Справа № 334/1922/14-а (2-а/334/110/14)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2014 рокусправа № 334/1922/14-а
(2-а/334/110/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя та Публічного
акціонерного товариства "Запорізький
арматурний завод" на постанову
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 14 квітня 2014 року у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Запоріжжя, третя особа: Публічне
акціонерне товариство "Запорізький
арматурний завод" про визнання
протиправними дій, скасування
розпорядження та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 14 квітня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя, третя
особа: Публічне акціонерне товариство
"Запорізький арматурний завод" про
визнання протиправними дій, скасування
розпорядження та зобов'язання вчинити
певні дії - задоволено повністю:
визнано протиправними дії Управління
пенсійного фонду України у Ленінському
районі м. Запоріжжя щодо припинення
виплати ОСОБА_1 пенсії, призначеної на
пільгових умовах за Списком №1
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на підставі
заяви-повідомлення Відкритого
акціонерного товариства «Запорізький
арматурний завод» від 11 травня 2011 року
№243 про анулювання та відкликання
довідки від №49 від 12 березня 2001 року;
визнано протиправним та скасовано
розпорядження Управління пенсійного
фонду України у Ленінському районі м.
Запоріжжя від 22 червня 2011 року №153909 про
припинення виплати пенсії ОСОБА_1;
зобов'язано Управління пенсійного
фонду України у Ленінському районі м.
Запоріжжя поновити виплату пільгової
пенсії ОСОБА_1 та здійснити виплату
ОСОБА_1 всіх недоотриманих пенсійних
виплат з 01 липня 2011 року.

Не погодившись з постановою суду,
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя та
Публічне акціонерне товариство
"Запорізький арматурний завод" подали
апеляційні скарги, в яких просять
скасувати оскаржувану постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог позивача у повному
обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
оскарження та доводів апеляційних
скарг, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1
перебував на обліку в УПФУ з 13 березня
2001 року по 01 липня 2011 року, та отримував
пенсію за віком призначену на
пільгових умовах за Списком №1,
протокол про призначення пенсії №386
від 15 березня 2001 року. З 24 січня 2012 року
по теперішній час отримує пенсію за
віком.

З 13 березня 2001 року позивачу була
призначена пенсія за віком за Списком
№1. Для призначення пенсії ним було
надано довідку ВАТ «Запорізькій
арматурний завод» (правонаступником є
Публічне акціонерне товариство
"Запорізький арматурний завод") №49 від
12 березня 2001 року, якою підтверджено
фактичну зайнятість повний робочий
день на роботах зі шкідливими і важкими
умовами праці на ВАТ «Запорізькій
арматурний завод» за Списком №1 за
періоди: з 12 вересня 1985 року по 22
листопада 1986 року, з 21 березня 1987 року
по 09 січня 1995 року та з 09 січня 1995 року
по 07 березня 1998 року.

Підставою для видачі ВАТ «Запорізькій
арматурний завод» цієї довідки стали:
ЕКТС, штатний розклад, фактично
виконувана робота, розрахункові
відомості, накази про атестацію
робочих місць №28 від 13 лютого 1995 року,
№19 від 08 червня 2000 року.

16 травня 2011 року до управління надійшла
заява-повідомлення ВАТ «Запорізький
арматурний завод» №243 від 11 травня 2011
року про анулювання та відкликання
довідки №49 від 12 березня 2001 року,
оскільки ВАТ «Запорізький арматурний
завод» не є правонаступником ЗВО
«Арматуробудування».

Також, 20 червня 2011 року на адресу
управління ВАТ «Запорізький
арматурний завод» надіслало нову
довідку про пільговий характер роботи
позивача на ВАТ «Запорізький
арматурний завод» №128 від 14 червня 2011
року, яка підтверджувала фактичну
зайнятість позивача повний робочий
день на роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за Списком №1 з 04 лютого
1994 року по 07 березня 1998 року.

На підставі двох вказаних довідок
розпорядженням УПФУ №153909 від 22 червня
2011 року було припинено виплату ОСОБА_1
раніше призначеної пільгової пенсії за
відсутністю пільгового стажу за
Списком №1.

Зазначені дії та розпорядження УПФУ
позивач вважає незаконними, у зв'язку з
чим звернувся за захистом своїх
порушених прав до адміністративного
суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи повністю позовні вимоги
позивача, суд першої інстанції виходив
з того, що відповідачем не було
доведено недостовірність даних щодо
умов та характеру праці позивача, на
підставі яких позивачу була призначена
пільгова пенсія у 2001 році та відповідно
правомірності своїх дій. Судом також не
встановлено, що пенсія позивачу у 2001
році була призначена на підставі
недостовірних документів. Отже, з
урахуванням вказаних обставин справи,
суд дійшов висновку про задоволення
вимог позову з підстав протиправності
дій та рішень відповідача по справі.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
передбачено право органів, що
призначають пенсії, вимагати
відповідні документи від підприємств,
організацій та окремих осіб, а також в
необхідних випадках перевіряти
обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до п. 2.3 Положення про
Управління Пенсійного Фонду України в
районах, містах і районах у містах,
Управління має право проводити планові
та позапланові перевірки на будь-яких
підприємствах, в установах,
організаціях, фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності
бухгалтерських книг, звітів,
кошторисів, інших документів,
пов'язаних із призначенням пенсії,
отримувати необхідні пояснення,
довідки і відомості, зокрема письмові,
з питань, що виникають у процесі таких
перевірок.

З огляду на викладене, судом першої
інстанції було вірно вказано на те, що у
випадку сумнівів щодо відповідності
умов роботи зазначеної у трудовій
книжці вимогам статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
відповідач мав право здійснити
перевірку первинних документів ОСОБА_1,
що відображають характер та умови
роботи із шкідливими умовами за
Списком №1 та знаходяться у ВАТ
«Запорізький арматурний завод», однак
як встановлено судом, цього
відповідачем зроблено не було.

Згідно до п. «а» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за віком на пільгових умовах
мають працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року № 637 основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, трудовий стаж
встановлюється на підставі довідки
виданої за місцем роботи, а також
архівними установами. У довідці має
бути вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, куди включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу було видано ВАТ «Запорізький
арматурний завод» довідку №49 від 12
березня 2001 року, якою підтверджено, що
позивач працював повний робочий день
на ВАТ «Запорізькій арматурний завод»,
а також пільговий характер його роботи
за Списком №1.

Вказані у довідці і трудовій книжці
посади, на яких працював позивач, а
саме, терміста в чавуноливарному цеху,
плавильника металів і сплавів в цеху
кольорового литва, і в ливарному цеху,
включені до Списку №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України від 11 березня 1994 року №162.

Варто зазначити, що зазначена в
уточнюючій довідці підприємства
інформація про стаж роботи позивача
співпадає із записами у його трудовій
книжці, яка є основним документом про
трудову діяльність працівника, які
робилися з посиланням на накази
підприємства, з відповідними печатками
та підписами посадових осіб.

Відповідачем та третьою особою не
заперечується, що зазначені в довідці
відомості відповідають первинним
документам, на підставі яких її було
видано.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
робить висновок про те, що документи, на
підставі яких ВАТ «Запорізькій
арматурний завод» у 2001 році видало
довідку №49 про характер роботи ОСОБА_1,
довідку про відпрацьований час, про
заробіток для обчислення пенсії із
записом про перейменування
підприємства з 01 лютого 1994 року,
знаходилися на час видачі цих довідок
в розпорядженні підприємства. Окрім
того, колегія суддів звертає увагу на
те, що доказів про передачу до
державного архіву всіх документів ЗВО
«Арматуробудування», які мають
значення для призначення пенсії на
пільгових умовах, суду не було надано.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції та вважає, що
встановленими судом обставинами
справи в повній мірі підтверджується
протиправність дій пенсійного органу
стосовно позивача у цій справі,
оскільки відповідач об'єктивно мав
можливість та навіть був зобов'язаний
перевірити наявність у позивача
підстав для призначення пільгової
пенсії за Списком №1 ще під час
призначення йому пенсії, тобто у 2001
році, а також при відкликанні ВАТ
«Запорізький арматурний завод» раніше
виданої довідки про пільговий стаж
позивача, та при прийнятті до уваги
довідки №128 від 14 червня 2011 року шляхом
перевірки наданої третьою особою
інформації.

У відповідності до ст. 49 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» виплата пенсії
за рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється: якщо пенсія призначена
на підставі документів, що містять
недостовірні відомості; у разі смерті
пенсіонера; у разі неотримання
призначеної пенсії протягом 6 місяців
підряд; в інших випадках передбачених
законом.

Судом першої інстанції було вірно
зазначено, що діючим законодавством не
передбачено відкликання виданих
довідок про уточнення особливого
характеру роботи чи умов праці,
необхідних для призначення пільгової
пенсії.

Отже, колегія суддів зазначає, що
відповідачем не було дотримано
приписів ст. 49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» при проведенні
перерахунку пільгового стажу позивача
та скасуванні призначеної йому у 2001
році пенсії у зв'язку з відсутністю
пільгового стажу за Списком №1. При
цьому, Пенсійний орган не проводив у 2011
році зустрічних перевірок задля
перевірки та підтвердження того, що
пенсія позивачу у 2001 році була
призначена на підставі документів, які
містять недостовірні дані.

Згідно до п.п. 1,3 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Отже, враховуючи критерії
правомірності, які пред'являються до
рішень суб'єкта владних повноважень та
які визначені частиною 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
рішення відповідача є необґрунтованим,
тобто таким, що прийнято без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення, у зв'язку з чим,
розпорядження Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя від 22 червня 2011 року №153909 є
неправомірним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, слід зазначити, що належним
способом захисту прав позивача є
необхідність пенсійного органу
вчинити дії по відновленню виплати
позивачу незаконно припиненої з 01
липня 2011 року виплати пенсії за віком
на пільгових умовах за Списком №1, з
виплатою всіх недоотриманих пенсійних
виплат за вказаний період.

Проаналізувавши дані обставини справи
та правовідносини, що їм відповідають,
колегія суддів робить висновок про те,
що позовні вимоги позивача є цілком
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом першої
інстанції фактичні обставини справи та
обрану правову позицію, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційних
скарг.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя - залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Запорізький
арматурний завод" - залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 14 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко