Справа № 815/7497/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/7497/13-а

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції:
Іванов Е. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання
Сівєлькіної С.Є.,

представника позивача Дацюка А.Ю.,
представника відповідача Кулинича К.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Приморському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 24 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Асоціації
болгар України до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправними дій та скасування
податкових-повідомлень-рішень та
вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2013 року Асоціація болгар
України звернулася до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області, в якому
просила визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Приморському районі міста Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області з
винесення податкових
повідомлень-рішень від 12 липня 2013 року
№, №, № та податкової
вимоги №1524-19 від 23.08.2013 року; скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі міста Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області №,
№, № від 12 липня 2013 року та
податкову вимогу №1524-19 від 23.08.2013 року.

В обґрунтування позову зазначено, що 03
вересня 2013 року Асоціацією болгар
України було отримано Податкову вимогу
від 23.08.2013 року №1524-19, якою ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області
повідомило, що станом на 22.08.2013 року
сума податкового боргу Асоціації
болгар України становить 62582,70 грн.
Разом із зазначеною Податковою вимогою
Асоціацією болгар України було
отримано податкові
повідомлення-рішення від 12 липня 2013
року за №, №, № про те,
що згідно з п. 75.1 ст.75 та п.123.1 ст.123
розділу II Податкового кодексу України
від 02.12.2010 р. на підставі актів
перевірок №3576/15-3/20993003, №3577/15-3/20993003,
№3575/15-3/20993003 від 21.06.2013 р., відповідно,
встановлено порушення підпункту 78.1.2
п.78.1 ст. 78 та згідно з п. 79.1 ст. 79
Податкового кодексу України Асоціація
болгар України за платежем «Земельний
податок України з юридичних осіб
)» має сплатити 27013 грн., 24313 грн. та
11255,71 грн. відповідно. У зв'язку з
неотриманням вказаних актів перевірок,
позивач 18.09.2013 року звернувся до ДПІ у
Приморському районі м. Одеси з
проханням надати копії зазначених
актів перевірок. 07.10.2013 року позивачем
був отриманий лист ДПІ у Приморському
районі м.Одеси з доданими до нього
копіями актів перевірок. Після
ознайомлення з вказаними актами
перевірок позивач дійшов висновку про
їх необґрунтованість та
невідповідність нормам діючого
податкового та земельного
законодавства, в зв'язку з чим
звернувся до суду задля захисту
порушених прав.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2014
року адміністративний позов Асоціації
болгар України задоволено. Визнані
протиправними та скасовані податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
12.07.2013 р. №, №, № та
податкова вимога №1524-19 від 23.08.2013 р.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням Державна
податкова інспекція у Приморському
районі міста Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області подала апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права та неповне з'ясування обставин
справи, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою у задоволенні позову Асоціації
болгар України відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення на неї
представника позивача Дацюка А.Ю.,
представника відповідача Кулинича К.С.,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла таких
висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
підставі п.19.1.1 та п.п. 191.1.2 ст. 19 Закону
України від 05 липня 2012 року № 5083-УІІ
«Про внесення змін до Податкового
кодексу України щодо державної
податкової служби та у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи
в Україні» та статті 54.3.1, 78.1.2 та 79.1
розділу II Податкового кодексу України
від 02.12.10 №2755-УІ та рішення керівника
щодо проведення документальної
невиїзної перевірки (доповідна записка
від 19.06.2013 р. № 350/15-3) ДПІ в Приморському
районі м. Одеси проведено
документальну невиїзну перевірку
податкової декларації з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної вартості).

На підставі перевірки ДПІ у
Приморському районі м. Одеси складені
акти перевірок №3577/15-3/20993003, №3576/15-3/20993003
та №3575/15-3/20993003 від 21.06.2013 року (а.с. 16-24).

Як вбачається з акту перевірки
№3577/15-3/20993003 про результати
документальної невиїзної перевірки
податкової звітності щодо виявлених
помилок (а.с. 16-18) з плати за землю
земельного податку за земельні ділянки
комунальної власності за 2011 рік,
встановлено, що Асоціація болгар
України не подавала податковий
розрахунок земельного податку на 2011 р.
та не сплатила суму податкового
зобов'язання. Сума донарахувань згідно
акту становить 21610,94 грн.

Відповідно актами перевірок
№3576/15-3/20993003 та №3575/15-3/20993003 про
результати документальної невиїзної
перевірки податкової звітності щодо
виявлених помилок з плати за землю -
земельного податку за земельні ділянки
комунальної власності за 2012 та 2013 роки
відповідно (а.с.19-24), встановлено, що
Асоціація болгар України не подавала
податковий розрахунок земельного
податку на 2012 р. та 2013 р. та не сплатила
суму податкового зобов'язання. Сума
донарахувань згідно кожного акту
становить за 2012р. - 21610,94 грн. та за
січень-травень 2013 р. - 9004,57 грн.

За результатами перевірок були
прийняті податкові
повідомлення-рішення:

- від 12.07.2013 р. №, яким за порушення
п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України та
відповідно п.79.1 ст.79ПК України
визначено суму податкового
зобов'язання позивачу з земельного
податку з юридичних осіб у розмірі 24313,31
грн. (а.с.27), з яких 21610,94 грн. - за основним
платежем та 2702,37 грн. штрафу (за 2011р);

- від 12.07.2013 р. №, яким за порушення
п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України та
відповідно п.79.1 ст.79 ПК України
визначено суму податкового
зобов'язання позивачу з земельного
податку з юридичних осіб у розмірі 27013,68
грн. (а.с.25), з яких 21610,94 грн. - за основним
платежем та 5402,74 грн. штрафу(за 2012р.);

- від 12.07.2013 р. №, яким за порушення
п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України та
відповідно п.79.1 ст.79 ПК України
визначено суму податкового
зобов'язання позивачу з земельного
податку з юридичних осіб у розмірі 11255,71
грн.(а.с.29), з яких 9004,57грн. - за основним
платежем та 2251,14 грн. штрафу(за 2013р).

23.08.2013 р. відповідачем була винесена
податкова вимога №1524-19, якою визначено,
що станом на 22.08.2013 р. сума податкового
боргу за узгодженими грошовими
зобов'язаннями становить 62582,7 грн. з
яких 52226,45 грн. - основного платежу та
10356,25 грн. штраф (а.с.31).

Суд першої інстанції вірно звернув
увагу на те, що з змісту актів перевірок
вбачається, що вони є аналогічними та в
них зазначено, що позивач має у
користуванні нежитлові приміщення,
розташовані за адресою : м. Одеса, вул.
Віце-адмірала Жукова, 9, загальною
площею 1222,74 кв.м., при цьому площа
земельної ділянки згідно додатку до
листа від 18.04.2013 р. №01-13/938 складає 436,8
кв.м.

При визначені суми земельного податку
перевіряючи розраховували податок,
виходячи із нормативно-грошової оцінки
вартості 1 кв.м. згідно листа
Держземагенства у м.Одесі від 10.06.2013 р.
№01-2-05/2709, відповідно до якого станом на
01.01.2013 р. становить 4947,56 грн./кв.м. (а.с.
67-68).

Задовольняючи позов Асоціації болгар
України суд першої інстанції виходив з
наступного, з чим погоджується
апеляційний суд.

Згідно п.п. 14.1.72, п. 14.1 ст. 14 ПК України
земельний податок - обов'язковий
платіж, що справляється з власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв), а також постійних
землекористувачів (далі - податок для
цілей розділу XIII цього Кодексу).

Відповідно до п.п. 14.1.73, п. 14.1, ст. 14 ПК
України землекористувачі - юридичні та
фізичні особи (резиденти і
нерезиденти), яким відповідно до закону
надані у користування земельні ділянки
державної та комунальної власності, у
тому числі на умовах оренди.

Відповідно до п. 286.2, ст. 286 ПК України
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному контролюючому
органу за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію на
поточний рік за формою, встановленою у
порядку, передбаченому статтею 46 цього
Кодексу, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями. Подання
такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій. При поданні першої
декларації (фактичного початку
діяльності як платника плати за землю)
разом з нею подається довідка (витяг)
про розмір нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Згідно п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою
для нарахування земельного податку є
дані державного земельного кадастру.

Згідно ст. 193 Земельного кодексу
України державний земельний кадастр -
єдина державна геоінформаційна
система відомостей про землі,
розташовані в межах кордонів України,
їх цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що у користуванні
позивача знаходиться пам'ятка
містобудування та архітектури -
будівля грецького товариства «Клуб
Омонія» розташованого за адресою: м.
Одеса, вул. Віце-адмірала Жукова 9 на
підставі охоронного договору від 27.04.2001
р., укладеного між позивачем та
Управлінням охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської ОДА
(а.с.60). Вказана пам'ятка належить на
праві власності Одеській міській раді
та Рішенням Одеської обласної ради від
24.04.2003 р. №154 «Про майно спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст області, управління яких
здійснює обласна рада» серед інших
об'єктів вона була передана в
управління Одеській ОДА.

Згідно п. 2.1 вказаного договору
Держорган передав користувачу в
орендне користування приміщення
пам'ятки загальною площею 1222,74 кв.м.

Згідно п.3.7 Договору Користувач
зобов'язався здійснювати плату за
користування землею згідно з чинним
законодавством України (а.с. 61).

У п. 4.2.11 вказаного Договору користувач
зобов'язався у встановленому
законодавством порядку оформити право
користування земельною ділянкою (а.с.
61).

10.01.2006 року додатковою угодою між
сторонами договору були внесені зміни
(а.с.63, 64) за умовами яких Розділ 3
Договору оренди виклали у наступній
редакції: «Орендар приймає в
користування приміщення пам'ятки
загальною площею 922,5 кв.м.».

З копії технічного паспорту на
пам'ятку, складеного в серпні 2005 року
(а.с.100-109), вбачається, що площа його
приміщень становить 1198 кв.м. та площа
земельної ділянки на який він
розташований, складає 497 кв.м..

Враховуючи це суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що позивач
користується тільки частиною
приміщень будівлі пам'ятки,
розташованої на земельній ділянці
площею 497 кв.м.

Для розрахунку податку відповідачем
було використано лист Управління
охорони об'єктів культурної спадщини
Одеської ОДА від 18.04.2013 р. №01-13/938, в
додатку до якого серед інших в таблиці
під № 11 зазначені наступні вихідні
дані щодо організації, у користування
якої знаходиться об'єкт
історико-культурного призначення, що
обліковується на балансі Управління
охорони об'єктів культурної спадщини
Одеської ОДА та розташований в м. Одеса,
вул. Віце-адмірала Жукова, 9 : користувач
- «Асоціація болгар України, площа
приміщення 922,5 кв.м, площа земельної
ділянки 436,8 кв.м.» (а.с.71-75).

Відповідно до п.п. 282.1.3 п. 282.1. ст. 282 ПК
України від сплати податку
звільняються органи державної влади та
органи місцевого самоврядування,
органи прокуратури, заклади, установи
та організації, спеціалізовані
санаторії України для реабілітації,
лікування та оздоровлення хворих,
військові формування, утворені
відповідно до законів України, Збройні
Сили України та Державна прикордонна
служба України, які повністю
утримуються за рахунок коштів
державного або місцевих бюджетів.

Пунктом 284.3 ст. 284 ПК України
встановлено, що якщо платники податку,
які користуються пільгами з цього
податку, надають в оренду земельні
ділянки, окремі будівлі, споруди або їх
частини, податок за такі земельні
ділянки та земельні ділянки під такими
будівлями (їх частинами) сплачується на
загальних підставах з урахуванням
прибудинкової території.

Відповідно до п. 286.6 ст. 286 ПК України за
земельну ділянку, на якій розташована
будівля, що перебуває у користуванні
кількох юридичних або фізичних осіб,
податок нараховується кожному з них
пропорційно тій частині площі будівлі,
що знаходиться в їх користуванні, з
урахуванням прибудинкової території.

Водночас, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що площа
землі, що припадає на 1 кв. м площі
приміщень пам'ятки, становить: 497 кв.м :
1198,74 кв.м.=0,415кв.м., та виходячи з площі,
що орендується позивачем площа землі,
яка припадає на його частку становить:
922,5 кв.м. х 0,415 = 382,83 кв.м, що не відповідає
площі, яка взята до податкового
розрахунку ДПІ - 436,8 кв.м., тобто
фактична площа, що використовується
позивачем, є меншою, ніж вважає
відповідач, на 53,97 кв.м.

Також судом вірно враховано, що в двох
документах містяться розбіжності у
площі земельної ділянки.

Так, у додатку до листа Управління
охорони об'єктів культурної спадщини
від 18.04.2013 року №01-13/938 (а.с. 74-76) площа
земельної ділянки складає 436,8 кв.м., а в
технічному паспорті, складеному в
серпні 2005 року, земельна площа
становить 497 кв.м.(100-109).

Під час розрахунку ДПІ в Приморському
районі м. Одеси використовувало дані,
отримані від Управління
Держземагенства у м. Одесі, зазначені у
листі від 10.06.2013 р. №01-2-27009, (а.с.67 -68) до
чого колегія суддів ставиться
критично.

Як вбачається з вказаного листа, в
ньому повідомляють, що надати витяг з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки,
розташованої в м. Одесі, по вул.
Віце-адмірала Жукова, 9 та інформацію
щодо нормативної вартості 1 кв.м.
земельної ділянки станом на 01.01.2010 р. не
можливо та станом на 01.01.2013 р.
нормативно грошова оцінка 1 кв.м.
земельної ділянки за наявними
локальними комунікаціями та
коефіцієнту функціонального
використання Кф-землі комерційного
використання становить: м. Одеса, пров.
Віце-адмірала Жукова, 9 - 4947,56
грн.(а.с.67-68).

Крім того, відповідачем не
обґрунтовано, чому в розрахунок плати
за землю за 2011 та 2012 року береться
нормативно грошова оцінка квадратного
метру землі, встановленої тільки з
01.01.2013 р.

Крім того, з довідки форми 4ОПП від
01.06.2005р. №16370 (а.с.96) вбачається, що
позивач є неприбутковою установою, та
згідно п.2.3 Договору нежитлові
приміщення пам'ятки передані Асоціації
для організації діяльності згідно
статуту, який затверджений Установчою
конференцією Асоціації болгарських
національно-культурних товариств та
організацій України.

Проте з листа Управління
Держземагенства у м. Одесі від 10.06.2013р.
№01-2-27009 вбачається, що до розрахунку
приймався коефіцієнт функціонального
використання Кф-«землі комерційного
використання», що не відповідає як
призначенню будівлі, так й виду
діяльності неприбуткової установи -
позивача.

Як правильно враховано судом першої
інстанції, згідно листа Управління
Держземагенства у м. Одесі від 18.12.2013 р.
№01-5-03/6569 (а.с.97) право власності на
земельну ділянку, розташовану за
адресою: м. Одеса, пров. Віце-адмірала
Жукова, 9 не зареєстровано, та згідно
Звіту форми 6-зем станом на 01.01.2013 р.
земельна ділянка не обліковується.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що в
даному випадку слід застосувати Наказ
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 23 липня 2010 року
N548 (зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01 листопада 2010 р. за
№1011/18306), яким затверджені Класифікації
видів цільового призначення земель.

Згідно даних, зазначених в ньому, землі,
на яких розташовані: пам'ятки
культурної спадщини, (а саме до неї
відноситься об'єкт оренди) відноситься
до земель історико-культурного
призначення, а не як зазначено в листі -
«комерційного використання», та
доказів, що об'єкт використовується в
інших цілях, ніж зазначено в Статуті
матеріали справи не містять, та
відповідач це не спростував.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
протиправність оскаржуваних
податкових повідомлень - рішень та
вимоги, у зв'язку з чим вони підлягають
скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію апеляційному суду не
довів та не обґрунтував. В свою чергу
позивач довів протиправність
прийнятих відповідачем податкових
повідомлень-рішень від 12 липня 2013 року
№, №, № та податкової
вимоги №1524-19 від 23.08.2013 року.

Колегія суддів вважає рішення суду
першої інстанції правильним і таким, що
відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71
КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність рішення суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 24 січня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали апеляційного суду в повному
обсязі.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов