Справа № 872/15017/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2014 року

справа № 804/571/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та Управління пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2013 року у справі № 804/571/13-а за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення витрат на доставку та виплату пенсії громадянам, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу (далі – Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Кривому Розі Дніпропетровської області ( далі - Відповідач) , в якому просило:

- стягнути з Відповідача витрати на виплату і доставку адресної допомоги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008 року, за період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року у сумі 309434,54 грн.

- стягнути з Відповідача витрати на виплату і доставку пенсії громадянам настанням нещасного випадку у яких сталося на території колишнього СРСР та країн СНД за період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року у сумі 8573,52 грн.

- стягнути з Відповідача витрати на виплату і доставку пенсії громадянам, які на момент втрати годувальника не були на їх утримані, а згодом втратили джерело засобів до існування в сумі за період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року в сумі 6246,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заборгованість Відповідача перед Позивачем за період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року становить 327254,32 грн., яка в добровільному порядку сплачена не була, а тому на думку Позивача, вона підлягає стягненню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2013 року адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача витрати на виплату та доставку пенсії громадянам, настання нещасного випадку у яких сталося на території Колишньої СРСР та країн СНД за період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року в сумі 8573,52 грн.

Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2013 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що потерпілі, які отримали каліцтво поза межами України і переїхали на постійне місце проживання не є застрахованими особами в Україні і за них не сплачувались страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, а тому у Фонду немає підстав відшкодовувати виплачені пенсії Пенсійного фонду в Саксаганському районі.

Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, також не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2013 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Також, заявник апеляційної скарги зазначив, що оскільки пенсія особам, які отримують пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, виплачується за рахунок коштів Фонду ССВНВ, то і щомісячна державна адресна допомога цим особам, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008 року, виплачується за рахунок коштів Фонду ССВНВ.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з жовтня 2012 року по листопад 2012 року надавались відповідачу акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

До вказаних актів звірки відділенням Фонду надані таблиці розбіжностей, у яких визначені невраховані суми витрат на виплату і доставку державної адресної допомоги, пенсій громадянам держав-учасників СНД та членам їх сімей, пенсій у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно наданих актів щомісячної звірки та списків осіб відповідачем не прийняті до відшкодування витрати на виплату і доставку державної адресної допомоги за період з 01.10.2012 р. по 30.11.2012 р. в сумі 309434,54 грн.; пенсії у зв'язку із втратою годувальника за період з 01.10.2012 р. по 30.11.2012 р. в сумі 6246,26 грн.; пенсії внаслідок трудового каліцтва отриманого на території країн СНД за період з 01.10.2012 р. по 30.11.2012 р. в сумі 8573,52 грн.

Внаслідок несплати зазначених сум, у Відповідача утворилась заборгованість у розмірі 327254.32 грн., яка в добровільному порядку сплачена не була.

Правомірність стягнення заборгованості по витратам на виплату і доставку адресної допомоги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008 року, за період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року у сумі 309434,54 грн., витратам на виплату і доставку пенсії громадянам настанням нещасного випадку у яких сталося на території колишнього СРСР та країн СНД за період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року у сумі 8573,52 грн. та витратам на виплату і доставку пенсії громадянам, які на момент втрати годувальника не були на їх утримані, а згодом втратили джерело засобів до існування в сумі за період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року в сумі 6246,26 грн. є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Відповідно до статті 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі-Основи законодавства) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втратив працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ законодавства залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування, страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у ч.1 цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими, відповідно до цих Основ законодавства.

Відповідно до статті 25 Основ законодавства за пенсійним страхуванням надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених п.4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до зазначеної статті ФСС зобов’язано у встановленому порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівником внаслідок ушкодження здоров’я або вразі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його отримання зокрема пенсію у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання .

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року N 265 встановлено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Також, вирішуючи питання чи здійснюються ці виплати за рахунок коштів Фонду, необхідно враховувати те, що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Враховуючи те, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, Фонд не може нести витрати на виплату державної адресної допомоги.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, в частині стягнення грошових коштів на виплату та доставку державної адресної допомоги, оскільки Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не може нести витрати на виплату державної адресної допомоги.

Щодо правомірності стягнення витрат на виплату і доставку пенсії громадянам, настання нещасного випадку у яких сталося на території країн СНД за період з 01.10.2011 року по 30.11.2012 року, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Основ, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, відповідно до статті 25 Основ, є Фонд.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-XIV, особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов’язаних з виконанням ними трудових обов’язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві із застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов’язане з виконанням нею трудових обов’язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що громадянам України – переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від стажу роботи.

Відповідно до абзацу другого пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1105-XIV відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

Таким чином, страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а в разі виплати такої органами ПФУ – відшкодувати останньому витрати, є Фонд.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності стягнення з Відповідача сум витрат на виплату пенсій громадянам, які отримали каліцтво в країнах СНД за період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року.

В той же час, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з Відповідача сум витрат на виплату і доставку пенсії громадянам, які на момент втрати годувальника не були на його утриманні та погоджується з ними з огляду на наступне.

Приписами статті 21 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» визначені соціальні послуги та виплати, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування. Так, у разі настання страхового випадку він у встановленому законом порядку повинен, зокрема, своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду , заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачувати відповідні кошти йому або особам які перебували на його утриманні; організовувати поховання померлого, відшкодовувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Витрати на виплату і доставку пенсії громадянам, які на момент втрати годувальника не були на його утриманні, а згодом втратили джерело засобів до існування до цього переліку не входять.

Отже, враховуючи вищезазначені норми права, суми витрат на виплату і доставку пенсії громадянам, які на момент втрати годувальника не були на його утриманні, а згодом втратили джерело засобів до існування Фондом соціального страхування фактично не відшкодовуються.

З урахуванням зазначених висновків, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відсітнусть підстав для стягнення суми витрат на виплату і доставку пенсії громадянам, які на момент втрати годувальника не були на його утриманні, а згодом втратили джерело засобів до існування, за період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо стягнення з Відповідача тільки витрат на виплату та доставку пенсії громадянам, з приводу настання нещасного випадку у яких стався на території колишнього СРСР за період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року у сумі 8573.52 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2013 року є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та Управління пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2013 року у справі № 804/571/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим