Справа № 553/2711/14-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.Справа № 553/2711/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м. Полтаві
на постанову Ленінського районного
суду м. Полтава від 15.07.2014р. по справі №
553/2711/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м. Полтаві

про перерахунок та виплату пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до
Ленінського районного суду м. Полтави з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України
Ленінського району, в якому просив суд:

- визнати дії Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району м.
Полтави щодо відмови починаючи з 01
січня 2014 року в перерахунку та виплати
державної та додаткової пенсії в
розмірах, встановленої статтями 50, 54 ч. 4
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи із розрахунку мінімальної
пенсії за віком, визначеної частиною 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" протиправними;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району м.
Полтави провести ОСОБА_1 починаючи з 01
січня 2014 року нарахування та виплату
відповідно до статей 50, 54 ч. 4 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" державної
пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних
пенсії за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком
з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", виходячи із
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законом України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, з урахуванням
проведених виплат, та до змін в
законодавстві.

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Ленінського району м.
Полтави подати звіт до суду першої
інстанції про виконання судового
рішення на протязі 1 місяця з дня
набрання законної сили постанови суду.

Постановою Ленінського районного суду
м. Полтави від 15.07.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України
Ленінського району м. Полтави про
перерахунок та виплату пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
Чорнобильської катастрофи - задоволено
в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
25.06.2014 року скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
постанови Кабінету Міністрів України
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
№ 1210 від 23.11.2011 року, п. 13 Порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, ч. 7 ст. 20 Бюджетного кодексу
України, п. 7 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік", що призвело до
неправильного вирішення справи, а
також на доводи та обставини викладені
в апеляційній скарзі.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційних скарг, рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційних скарг,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення у справі, суд першої
інстанції виходив з наявності у
позивача права на отримання, починаючи
з 01 січня 2014 року щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності в
розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій
за віком та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
інваліду 2-ї групи, щодо захворювання
якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат,
відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28
лютого 1991 року № 796-12.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач - ОСОБА_1, є інвалідом 2 групи та
віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 с та
довідкою МСЕК № 0018276 від 27.10.2009 року.
(а.с. 24).

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України
Ленінського району м. Полтави та
отримує державну пенсію по
інвалідності, а також додаткову пенсію
згідно Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

На звернення позивача щодо перерахунку
пенсії, Управлінням Пенсійного фонду
України Ленінського району м. Полтави,
листом від 06.06.2014 року за вих. № 65/Д-02
надано відповідь та повідомлено
заявника, що підстави для проведення
перерахунку пенсії, починаючи з 01.01.2014
року відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" відсутні,
розмір пенсії розрахований згідно
вимог чинного законодавства, з
урахуванням вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210,
що складає у загальному розмірі 4895
грн.45 коп. (а.с. 5-6)

Не погодившись з діями відповідача
щодо відмови у перерахунку пенсії,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(в редакції від 09.07.2007р. згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
другій групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції
від 09.07.2007р. згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. № 10-рп/2008) особам, віднесеним до
першої категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірах:
інвалідам другої групи - 75% мінімальної
пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Колегія суддів зазначає, що
положеннями Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" не
було передбачено обмежень щодо
застосування ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що позивач у період з
01.01.2014 року має право на отримання
основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі,
який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Посилання відповідача на той факт, що
пенсія позивачу у спірний період була
проведена та виплачена у розмірі,
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки
застосування зазначених постанов було
розраховано на бюджетний період 2012, 2013
бюджетних роках, а тому у період з 01.01.2014
року вказана постанова застосуванню не
підлягала.

Крім того, слід вказати, що відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачеві в період з 01.01.2014 року
застосуванню підлягають ст.ст. 50 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не вищевказана постанова Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

При цьому, вихідним критерієм
розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої статтею 50 Закону № 796-ХІІ,
є мінімальний розмір пенсії за віком,
який відповідно до частини 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" вираховується, виходячи з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" щодо
застосування розміру мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
частиною 1 цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною 1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обов'язок відповідача з
01.01.2014 року здійснювати позивачеві
нарахування та виплату державної та
додаткової пенсії у відповідності до
приписів ст.ст. 50, 54, 67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції
згідно з Рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) виходячи
із мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Ленінського
районного суду м. Полтави від 15.07.2014
року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційних вимог відповідача у справі
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м. Полтаві залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Полтава від 15.07.2014р. по справі №
553/2711/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.