Справа № 710/1257/14-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кравчук В.М.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді: Бєлової
Л.В.,суддів: Вівдиченко
Т.Р.., Міщука М.С.
при секретарі: Корінець Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, в порядку ч. 1 ст. 41
КАС України справу за апеляційною
скаргою позивача - ОСОБА_3 на постанову
Шполянського районного суду
Черкаської області від 17 липня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду
України в Шполянському районі
Черкаської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії ,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року позивач звернувся до
Шполянського районного суду
Черкаської області з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Шполянському районі
Черкаської області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області щодо відмови у здійсненні
перерахунку пенсії з урахуванням до
заробітної плати для визначення
розміру пенсії;

- зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Шполянському районі
Черкаської області здійснити
перерахунок пенсії з дати призначення
22.04.2014 року та виплатити її шляхом
включення до заробітної плати
зазначеної в довідці Шполянської
райдержадміністрації № 32/04-17 від 18.04.2014
року інших виплат - матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на соціально-побутові
питання, грошової винагороди за
вислугу років та індексації заробітної
плати в сумі 19 749,36 грн.

Постановою Шполянського районного
суду Черкаської області від 17 липня 2014
року у задоволені адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій апелянт
просить змінити оскаржувану постанову
та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі, в зв'язку з порушенням судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін.

Згідно з ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши в судовому засіданні суддю
доповідача, перевіривши матеріали
справи, оцінивши доводи та пояснення
з'явившихся учасників процесу колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню, з наступних
підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції та
приймає нову постанову, якщо суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 22
квітня 2014 року позивач - ОСОБА_3
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в Шполянському районі
Черкаської області із заявою про
призначення пенсії за віком згідно
Закону України «Про державну службу»
(а.с. 7).

Відповідно до Розпорядження
управління Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області № 138878 від 28.04.2014 року ОСОБА_3
було призначено пенсію за віком згідно
Закону України «Про державну службу» у
розмірі 80% від середньомісячного
заробітку 2 244,80 грн, що становить 1 795,84
грн на місяць (а.с. 14).

Як вбачається із зазначеного
розпорядження, до складу заробітної
плати позивача було включено посадовий
оклад, надбавку за ранг, надбавку за
вислугу років, надбавку за високі
досягнення у праці, премія, премії до
державних свят та ювілейних дат
відповідно до довідок про складові
заробітної плати за останні 24
календарні місяці роботи.

Проте, при визначені розміру пенсії
ОСОБА_3 відповідачем не було включено
до складу заробітної плати сум інших
виплат, на які нараховано страхові
внески на загальнообов'язкове пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 19 749,36 грн,
які складаються з матеріальної
допомоги на оздоровлення, індексації
заробітної плати, грошової винагороди
за сумлінну безперервну працю в
органах державної влади, у зв'язку з
чим, на думку позивача, було знижено
розмір призначеної пенсії.

В подальшому, а саме 03.06.2014 року позивач
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в Шполянському районі
Черкаської області із заявою про
проведення перерахунку пенсії з
включенням до середньомісячного
заробітку інших виплат (а.с. 8-9), проте
відповідач листом № 6/д-10 від 16.06.2014 року
повідомив, що матеріальна допомога не
входить до заробітної плати та є
разовою виплатою, а індексація
заробітної плати не являється
надбавкою, а тому підстави для
включення їх до заробітної плати для
обчислення пенсії в управління
відсутні (а.с. 13).

При ухвалені оскаржуваної постанови
від 17 липня 2014 року, Шполянський
районний суд Черкаської області дійшов
висновку, що матеріальна допомога
носить разовий характер та не є
складовою частиною заробітної плати у
розумінні ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
державну службу», а тому відсутні
підстави для включення матеріальної
допомоги та індексації в заробітну
плату державного службовця.

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
із зазначеними висновками суду першої
інстанції не погоджується, виходячи з
наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Загальні засади діяльності, статус
державних службовців, які працюють в
державних органах та їх апараті, а
також особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовцям, встановлені
Законом України «Про державну службу».

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 вищевказаного
Закону пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» встановлено структуру
заробітної плати, до складу якої
входить основана заробітна плата,
додаткова та інші заохочувальні та
компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про державну службу» державним
службовцям надається щорічна
відпустка тривалістю 30 календарних
днів, якщо законодавством не
передбачено більш тривалої відпустки,
з виплатою допомоги для оздоровлення у
розмірі посадового окладу.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що відповідно до підпункту 2.3.3.
Інструкції зі статистики заробітної
плати матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників, у розмірах,
передбачених нормативно-правовими
актами, або визначена у колективному
договорі підприємства, що надається
працівникам як за умови подання заяви,
так і без неї (на оздоровлення, у зв'язку
з екологічним станом), відноситься до
заробітної плати, як інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, а отже, є базою для нарахування
та утримання єдиного внеску.

Колегія суддів звертає увагу, що
приписами п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено, що до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
в межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

Крім того, ч. 2 статтею 37-1 Закону України
«Про державну службу» встановлено, що
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що на
всі виплати позивача, включені в
довідку від 30.0532/04-17 від 18 квітня 2014
року, нарахований єдиний соціальний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а. с. 10-11).

На підставі зазначеного, Київський
апеляційний адміністративний суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного
фонду України в Шполянському районі
Черкаської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії -
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи призвели до
неправильного вирішення даного
адміністративного позову, а тому
постанова Окружного адміністративного
суду міста Києва

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_3 на
постанову Шполянського районного суду
Черкаської області від 17 липня 2014 року -
задовольнити повністю.

Постанову Шполянського районного суду
Черкаської області від 17 липня 2014 року -
скасувати та ухвалити по справі нову
постанову, якою адміністративний позов
ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Шполянському районі Черкаської
області щодо відмови ОСОБА_3 у
здійсненні перерахунку пенсії з
включенням до заробітної плати
зазначеної в довідці Шполянської
райдержадміністрації № 32/04-17 від 18.04.2014
року інших виплат - матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на соціально-побутові
питання, грошової винагороди за
вислугу років та індексації заробітної
плати в сумі 19 749,36 грн.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Шполянському районі
Черкаської області здійснити ОСОБА_3
перерахунок пенсії починаючи з 22.04.2014
року та виплатити її шляхом включення
до заробітної плати зазначених в
довідці Шполянської районної
державної адміністрації Черкаської
області № 32/04-17 від 18.04.2014 року інших
виплат - матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
соціально-побутові питання, грошової
винагороди за вислугу років та
індексації заробітної плати в сумі 19
749,36 грн, з урахуванням виплачених сум.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Л.В. Бєлова

Судді:
Т.Р. Вівдиченко,

М.С. Міщук

Головуючий суддя

Бєлова Л.В.

Судді:

Вівдиченко Т.Р.

Міщук М.С.