Справа № 2а-617/11
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
Справа № 9104/8623/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.

суддів:
Обрізка І.М., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області на постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16.05.2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ужгороді Закарпатської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання призначити пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, -

В С Т А Н
О В И В :

15.12.2010 року позивач звернувся в суд із
адміністративним позовом до
відповідача, в якому просив визнати дії
неправомірними та зобов'язання
призначити пенсію у зв'язку з втратою
годувальника.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
зазначила, що вона є вдовою ліквідатора
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, інваліда 3-ї групи по
захворюванню, пов'язаному з впливом
аварії на ЧАЕС. Згідно зі ст. 37 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», пенсія
у зв'язку з втратою годувальника
повинна становити 50 % пенсії за віком
померлого годувальника. Оскільки її
чоловік мав статус ліквідатора
наслідків на ЧАЕС, при визначенні
розміру його пенсії слід керуватися
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». 31.08.2010 року, вона
зверталася в управління ПФУ в м.
Ужгород, з метою зміни виду своєї
пенсії по віку на пенсію по втраті
годувальника з тим розрахунком, що
розмір її пенсії після переходу
складатиме 50 % його пенсії. Однак,
листом УПФУ в м. Ужгороді від 16 вересня
2010 року позивачці було відмовлено в
призначенні пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, оскільки розмір пенсії
по втраті годувальника буде меншим,
розміру її пенсії по віку і тому їй не
рекомендовано переходити на інший вид
пенсії. Вона неодноразово оскаржувала
дану відмову, але безрезультатно. На
підставі викладеного, позивачка і
звернулася до суду, та просить визнати
дії УПФУ в м. Ужгороді щодо відмови їй у
призначенні пенсії у зв'язку з втратою
годувальника неправомірними, та
зобов'язати відповідача призначити їй
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, починаючи з 31 серпня 2010
року.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16.05.2011 року позов
задоволено, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області призначити
ОСОБА_1 пенсію у зв'язку з втратою
годувальника із розрахунку 50% пенсії,
встановленої для ліквідатора
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії
інваліда 3 групи, а саме: державної
пенсії - не менш 6 мінімальних пенсій за
віком - прожиткових мінімумів для осіб,
які втратили працездатність,
додаткової пенсії - 50 % мінімальної
пенсії за віком - прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність з
31 серпня 2010 р.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та частково
процесуального права, судом не
повністю з'ясовано усі необхідні
обставини справи, що мали бути
встановлені для правильного вирішення
спору по суті.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги,
апелянт посилається зокрема на те, що
суд, вирішуючи даний
адміністративно-правовий спір,
зобов'язав відповідача призначити
пенсію позивачу по втраті годувальника
в розмірі 50 відсотків пенсії
встановленої для ліквідатора
наслідків аварії на ЧАЕС згідно норм
Закону України "Про статус і соціальних
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не пенсії за віком.

За результатами апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції, відмовивши у
задоволенні адміністративного позову
повністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.197 КАС України
розгляд даної справи судом апеляційної
інстанції здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість рішення суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з наступного.

З дослідженого в судовому засіданні
свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1,
встановлено, що 29 квітня 1972 року ОСОБА_2
та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 04.09.2009 І року управління ПФУ
в м. Ужгороді було зобов'язано провести
з 01.04.2009 р. перерахунок та І виплату
ОСОБА_2 інваліду третьої групи,
основної пенсії у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, завдану здоров'ю в розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням положень ст. 67 ч. 3 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Як
вбачається зі змісту вказаної
постанови. ОСОБА_2 мас статус інваліда
третьої групи, внаслідок загального
захворювання, пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Та обставина, що чоловік позивача
ОСОБА_2 був особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(Категорія 1) стверджується відповідним
посвідченням. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
помер, про що свідчить свідоцтво про
смерть.

В судовому засіданні також
встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Ужгород і отримує пенсію по
віку.

31.08.2010 року позивач звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ужгороді із завою про призначення
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, виходячи з розміру 50%
шести мінімальних пенсій за віком і 50%
мінімальної пенсії за віком із
розрахунку 50% мінімальної пенсії за
віком, однак 16.09.2010 p. у призначенні
пенсії їй було відмовлено через
відсутність підстав такого
призначення та правомірність
здійснення управлінням розрахунку.

Згідно ст.36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні.

Відповідно до ст. 37 цього Закону пенсія
у зв'язку з втратою годувальника
призначається в розмірі: на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50
відсотків пенсії за віком померлого
годувальника; на двох та більше
непрацездатних членів сім'ї 100
відсотків зазначеної пенсії, що
розподіляється між ними рівними
частками.

Члени сім'ї, які вважаються
непрацездатними і утриманцями,
визначаються відповідно до Закону
України « Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» обчислення
і призначення пенсії по інвалідності,
що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи із
заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно з Постановою Правління
пенсійного фонду України № 22-1 від
25.11.2005 року зареєстрованою в Мін'юсті
України 27.12.2005 року «Про затвердження
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку пенсій) відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та пунктом 7,10 зазначеного
«Порядку» визначено перелік
документів необхідних для призначення,
перерахунку пенсії, переведення з
одного виду пенсії на інший, зокрема до
заяви про призначення пенсії у зв'язку
з втратою годувальника подаються
документи померлого годувальника,
перелічені в підпунктах « б - в «, пункт 7
цього Порядку, а також надається
експертний висновок із встановлення
причинного зв'язку смерті годувальника
з дією іонізуючого випромінювання та
інших шкідливих чинників внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС .

Пунктом 39 зазначеного «Порядку» орган,
що призначає пенсію, не пізніше 10 днів
після надходження заяви з необхідними
для призначення (перерахунку) пенсії
документами, розглядає подані
документи та приймає відповідне
рішення.

Позивач експертного висновку
міжвідомчої експертної комісії по
встановленню зв'язку захворювань,
інвалідності та смерті її чоловіка з
діянням іонізованого випромінювання
та інших шкідливих наслідків на
Чорнобильській АЕС для переходу на
інший вид пенсії органу Пенсійного
фонду не представила, чим не надала
відповідачу всі необхідні документи
для переоформлення пенсії.

Таким чином, відповідач, відмовляючи
позивачу у переході на інший вид пенсії
- по втраті годувальника, діяв на
підставі, в межах повноважень та
спосіб, що передбачені Конституцією
України, її законами та підзаконними
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Наведене свідчить про неповне
з'ясування судом першої інстанції
фактичних обставин справи, що мають
значення для правильного вирішення
спору, а отже, і порушення вимог ст. 159
КАС України щодо законного та
обґрунтованого розгляду всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом, у зв'язку з чим постанова
підлягає скасуванню з прийняттям
нової, якою відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області задовольнити.

Скасувати постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16.05.2011 року по справі №
2а-617/11 та прийняти нову постанову.

Відмовити в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ужгороді Закарпатської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання призначити пенсію у
зв'язку з втратою годувальника.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя :
В.П.Сапіга

Судді:
І.М.Обрізко

Р.Б.Хобор