Справа № 686/16991/14-а
Суддя: Демінська А. А.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2014 року Хмельницький
міськрайонний суд в складі:

головуючої - судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання -
Підвальної Є.З.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Лабчука Р.М.,

державного виконавця - Пещанюка І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Хмельницький адміністративну справу
за адміністративним позовом

ОСОБА_3 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області про оскарження постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 23.06.2014 р., -

в с т а н о в и в :

В серпні 2014 року позивач звернулася до
суду з вище вказаним адміністративним
позовом, в якому просила скасувати
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 23.06.2014 року
(реєстраційний номер виконавчого
провадження: 40449484, Головний державний
виконавець Пещанюк І.А.), як незаконну,
та повернути виконавчі документи, які
були надіслані до суду, до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Хмельницькій області для
подальшого відновлення виконавчого
провадження та проведення виконавчих
дій з метою виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених в позовній заяві,
додатково пояснивши, що ним 25.10.2013 р.
було надано до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області виконавчий лист № 2а-7629/10 про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому
здійснити перерахунок ОСОБА_3 з 28.05.2010
року пенсії по інвалідності з
розрахунку не менше 10 мінімальних
пенсій за віком та додаткову пенсію за
шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 100%
мінімальної пенсії за віком, виданий
22.10.2013 р. Хмельницьким міськрайонним
судом. 28.10.2013 р. Головним державним
виконавцем Пещанюком І.А. була винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження з наданням строку до 04.11.2013
р. боржнику виконати зобов'язання
добровільно. Боржник добровільно
зобов'язання не виконав та не провів
перерахунок відповідно до виконавчого
документа. 25.11.2013 р. Пещанюк І.А.
звернувся із запитом № 5103 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому про здійснення
перерахунку ОСОБА_3 з 28.05.2010 року пенсії
по інвалідності та додаткової пенсії
відповідно до резолютивної частини
виконавчого документа, з наданням
строку до 04.12.2013 року. Тобто протягом
місяця здійснив дві виконавчі дії, що
вважає за недостатнє відповідно до ст.
ст. 65, 75 Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки в ч. 3 ст. 65 цього
Закону вказано, що інформацію про
наявні у боржника кошти, що перебувають
у банках або інших фінансових
установах, державний виконавець
отримує в податкових органах, інших
органах державної влади,
підприємствах, установах та
організаціях, які зобов'язані надати
йому інформацію у триденний строк. Але
такі дії не були проведені Пещанюком
І.А., натомість ним закінчив виконавче
провадження і повернув виконавчий
документ до суду. Пунктом 11 ч. 2 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, можливе у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
75 цього Закону, яка передбачає, що у
разі, якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження.
Таких дій Пещанюк І.А. не здійснив, тому
постанову від 23.06.2014 року про
закінчення виконавчого провадження
вважає незаконною та просить
скасувати.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив,
вказавши, що дії відповідача були
законними та обґрунтованими, штраф ним
накладено не було, оскільки це не
сприяло б провадженню виконавчих дій,
крім того, склад правопорушення, за
який такий штраф могло бути накладено,
в даному випадку був відсутній.
Інформація, надана боржником, про
відсутність коштів, була скріплена
підписом уповноваженої посадової
особи та викладена на бланку
відповідної юридичної особи, тому була
достатньою для висновків, які зробив
державний виконавець. Просить в позові
відмовити в повному обсязі.

Державний виконавець Пещанюк І.А. в
судовому засіданні пояснив, що
виконавчі дій були проведені ним повно
та з використанням усіх наданих
законом повноважень, тоді як практика
накладення штрафів на посадових осіб
Управління ПФУ в м. Хмельницький на
даний час відсутня і результатів не
дає, так як такі штрафи скасовуються в
судовому порядку за відсутністю вини
відповідної посадової особи. При
винесенні оскаржуваної постанови в
частині не накладення штрафу керувався
ст. 89 Закону України «Про виконавче
провадження». Перед тим вжив всіх
заходів до виконання постанови суду, в
тому числі звертався до суду з поданням
про зміну способу і порядку виконання
постанови на таке формулювання, як
безпосереднє стягнення коштів з
боржника, однак Вінницьким апеляційним
адміністративним судом йому при
перегляді справи в апеляційному
порядку в задоволенні подання було
відмовлено. Крім того, в частині
нарахування пенсії постанову суду
боржник виконав добровільно, тобто не
ухилявся від її виконання в тих межах, в
яких мав до цього змогу.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що адміністративний позов
слід задовольнити з наступних мотивів.

Встановлено, що 3.12.2010 року Хмельницьким
міськрайонний судом було винесено
постанову в адміністративній справі №
2а-7629/10, якою позов задоволено: визнано
дії Управління Пенсійного фонду
України у м. Хмельницькому щодо відмови
ОСОБА_3 здійснити з 28.05.2010 року
перерахунок пенсії в розмірі десяти
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 100% мінімальної
пенсії за віком; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницький здійснити перерахунок
ОСОБА_3 з 28.05.2010 року пенсії по
інвалідності з розрахунку не менше
десяти мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 100% мінімальної
пенсії за віком. Ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 9.11.2012 року вказану постанову було
залишено без змін.

Виконавчий лист за даною постановою
позивачем подано для виконання
відповідачеві 28.10.2013 року і того ж дня
головним державним виконавцем ВПВР
УДВС ГУЮ в Хмельницькій області
Пещанюком І.А. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 40449484.

Боржнику державним виконавцем двічі
надавався строк для добровільного
виконання постанови. В частині
нарахування сум до виплати боржник
постанову виконав, однак в решті вона
залишилася без виконання з посиланням
боржника на відсутність виділених для
цієї мети коштів в бюджеті установи та
неможливість нецільового використання
коштів.

09.12.2013 року головним державним
виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ в
Хмельницькій області Пещанюком І.А.
було спрямовано заяву до суду про зміну
способу і порядку виконання рішення,
яку розглянуто Хмельницьким
міськрайонний судом з постановленням
18.12.2013 року ухвали про задоволення
вимог заяви, котру, проте, 5.06.2014 року
було скасовано Вінницьким апеляційним
адміністративним судом з відмовою
державному виконавцю в задоволенні
вимог подання та зміні способу та
порядку виконання постанови суду.

Після цього 23.06.2014 року головним
державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ в
Хмельницькій області Пещанюком І.А.
було винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження, якою він
також виконавчий документ повернув до
органу, який його видав, - Хмельницького
міськрайонного суду.

Зазначені обставини підтверджуються
матеріалами адміністративної справи №
2а-7629/10 та виконавчого провадження ВП №
40449484, оглянутими в судовому засіданні.

Оскаржувана постанова вмотивована тим,
що боржником частково виконано
постанову суду - в частині перерахунку
пенсії, а виплатити кошти боржник не
має можливості через відсутність
відповідного фінансування з
Державного бюджету України, що є
поважною причиною, а тому не вбачається
підстав до застосування штрафу згідно
т 89 Закону України «Про виконавче
провадження», а відтак рішення суду в
частині виплати стягувачеві
нарахованих коштів не виконується з
незалежних від боржника та державного
виконавця причин. Нормативною
підставою в оскаржуваній постанові
зазначені п. 11 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
75 цього Закону.

У відповідності до ч. 3 ст. 75 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі, якщо виконати рішення без
участі боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника
штраф відповідно до статті 89 цього
Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до
суду чи іншого органу (посадової особи),
що його видав.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від
сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Таким чином, посилаючись на п. 11 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
зобов'язаний був керуватися приписами
ч. 3 ст. 75 вказаного Закону, яка не
передбачає винятків щодо можливості
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження до виконання
вимог щодо накладення на боржника
штрафу та внесення подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частин 2, 3 ст. 14 КАС України,
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України, і
їх невиконання тягне за собою
відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, У
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Оскаржувана постанова вимогам вище
зазначених п.п. 1 - 3 ч. 3 ст. 2 КАС України
не відповідає.

За таких обставин позовні вимоги є
законними та огрунтованими, позов слід
задовольнити в повному обсязі, а
постанову головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Хмельницькій
області від 23.06.2014 року про закінчення
виконавчого провадження - скасувати і
виконавчий лист № 2а-7629/10, виданий
Хмельницьким міськрайонний судом
22.10.2013 року, повернути до Відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Хмельницькій області.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 2, 12, 5, 7 - 15, 69 - 71, 86, 158 - 163, 181 КАС
України, ст. ст. 49, 50, 75, 89 Закону України
"Про виконавче провадження", суд -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Постанову головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Хмельницькій
області від 23.06.2014 року про закінчення
виконавчого провадження скасувати, а
виконавчий лист № 2а-7629/10, виданий
Хмельницьким міськрайонний судом
22.10.2013 року, повернути до Відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Хмельницькій області.

Судові витрати у справі віднести на
рахунок держави.

Сторони мають право оскаржити в
апеляційному порядку постанову суду
повністю або частково. Апеляційна
скарга подається до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
через Хмельницький міськрайонний суд.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя: