Справа № 824/2681/14-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/2681/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Маренича І.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області до Новоселицької районної
державної лікарні ветеринарної
медицини,-

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція в
Чернівецькій області (далі-Позивач або
Держфінінспекція) звернулася з
адміністративним позовом (з
врахуванням заяви про уточнення
позовних вимог від 16.09.2014 року) до
Новоселицької районної державної
лікарні ветеринарної медицини
(далі-Відповідач) про виконання вимог.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що відповідно до п.2.12
Плану контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції
України на І квартал 2014 року, проведено
планову ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Новоселицької районної державної
лікарні ветеринарної медицини за
період з 01.01.2011 року по 01.05.2014 року.
Ревізією встановлено окремі порушення,
що відображені в акті ревізії від 24.06.2014
року № 24-23-45/30, який підписано без
заперечень.

В зв'язку з вищезазначеним позивач
просить суд прийняти рішення, яким
зобов'язати Новоселицьку районну
державну лікарню ветеринарної
медицини виконати вимоги ДФІ в
Чернівецькій області від 08.07.2014 року
№24-23-13/988.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, надав суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження, при
цьому зазначив, що позов підтримує в
повному обсязі з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог від 16.09.2014
року.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, про причини
неявки суд не повідомив.

Відповідно із ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта. На
підставі вище викладеного суд
приходить до висновку про можливість
розгляду справи у порядку письмового
провадження на підставі наявних
матеріалів.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, дослідивши та оцінивши надані
докази в сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п.2.12 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції
України на І квартал 2014 року, проведено
планову ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Новоселицької районної державної
лікарні ветеринарної медицини за
період з 01.01.2011 року по 01.05.2014 року.

За результатами проведеної ревізії
Новоселицької районної державної
лікарні ветеринарної медицини
встановлено ряд фінансових порушень,
які зафіксовані в акті ревізії від
24.06.2014 року №24-23-45/30.

Згідно ревізії, на підставі п.7 ст. 10
Закону України «Про основні засади
державного фінансового контролю в
Україні» від 26.01.1993 року №2939-ХП та абз.1
п.5 Положення «Про державну фінансову
інспекцію України» від 06.08.2014 року №310
листом Глибоцької міжрайонної
державної фінансової інспекції на
адресу відповідача направлено вимоги
про усунення виявлених ревізією
порушень законодавства від 08.07.2014 року
№24-23-13/988.

Однак, відповідачем не забезпечено
виконання вимог в повному обсязі від
08.07.2014 року №24-23-13/988, при тому, що згідно
із ч.2 ст.15 Закону України від 26.01.1993 року
№2939-ХП «Про основні засади державного
фінансового контролю в Україні»
законні вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що контролюються.

Так, в ході ревізії Новоселицької
районної державної лікарні
ветеринарної медицини щодо видатків на
відрядження встановлено, що в
порушення вимог розділу І п. 4 та
розділу II п. I та абзац 5 п.4 розділу II
Інструкції про службові відрядження в
межах України та за кордон,
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України від 13.03.1998 №59 та
пункту 2 підпунктів 2.1, 2.2, 2.15 та 2.16
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88, в квітні 2011 року трьом
працівникам виплачено безпідставно
(при відсутності наказу) добових на
суму 360,00 грн.

Крім того, в порушення ст.94 Кодексу
законів про працю України, ст. 1 Закону
України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про
оплату праці», двом працівникам
нараховано та виплачено заробітної
штати за період з 25.01.2012 по 25.03.2012 року, з
11.11.2012 по 13.12.2012 року та з 17.03.2013 по 19.03.2013
року за фактично не відпрацьований
ними час на загальну суму 6828,41 грн., з
якої зайво відраховано єдиного
соціального внеску на суму 2478,70 грн. Із
вказаної суми, на час звернення до суду
залишаються не відшкодовані кошти в
сумі 2478,70 грн.

Також, в порушення п. 1 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 року № 228 (із змінами), 26-ти
працівникам Новоселицької районної
державної лікарні ветеринарної
медицини в січні 2011 року було
нараховано та виплачено премію за
підсумками роботи попереднього року,
яка не була запланована та врахована у
кошторисі з утримання установи на суму
- 1760,00 грн., у зв'язку з чим зайво
нараховано та перераховано єдиного
соціального внеску в сумі 640,64 грн.

Крім цього, перевіркою
правильності нарахування розміру
відпускних встановлено, що 15-ти
працівникам до розрахунку відпускних
включено зайві дні відпустки, які не
передбачені наказами Новоселицької
районної державної лікарні
ветеринарної медицини та умовами
колективного договору.

Отже, в результаті невірного
нарахування розміру відпускних,
здійснено зайву виплату відпускних на
загальну суму 1666,29 грн. та зайво
перераховано єдиного соціального
внеску на суму 604,86 грн., що призвело до
порушення пункту 1 статті 9 Закону
України від 16.07.1999 року № 996-Х1У„Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та підпунктів 2.1,
2.2, 2.15 та 2.16 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88.

Також, всупереч п.4 розділу III «Порядку
обчислення середньої заробітної
плати», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.02.1995
року №100, 46-ти працівникам протягом
2011-2013 років при нарахуванні відпускних
в розрахунок включено виплати
одноразового характеру (премії до дня
ветеринарної медицини, дня бухгалтера
та дня автомобіліста), що призвело до
зайвого нарахування та виплати
відпускних на загальну суму 6164,64 грн., у
зв'язку з чим зайво нараховано єдиного
соціального внеску в сумі 2237,76 грн.

Крім того, в порушення частини 2 пункту 4
постанови Кабінету Міністрів України
від 30.08.2002 №1298 «Про оплату праці
працівників на основі Єдиної тарифної
сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати
праці працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери», директору лабораторії та
начальнику Новоселицької районної
державної лікарні ветеринарної
медицини протягом 2011-2013 років
виплачено матеріальні допомоги без
відповідних рішень органу вищого рівня
(Управління ветеринарної медицини
Новоселицького району), що призвело до
безпідставного нарахування та виплати
матеріальної допомоги протягом 2011-2013
років начальнику та директору
лабораторії Новоселицької районної
державної лікарні ветеринарної
медицини на загальну суму 10736,00 грн., у
зв'язку з чим зайво нараховано єдиного
соціального внеску на суму 3897,16 грн.

Співставленням даних регістрів
бухгалтерського обліку Новоселицької
районної державної лікарні
ветеринарної медицини, відомостей по
нарахуванню заробітної плати,
платіжних доручень щодо перерахування
коштів на особові рахунки працівників
в установи банку, відомостей отриманих
від Новоселицької філії ЧОТ AT
"Райфайзен Банк Аваль" про зарахування
заробітної плати на карткові рахунки
працівників Новоселицької районної
державної лікарні ветеринарної
медицини встановлено, що колишній
головний бухгалтер ОСОБА_2
безпідставно зараховувала на свій
особовий картрахунок заробітну плату
інших працівників на загальну суму
73009,55 грн., чим порушено вимоги статті 25
Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про
оплату праці»; постанови Кабінету
Міністрів України від 30.08.2002 року № 1298
"Про оплату праці працівників на основі
Єдиної тарифної сітки розрядів і
коефіцієнтів з оплати праці
працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери" та пункту 1 статті 9 Закону
України від 16.07.1999 року № 996-ХІУ "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Таким чином, внаслідок зарахування
головним бухгалтером на власний
картковий рахунок коштів, установі
завдано матеріальної шкоди (збитків) на
загальну суму 73009,55 грн.

Також, при наявності 5-ти справних
службових транспортних засобів, без
відповідних договорів оренди
транспортних засобів протягом
березня-липня 2013 року чотирьом
працівникам Новоселицької районної
державної лікарні ветеринарної
медицини видано та списано пального
марки А-92 в кількості 270,0 л. на загальну
суму 2343,15 грн. при тому, що видатки на
утримання транспортних засобів
працівників Новоселицької районної
державної лікарні ветеринарної
медицини кошторисом не передбачені,
чим порушено вимоги п. 1 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 року № 228 (із змінами).

Крім того, всупереч ст.99 Закону України
«Про ветеринарну медицину» від 25.06.1992
№2498-ХІІ та вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 28.12.201 1 №1348
«Деякі питання надання послуг
Державною ветеринарною та
фітосанітарною службою, органами та
установами, що належать до сфери її
управління» та п.п. 2.1, 2.2, 2.15 та 2.16
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, Новоселицькою районною
державною лікарнею ветеринарної
медицини не забезпечено фіксування в
бухгалтерському обліку надання
платних послуг на суму 36174,08 грн., що
призвело до заниження в обліку
дебіторської заборгованості та
недотримання доходів на вказану суму.

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення закону та
робить висновки по суті спору.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Викладене свідчить про те, що суд, як
орган судової влади, повинен діяти у
відповідності до Конституції та
законів України і захищати порушене
право в спосіб, установлений законом.

Статус державної фінансової інспекції
України, її функції та правові основи
діяльності визначаються Законом
України «Про основні засади державного
фінансового контролю в Україні» від
26.01.1993 року №2939-ХІІ (далі - Закон №
2939-ХІІ).

Державна фінансова інспекція є органом
державної влади і, відповідно, її
діяльність має підпорядковуватись
вимогам наведеної норми Конституції
України та аналогічним вимогам Закону
України "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні".

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 цього Закону
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів, дотриманням
законодавства про державні закупівлі,
діяльністю суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форми
власності, які не віднесені
законодавством до підконтрольних
установ, за рішенням суду, винесеним на
підставі подання прокурора або
слідчого для забезпечення
розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 Закону № 2939-XII
інспектування здійснюється органом
державного фінансового контролю у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п. 46 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
року № 550, якщо вжитими в період ревізії
заходами не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Пункт 50 вказаного Порядку передбачає,
що за результатами проведеної ревізії
у межах наданих прав контролюючі
органи вживають заходів для
забезпечення: притягнення до
адміністративної, дисциплінарної та
матеріальної відповідальності винних
у допущенні порушень працівників
об'єктів контролю; порушення перед
відповідними державними органами
питання про визнання недійсними
договорів, укладених із порушенням
законодавства; звернення до суду в
інтересах держави щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Відповідно до п. 10 ст. 10 Закону України
«Про основні засади державного
фінансового контролю в Україні» від
26.01.1993 року №2939-ХІІ органам Державної
фінансової інспекції надається право
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Виходячи із змісту вказаних норм, ДФІ в
Чернівецькій області як суб'єкт
владних повноважень, має право
звертатися до суду з позовом,
спрямованим на виконання своїх
управлінських функцій, право на яке
передбачене ч. 10 ст. 10 Закону.

Частиною 2 статті 15 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
передбачено, що законні вимоги
службових осіб органу державного
фінансового контролю є обов'язковими
для виконання службовими особами
об'єктів, що контролюються.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади. Органів місцевого
самоврядування" їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 86 цього Кодексу суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З врахуванням встановлених обставин,
аналізу вимог законів та підзаконних
актів, що регулюють спірні
правовідносини, суд приходить до
висновку про порушення відповідачем
вимог чинного законодавства в частині
не виконання вимог ДФІ в Чернівецькій
області та вважає, що вимоги позивача є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи та наявним
матеріалам, у зв'язку з чим позов
підлягає задоволенню відповідно до
чинного законодавства та у межах
заявлених вимог.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про основні засади
державного фінансового контролю в
Україні» і статтями 11, 14, 50, 70, 71, 79, 86, 94,
128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Новоселицьку районну
державну лікарню ветеринарної
медицини виконати вимоги Державної
фінансової інспекції в Чернівецькій
області від 08.07.2014 року №24-23-13/988.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Суддя
Маренич
І.В.