Справа № 813/4998/14
Суддя: Дем'яновський Галій Семенович
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2014 року
№ 813/4998/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого-судді
з участю представників :
позивача-Хащівської М.П.,відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
Личаківському районі Львівської
області до Публічного акціонерного
товариства «Мікроприлад» про
Управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова
звернулось до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
грн. заборгованості ,що виникла із
сплати призначених наукових пенсій
працівникам товариства .
В обґрунтування позовних вимог
посилається на вимоги ч. 5 ст. 24 Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», а також
на те, що на підставі Повідомлень
відповідач щомісяця до 25 числа повинен
перерахувати кошти органу Пенсійного
фонду за своїм місцезнаходженням.
Всього борг для покриття суми витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність» і сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за період з січня по
Кошти за надісланими повідомленнями на
рахунок управління не надійшли.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити, посилаючись на викладені
Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визна в підстав
,зазначених у запереченні.
Дослідивши подані позивачем документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
Управління Пенсійного фонду
України у Личаківському районі м.
Львова, є органом виконавчої влади,
який в даних правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього п. 12
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", Положенням про
Пенсійний фонд України, затвердженим
Указом Президента України від 06 квітня
2011 року № 384/2011.
Відповідно до п. 12 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у період до перетворення
Пенсійного фонду України в
неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
цього Закону (крім норм, зазначених в
абзаці шостому пункту 1 цього розділу)
та Положення про Пенсійний фонд
України, яке затверджує Президент
України. Бюджет Пенсійного фонду
України в зазначений період затверджує
Кабінет Міністрів України.
Згідно підпункту 5 п. 4 вказаного
Положення, Пенсійний фонд України
відповідно до покладених на нього
завдань організовує, координує та
контролює роботу органів Пенсійного
фонду України щодо, зокрема,
забезпечення додержання
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами
законодавства про пенсійне
забезпечення; забезпечення збирання та
акумулювання страхових внесків, інших
надходжень до бюджету Пенсійного фонду
України відповідно до законодавства;
стягнення у передбаченому
законодавством порядку своєчасно не
сплачених сум збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування;
призначення і виплати пенсій;
забезпечення повного та своєчасного
фінансування витрат на виплату пенсій,
допомоги на поховання та інших
соціальних виплат, що здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
Відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
від 13.12.91 року №1977-ХІІ зі змінами та
доповненнями за період роботи на ПАТ
«Мікроприлад» бувшим працівникам
ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідачем були
видані довідки для призначення пенсій
у відповідності до вказаного закону .
Позивачем надано довідки ,видані
вищезазначеним особам-пенсіонерам ПАТ
«Мікроприлад» про науковий стаж ,на
підставі яких і призначено наукові
пенсії ,а також розрахунки нарахованих
сум на витрати на фінансування різниці
між сумою пенсії ,призначеної
відповідно до Закону України « Про
наукову і науково-технічну діяльність
« , і сумою пенсії ,обчисленої
відповідно до інших законодавчих актів
за січень-червень 2014 року, повідомлення
про суми витрат ,які направлялись
відповідачу. Означені документи і
розрахунки хоча і підтверджують суму
нарахування, яка визначена Управлінням
Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м.Львова , та не
спростовують заперечення відповідача ,
про те що ПАТ «Мікроприлад» не є
науковою установою ,не здійснює ні
наукової ,ні науково-технічної
Науковим працівникам пенсії
призначаються згідно статті 24 Закону
України "Про науково і науково-технічну
діяльність" від 13.12.1991 р. № 1977-XII (далі -
Закон № 1977-XII).
В абзаці дев'ятому статті 1 Закону №
1977-XII визначено, що науковий працівник -
це вчений, який за основним місцем
роботи та відповідно до трудового
договору (контракту) професійно
займається науковою,
науково-організаційною або
науково-педагогічною діяльністю та має
відповідну кваліфікацію незалежно від
наявності наукового ступеня або
вченого звання, підтверджену
результатами атестації.
Статтею 4 Закону № 1977-XII встановлено, що
суб'єктами наукової і
науково-технічної діяльності є: вчені,
науково-педагогічні працівники, а
також наукові установи, наукові
організації, вищі навчальні заклади
III-IV рівнів акредитації, громадські
організації у науковій та
науково-технічній діяльності.
Науковий працівник може згідно ст. 6
Закону № 1977-XII виконувати
науково-дослідну, науково-педагогічну,
дослідно-конструкторську,
дослідно-технологічну,
проектно-конструкторську,
проектно-технологічну, пошукову,
проектно-пошукову роботу та (або)
організовувати виконання зазначених
робіт у наукових установах та
організаціях, вищих навчальних
закладах III-IV рівнів акредитації,
лабораторіях підприємств. Науковий
працівник зобов'язаний провадити
наукові дослідження відповідно до
укладених договорів (контрактів),
представляти результати наукової і
науково-технічної діяльності шляхом
наукових доповідей, публікацій та
захисту дисертацій, у встановленому
порядку проходити атестацію на
відповідність займаній посаді,
постійно підвищувати свою
Відповідно до положень статті 21 Закону
№ 1977-XII не рідше одного разу на п'ять
років в наукових установах провадиться
атестація наукових працівників з
метою: оцінки рівня професійної
підготовки наукового працівника,
результативності його роботи;
визначення відповідності кваліфікації
наукового працівника займаній посаді;
виявлення перспективи використання
здібностей наукового працівника,
стимулювання підвищення його
професійного рівня; визначення потреби
в підвищенні кваліфікації, професійної
підготовки наукового працівника.
Положення про атестацію наукових
працівників затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 13
серпня 1999 року № 1475.
Частиною 1 ст.22-1 Закону № 1977-XII
визначено перелік посад наукових
працівників наукових установ та
організацій (їх філіалів, відділень
Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що
до наукових працівників належать також
особи, які мають науковий ступінь і
працюють за спеціальністю відповідно
до групи спеціальностей галузі науки, з
якої присуджено науковий ступінь.
Зазначена правова норма поширюється на
тих працівників, які мають науковий
ступінь і працюють за спеціальністю
відповідно до групи спеціальностей
галузі науки, з якої присуджено
науковий ступінь і які працюють на
посадах, не включених до зазначеного
При цьому в обов'язковому порядку
місцем роботи таких наукових
працівників має бути наукова установа
або організація (їх філіал, відділення
Стаття визначає посади наукових
працівників, як працюють у наукових
установах та організаціях (їх філіалах,
Тобто особи, зазначені у частині 2 ст.22-1
Закону № 1977-XII, також мають бути
працівниками наукових установ та
організацій (їх філіалів, відділень
Зазначена правова норма не містить
жодних винятків щодо місця роботи
наукових працівників, статус яких
визначений у цій правовій нормі.
Частиною 2 статті 22-1 Закону № 1977-XII, яка
визначає посади, що дають статус
наукових працівників наукових установ
та організацій (їх філіалів, відділень
тощо), підстав для поширення цієї норми,
крім посад наукових установ, на
будь-які посади на підприємствах, в
установах, організаціях усіх форм
власності не встановлено.
Особи, які мають науковий ступінь і
працюють за спеціальністю відповідно
до групи спеціальностей галузі науки, з
якої присуджено науковий ступінь, і
працюють не в наукових установах та
організацій (їх філіалах, відділеннях
тощо) не виконують визначену статтею 21
цього Закону таку обов'язкову вимогу
щодо кожного наукового працівника, як
проходження не рідше одного разу на
п'ять років атестації.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України "Про затвердження переліку
посад наукових (науково-педагогічних)
працівників підприємств, установ,
організацій, вищих навчальних закладів
III-IV рівнів акредитації, перебування на
яких дає право на призначення пенсії та
виплату грошової допомоги у разі
виходу на пенсію відповідно до статті 24
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" від 4
березня 2004 року № 257 визначено, зокрема,
що до наукового стажу, який дає право на
призначення пенсій та виплату грошової
допомоги у разі виходу на пенсію
відповідно до статті 24 Закону України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність"зараховується час роботи
наукових (науково-педагогічних)
працівників на посадах, передбачених
переліком, у наукових установах,
організаціях, вищих навчальних
закладах III-IV рівнів акредитації
недержавної форми власності, які
пройшли державну атестацію згідно із
Законом України "Про наукову і
науково-технічну діяльність".
Тобто науковий працівник, який має
наукову ступінь і працює на посаді
наукового працівника, відповідно до
встановленого чинним законодавством
переліку посад, але у науковій установі
недержавної форми власності, яка не
пройшла державної атестації, не має
права на призначення пенсії наукового
Наведене свідчить про те, що положення
частини 2 статті 22-1 Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність"
поширюються лише на працівників
наукових установ та організацій (їх
філіалів, відділень тощо) і не
поширюються не працівників, що
працюють на будь-яких посадах на
підприємствах, в установах,
організаціях усіх форм власності, які
не є науковими установами або які,
будучи науковими установами
недержавної форми власності, не
пройшли державної атестації
відповідно до положень статті 11 Закону.
Відповідно до статті 24 Закону № 1977-XII,
її дія поширюється на наукових
(науково-педагогічних) працівників
наукових установ та організацій
недержавної форми власності, які
пройшли державну атестацію згідно
акредитації, що діють відповідно до
Закону України "Про вищу освіту",
міжнародних наукових організацій,
відкритих на території України
відповідно до міжнародних договорів,
установчі документи яких затверджено
Кабінетом Міністрів України, а також на
наукових (науково-педагогічних)
працівників наукових установ і вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації, що належали партійним та
громадським організаціям колишніх
Української РСР, інших республік СРСР
та СРСР. Право на призначення пенсії
відповідно до цього Закону поширюється
також і на осіб, які на момент звернення
за призначенням пенсії працюють на
будь-яких посадах на підприємствах, в
установах, організаціях усіх форм
власності та мають стаж наукової
роботи, передбачений частиною другою
статті 24 Закону "Про наукову і
науково-технічну діяльність".
У відповідності до статті 24 Закону №
1977-XII , різниця між сумою призначеної
пенсії за цим Законом та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується для
наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії, призначеної за цим Законом.
Згідно Порядку фінансування різниці
між сумою пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 березня 2004 р. № 372, за рахунок
коштів державного бюджету
фінансується 50 відсотків різниці у
розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.
Фінансування різниці у розмірі пенсії
осіб, які мають науковий стаж роботи на
кількох підприємствах, в установах,
організаціях та вищих навчальних
закладах III-IV рівнів акредитації
незалежно від форми власності та
фінансування, здійснюється
пропорційно зарахованому для
призначення пенсії науковому стажу
роботи за рахунок джерел фінансування,
визначених законодавством для
відповідних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації.
Розмір витрат на фінансування різниці
у розмірі пенсії за рахунок коштів
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації визначається у розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення за зразком,
Зазначені підприємства, установи,
організації та заклади самостійно
визначають суму, що підлягає до сплати
у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25
числа перераховують органу Пенсійного
фонду за своїм місцезнаходженням
відповідні кошти для фінансування
різниці у розмірі пенсії, призначеної у
минулому та поточному роках.
З урахуванням норм статті 24 Закону №
1977-XII, різниця між сумою призначеної
пенсії за цим Законом та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується для
наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
Таким чином, для призначення наукової
пенсії необхідна атестація наукової
установи, тобто підтвердження
наукового напряму роботи даної
Відповідно до п.1 Положення про
Державний реєстр наукових установ,
яким надається підтримка держави,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 квітня 2001 р. N 380,
Державний реєстр наукових установ,
яким надається підтримка держави (далі
- Реєстр), - це перелік
науково-дослідних, науково-технічних
установ усіх форм власності (далі -
наукові установи) та вищих навчальних
закладів III-IV рівня акредитації усіх
форм власності, діяльність яких має
важливе значення для розвитку науки,
економіки і виробництва.
Із заявкою про включення до Реєстру до
Держінформнауки звертаються згідно п.2
вказаного Положення наукові установи,
які пройшли державну атестацію, та вищі
навчальні заклади, які пройшли
Згідно п.5 вказаного положення, наукові
установи та вищі навчальні заклади,
включені до Реєстру: користуються
податковими пільгами відповідно до
законодавства; не можуть змінювати вид
наукової і науково-технічної
діяльності; зобов'язані не менш як 50
відсотків доходу від своєї основної
діяльності спрямовувати на проведення
ініціативних науково-дослідних робіт
та розвиток дослідницької
матеріально-технічної бази (крім вищих
навчальних закладів); забезпечують не
менш як 70 відсотків основної наукової
або науково-технічної діяльності у
загальному річному обсязі виконаних
робіт (крім вищих навчальних закладів
III-IV рівня акредитації).
Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
За правилами, встановленими ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, і
лише в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається відповідно
до ч.2 ст.71 КАС України на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців (а.с.21-23),
видами діяльності відкритого
акціонерного товариства "Мікроприлад"
є: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в
неспеціалізованих магазинах, 33.20
Установлення та монтаж машин і
устатковання, 68.20 Надання в оренду й
експлуатацію власного чи орендованого
нерухомого майна, 26.51 Виробництво
інструментів і обладнання для
вимірювання, дослідження та навігації.,
49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
У матеріалах справи відсутні і
позивачем не надані належні та
допустимі докази в підтвердження
підстав призначення наукових пенсій
ОСОБА_2, ОСОБА_3за період роботи на ВАТ
"Мікроприлад" та відсутні докази
державної атестації відкритого
акціонерного товариства "Мікроприлад",
тобто підтвердження наукового напряму
роботи даної установи шляхом надання
витягу (довідки) з Державного реєстру
наукових установ, яким надається
підтримка держави, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 квітня 2001 року N 380.
Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
зобов'язані діяти лише на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
З урахуванням фактичних обставин
справи та вищенаведених норм чинного
законодавства суд дійшов висновку, що
оскільки у матеріалах справи відсутні
докази державної атестації
відповідача як наукової установи
(підтвердження наукового напряму
роботи даної установи) та докази в
підтвердження правомірності
призначення наукових пенсій колишнім
працівникам відповідача, то заявлені
позивачем позовні вимоги є
безпідставними і задоволенню не
підлягають. Тому в позові слід
Відповідно до положень ст.94 КАС України
судові витрати з сторін не стягуються .
Керуючись ст.ст. 7-12, 14,17,69-71, 86,128 159, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -
В позові Управління Пенсійного фонду
України у Личаківському районі
Львівської області до Публічного
акціонерного товариства «Мікроприлад»
Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
в строк та в порядку, визначеному ст.186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Дем'яновський Г.С.