежень у реалізації
його прав чи безпідставного покладення
на нього необґрунтованих обов'язків, а
відтак задоволення позовних вимог про
визнання протиправними вказаних дій не
призведе до поновлення порушеного
права позивача, оскільки такі дії
відповідача не є юридично значимими
для позивача, з огляду на прийняття
податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, на підставі ст. 10 КАС
України, згідно якої, усі учасники
адміністративного процесу є рівними та
ст.11 КАС України, згідно якої розгляд і
вирішення справ у адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними доказів, з'ясувавши
обставини у справі; перевіривши всі
доводи і заперечення сторін та надавши
правову оцінку наданим доказам, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закон України
«Про судовий збір» розподіл судового
збору між сторонами та перевірка
повноти сплати судового збору
здійснюються відповідно до
процесуального законодавства.

Таким чином, в порядку ст. 94 КАС України
на користь позивача з Державного
бюджету України підлягає стягненню
сплачений судовий збір у розмірі 487 грн.
20 коп.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В
И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Новік
Порт Сервіс» до Державної податкової
інспекції у м. Іллічівську Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень № та № від 04.07.2014
року, визнання протиправними дій та
заборону здійснювати певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
Головного управління Міндоходів в
Одеській щодо прийняття податкових
повідомлень-рішень від 04.07.2014 року №
та № .

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
та № від 04.07.2014 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у м. Іллічівську Головного
управління Міндоходів в Одеській
утриматися від вчинення будь-яких дій
щодо використання висновків акта від
17.06.2014 року № 1020/22-05/36201877 «Про
результати позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Новік Порт Сервіс» з
питань правильності нарахування
податку на прибуток, податку на додану
вартість, валютного законодавства на
період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року».

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Новік Порт Сервіс»
(код ЄДРПОУ - 36201877, адреса: 68001, Одеська
область, м. Іллічівськ, вул. Корабельна,
4/1-Н) сплачений судовий збір у розмірі 487
грн. 20 коп.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційну
скаргу не буде подано в строк,
встановлений ст. 186 КАС України,
постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 15 вересня 2014 року

Суддя
С.О. Cтефанов