Справа № 2а-6666/11/1370
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року Справа № 4824/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської
З.М.,

за участі секретаря судового засідання
Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від позивача - Московича А.Я.,

від відповідача -1 - Кіт О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«ГАЛПАП ПЛЮС» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17
листопада 2011 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«ГАЛПАП ПЛЮС» до Львівської митниці,
Головного управління державного
казначейства у Львівській області про
визнання нечинним рішення, скасування
картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2011 року позивач товариство з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «ГАЛПАП ПЛЮС» звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Львівської митниці та Головного
управління державного казначейства у
Львівській області, в якому просив
скасувати картку відмови Львівської
митниці в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 209000011/1/00063 від 26.01.2011
року, № 209000011/1/00062 від 26.01.2011 року, №
209000011/1/00067 від 27.01.2011 року, № 209000011/1/00068
від 27.01.2011 року, № 209000011/1/00139 від 15.02.2011
року; визнати нечинними рішення
Львівської митниці про визначення
митної вартості товарів № 209000006/2011/300024/1
від 26.01.2011 року, № 209000006/2011/300023/2 від
26.01.2011 року, № 209000006/2011/300025/1 від 27.01.2011
року, № 209000006/2011/300026/2 від 27.01.2011 року, №
209000006/2011/300054/1 від 15.02.2011 року; стягнути з
Головного управління державного
казначейства у Львівській області
надмірно сплачені ношти з податку на
додану вартість у розмірі 54030,32 грн. В
обгрнутування позовних вимог зазначав,
що дії митного органу щодо спонукання
до митного оформлення товару за ціною
згідно з рішенням митниці суперечить
законодавству.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року у задоволені позову відмовлено
повністю.

При винесенні рішення суд першої
інстанції виходив з того, що дії
Львівської митниці щодо самостійного
визначення митної вартості товару за
методом № 6 були вчинені в межах
визначених Конституцією та
законами України повноважень, у
визначений законом спосіб; вимога
надати документи для визначення
правильності митної вартості товару
пов'язана із здійсненням законних
повноважень митних органів; рішення
про визначення митної вартості товарів
№ 209000006/2011/300024/1 від 26.01.2011р., №
209000006/2011/300023/2 від 26.01.2011р., №
209000006/2011/300025/1 від 27.01.2011р., №
209000006/2011/300026/2 від 27.01.2011р., №
209000006/2011/300054/1 від 15.02.2011р. внесено
обґрунтовано, тобто з урахування
обставин, які свідчать про вжиття
відповідачем заходів до належного
визначення митної вартості товару. За
умови, що судом встановлена законність
зазначених рішень, підстав для
задоволення інших позовних вимог
немає.

Не погодившись із таким рішенням суду,
його оскаржив позивач, який в поданій
апеляційній скарзі, покликаючись на те,
що оскаржувану постанову прийнято з
порушенням норм матеріального права, а
висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить таку
скасувати та прийняти нову, якою
заявлені позовні вимоги задоволити в
повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги покликається на те, що судом
першої інстанції безпідставно не
досліджено причин незастосування
митним органом в порядку черговості
усіх методів визначення митної
вартості, як це передбачає ст. 266
Митного кодексу України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів вважає, що така підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до частин першої та другої
статті 264 МК України заявлена
декларантом митна вартість товарів і
подані ним відомості про її визначення
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню. У разі потреби у
підтвердженні заявленої митної
вартості товарів декларант
зобов'язаний подати митному органу
необхідні для цього відомості та
забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Митного кодексу
України митний орган, що здійснює
контроль за правильністю митної оцінки
товарів з урахуванням положень цього
Кодексу, має право приймати рішення про
правильність заявленої декларантом
митної вартості товарів.

За правилами статті 266 МК України
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну,
здійснюється за такими методами: за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції). Якщо митна
вартість не може бути визначена за
методом 1 згідно з положеннями статті
267 цього Кодексу, проводиться процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору підстав для визначення митної
вартості відповідно до вимог статей 268
і 269 цього Кодексу. У ході таких
консультацій митний орган та декларант
можуть здійснити обмін наявною у
кожного з них інформацією за умови
додержання вимог щодо її
конфіденційності.

Як вбачається з матеріалів справи,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«ГАЛПАП ПЛЮС» здійснює поставку в
Україну товару «Оливи моторні з
сумарним вмістом нафти або
нафтопродуктів (вуглеводнів),
одержаних з бітумінозних мінералів
більше 70% в якості основного
компоненту, марки Shell, без вмісту
дисульфату молібдену» (надалі - товар)
з Німеччини.

З метою митного оформлення товару
декларантом ТзОВ «Торговий дім «Галпап
плюс»до ВМД № 209000011/2011/001067 від 19.01.2011,
№ 209000011/2011/001064 від 19.01.2011, № 209000011/2011/0011617
від 25.01.2011, № 209000011/2011/001621 від 25.01.2011, №
209000011/2011/003505 від 15.02.2011 були надані
наступні документи: контракт № 01/11EU від
11.01.2011; Інвойс № 2011UA001 від 12.01.2011; CMR б/н
від 12.01.2011; книжка МДП № ХЕ 64917881 від
13.01.2011; Сертифікат відповідності №
UA1/117/0048960-10 від 31.05.2011. На підставі ст. 262
та ст. 266 Митного кодексу України (далі
МК України) позивачем було
задекларовано митну вартість товарів,
визначену шляхом застосування
основного методу визначення, а саме - за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Відповідачем винесено картки відмови
№ 209000011/1/00063 від 26.01.2011 року, № 209000011/1/00062
від 26.01.2011 року , № 209000011/1/00067 від 27.01.2011
року, № 209000011/1/00068 від 27.01.2011 року, №
209000011/1/00139 від 15.02.2011 року з підстав
заниження митної вартості товарів та
прийнято рішення визначення митної
вартості товарів № 209000006/2011/300024/1 від
26.01.2011 року, № 209000006/2011/300023/2 від 26.01.2011
року, № 209000006/2011/300025/1 від 27.01.2011 року, №
209000006/2011/300026/2 від 27.01.2011 року, №
209000006/2011/300054/1 від 15.02.2011 року.

Оскаржувані рішення митного органу
обґрунтовувалися тим, що товари, які
ввозилися ТзОВ «Торговий дім «Галпап
Плюс» ні митну територію України по
цінах, які були нижчими за ціни на
аналогічні (ідентичні) товари
відповідно до бази даних митного
органу та Інтернет - ресурси.

Зокрема, рішення № 209000006/2011/300023/2 від
26.01.11, № 209000006/2011/300024/1 від 26.0111
№209000006/2011/300054/1 від 15.02.2011 року та №
20900006/2011/300026/2 від 27.01.2011 року (Товар 1)
були прийняті за шостим методом
(резервним).

Однак, судом не перевірено
обґрунтованості застосування
Львівською митницею дапол методу,
оскільки у митного органу була наявна
інформація про ідентичні товари. Судом
першої інстанції не досліджено причин
неврахування митним органом даної
інформації. ТзОВ «Торговий дім «Галпап
Плюс» надано копії ВМД інших
підприємств - імпортерів, які ввозили
ідентичні товари в цей же час.
Ідентичні товари ввозилися на
територію України 18.01.2011 року ТзОВ
«Гольдап» через Східну митницю; 17.01.2011
року ТзОВ «Сінгл - Ойл» через
Дніпропетровську митницю і вартість
товарів по вищенаведених повністю
відповідала вартості, визначеній ТзОВ
«Торговий дім Галпап Плюс» у ВМД та
вартості товарів по прайс листу
компанії Shell F.pct Rurpne CorrnanvLinijted.

Рішення № 209000006/2011/300025/1 від 27.01.2011 року
прийнято за третім методом (за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів).

При прийнятті даного рішення Львівська
митниця послалася на наявність
інформації про аналогічні товари в АІС
ДМСУ (ВМД №209000011/2011/001616 від 25.01.2011 року).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем при поданні вантажно
- митної декларації подано усі
необхідні документи, а посилання
митного органу на наявність аналогічих
товарів не може братися до уваги, з
огляду на те, що товари, які позивачем
задекларовано у ВМД № 209000011/2011/001617 від
25.01.2011 року були придбані безпосередньо
у виробника даних товарів - Shell East Europe
Company Limited, а товари які задекларовані по
ВМД №209000011/2011/001616 від 25.01.2011 року (на які
митниця посилається як аналогічні)
були придбані у компанії Eurotrade LLC, яка не
є виробником і відповідно реалізовує
товари з націнкою, з комерційною метою.

Рішення № 20900006/2011/300026/2 від 27.01.2011 року
по Товару 2 прийнято за третім методом,
посилаючись на наявну інформацію про
аналогічні товари (ВМД №209000011/2011/001622
від 25.01.2011 року). Однак, таке порівняння
є необгрунтованим, оскільки в ВМД на
яку вказує митний орган відсутні
товари які можуть бути аналогічними,
оскільки в декларації позивача вказані
мастила - Shell Helix, Shell Spirax, а в декларації
на яку посилається митний орган
вказані мастила - Shell Rimula, які не є
аналогічними товарами, оскільки не
відповідають навіть по марці
виробника.

Суд першої інстанції, визнавши
правомірними дії митного органу щодо
застосування методів визначення
митної вартості всупереч нормам
Митного кодексу України, які
передбачають послідовність
застосування таких методів,
неправильно застосував норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Таким чином, суд першої інстанції при
винесенні оскаржуваного рішення
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, висновки суду не
відповідають всім обставинам справи,
що, в силу ст. 202 КАС України, є підставою
для скасування оскаржуваної постанови,
та прийняття нового рішення про
задоволення заявлених вимог.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ст.
202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «ГАЛПАП ПЛЮС» задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року у справі № 2а-6666/11/1370 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«ГАЛПАП ПЛЮС» задовольнити.

Скасувати картку відмови Львівської
митниці в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 209000011/1/00063 від 26.01.2011
року, № 209000011/1/00062 від 26.01.2011 року, №
209000011/1/00067 від 27.01.2011 року, № 209000011/1/00068
від 27.01.2011 року, № 209000011/1/00139 від 15.02.2011
року.

Визнати нечинними рішення Львівської
митниці про визначення митної вартості
товарів № 209000006/2011/300024/1 від 26.01.2011 року,
№ 209000006/2011/300023/2 від 26.01.2011 року, №
209000006/2011/300025/1 від 27.01.2011 року, №
209000006/2011/300026/2 від 27.01.2011 року, №
209000006/2011/300054/1 від 15.02.2011 року.

Стягнути з Головного управління
державного казначейства у Львівській
області надмірно сплачені ношти з
податку на додану вартість у розмірі
54030,32 грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська

Повний текст постанови виготовлений
02.09.2014