Справа № 2а/331/16/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2014 рокусправа № 2а/331/16/14 (2а-262/11)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району

на постанову Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 07 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району про перерахунок та виплату
недоплачених сум на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2010 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району, в якому з урахуванням уточнених
позовних вимог від 16 січня 2014 року
просив визнати неправомірною відмову
Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Жовтневому району в
перерахунку виплаті щорічної допомоги
на оздоровлення у відповідності зі
статтями 13, 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1, як
постраждалому від аварії на ЧАЕС,
категорія 2, евакуйованому із зони
відчуження у 1986 році, у розмірі 3
мінімальних заробітних плат.
Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району провести перерахунок щорічної
допомоги на оздоровлення за 2009 рік у
відповідності зі статтями 13,48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
як постраждалому від аварії на ЧАЕС,
категорія 2, евакуйованому з зони
відчуження від аварії на ЧАЕС в 1986 році,
у розмірі 3 мінімальних заробітних
плат, з урахуванням виплачених сум.
Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району на користь ОСОБА_1 недоотриману
суму щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до статей 13,48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи», як
евакуйованому з зони відчуження від
аварії на ЧАЕС в 1986 році, у розмірі 3
мінімальних заробітних плат, з
урахуванням виплачених сум.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 07 лютого 2014 року позов
задоволено. Визнано неправомірною зі
сторони Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району відмову в перерахунку виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення у
відповідності зі статтями 13, 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
ОСОБА_1, як постраждалому від аварії на
ЧАЕС, категорія 2, евакуйованому із зони
відчуження у 1986 році, у розмірі 3
мінімальних заробітних плат.
Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району провести перерахунок щорічної
допомоги на оздоровлення за 2009 рік у
відповідності зі статтями 13,48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
як постраждалому від аварії на ЧАЕС,
категорія 2, евакуйованому з зони
відчуження від аварії на ЧАЕС в 1986 році,
у розмірі 3 мінімальних заробітних
плат, з урахуванням виплачених сум.
Стягнуто з Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району на користь ОСОБА_1 недоотриману
суму щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до статей 13,48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи», як
евакуйованому з зони відчуження від
аварії на ЧАЕС в 1986 році, у розмірі 3
мінімальних заробітних плат, з
урахуванням виплачених сум.

Задовольняючи позовні вимоги позивача
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач як учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
другої категорії, евакуйований з зони
відчуження від аварії на ЧАЕС в 1986 році,
має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі 3
мінімальних заробітних плат, з
урахуванням виплачених сум до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а не у розмірі визначеним Постановою
Кабінету Міністрів України № 562 від
12.07.2005 р.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому відповідно до
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання не здійснюється.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач є
особою, яка евакуйована із зони
відчуження у 1986 році та положеннями
статті 14 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивача віднесено до 2
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
що підтверджується посвідченням
виданим 2.07.1993 року Серії НОМЕР_1 (а.с.7) та
знаходився на обліку в Управлінні
праці та соціального захисту населення
Жовтневої районної адміністрації
Запорізької міської ради.

Таким чином позивач користується
пільгами, встановленими ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі
трьох мінімальних заробітних плат.

Управлінням праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної
адміністрації Запорізької міської
ради 2009 році виплата допомоги на
оздоровлення позивачу проводилася
відповідно до постанови КМУ № 562 від
12.07.2005 року, у сумі 75 грн., що
підтверджується довідкою Управлінні
праці та соціального захисту населення
Жовтневої районної адміністрації
Запорізької міської ради від 25
листопада 2010 року №09/55318 (а.с.8).

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12.07.2005 року встановлено
конкретні розміри допомоги на
оздоровлення у визначеній (твердій)
грошовій сумі, що суперечить вимогам
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Проте, відповідно до вимог ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
щорічна допомога на оздоровлення
виплачується евакуйованим із зони
відчуження у 1986 році, включаючи дітей, -
три мінімальні заробітні плати.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Виходячи з пріоритетності законів над
урядовими нормативними актами, при
вирішенні даного спору, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що при визначенні
розміру щорічної допомоги на
оздоровлення, застосуванню підлягають
норми ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року з
наступними змінами та доповненнями, а
не положення постанови Кабінету
Міністрів України за № 562 від 12.07.2005 р.

Дія частини 4 статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» зупинялась
Законом України «Про державний бюджет
України на 2006 рік», Законом України
«Про державний бюджет України на 2007
рік» та Законом України «Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України». Проте рішеннями
Конституційного Суду України від 09.07.2007
у справі №6рп/2007 та від 22.05.2008 року у
справі № 10-рп/2008 такі зупинення визнано
неконституційним. Відповідно до статті
73 Закону України «Про Конституційний
Суд України», в разі якщо акти або їх
окремі положення визнаються такими, що
не відповідають Конституції України,
вони оголошуються не чинними і
втрачають чинність від дня прийняття
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність. Відповідно
до статті 69 Закону України «Про
Конституційний Суд України», рішення і
висновки Конституційного Суду України
рівною мірою є обов'язковими до
виконання.

В подальшому змін та доповнень до ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не вносилось та не
приймалося. Тому ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» діє в
редакції до внесення відповідних змін
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
та передбачає виплату щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі
кратному мінімальній заробітній платі.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції зробив вірний висновок про
задоволення позовних вимог та
визнання неправомірності дій
відповідача при нарахуванні суми
доплати на оздоровлення за 2009 рік.

Щодо посилання відповідача на те, що
він не є належною стороною у справі,
колегія суддів апеляційної інстанції
вважає за необґрунтованим, виходячи з
наступного.

Рішенням Запорізької міської ради
№6-2011-02-18 від 10.05.2011 року було
ліквідовано управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневої районної адміністрації
Запорізької міської ради та з 01.03.2011
року було утворено Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району.

Рішенням Запорізької міської № 72 від
18.02.2011 року було затверджено Положення
про Управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Жовтневому району.

Відповідно до п. 8.1. вказаного Положення
Управління приймає на зберігання та
використовує в роботі документи з
основної діяльності, строки зберігання
яких ще не вичерпані та документи не
закінчені у діловодстві управління
праці та соціального захисту населення
Жовтневої районної адміністрації
Запорізької міської ради.

Між тим, в даних правовідносинах
йдеться не про юридичне
правонаступництво, а про перерозподіл
здійснення виконавчим органом
місцевого самоврядування і його
підрозділами делегованих відповідно
до законодавства у сфері соціального
захисту повноважень, від чого обсяг
прав відповідних категорій громадян на
отримання передбачених законом виплат
змінюватись не може.

Вирішуючи питання щодо
застосування наслідків пропуску
строку, суд вважає за необхідним
зазначити наступне.

Відповідно до частин першої та
другої 99 КАС України (в редакції чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Частиною першої статті 100 КАС
України встановлено, що пропущення
строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову
за умови, якщо на цьому наполягає одна
із сторін.

Між тим, суд не приймає до уваги
посилання заявника апеляційної скарги
на застосування наслідків пропуску
строку на звернення до суду, оскільки
на час розгляду адміністративної
справи в суді першої інстанції
відповідач не наполягав на
застосуванні наслідків пропуску
строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно були застосовані
норми матеріального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку суду першої інстанції і не
можуть бути підставою для скасування
постанови суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись ст. 183-2, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200,
205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по Жовтневому
району - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 07 лютого 2014 року -
залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
проголошення.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова