Справа № 826/8199/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2014 року 08
год. 52 хв. № 826/8199/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «СканТек» до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києвіпро
скасування податкової вимоги від 08
травня 2014 року № 2222-25, - В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулося Товариство з
обмеженою відповідальністю «СканТек»
(далі - ТОВ «СканТек», позивач) з позовом
до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - ДПІ, відповідач) про скасування
податкової вимоги від 08 травня 2014 року
№ 2222-25.
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на протиправність
податкової вимоги з огляду на те, що
Міністерство доходів і зборів України
не прийняло рішення за результатами
розгляду його скарги на податкові
повідомлення - рішення, а тому суми
грошового зобов'язання визначені
вказаними рішеннями вважаються
Відповідач проти позову заперечував. В
обґрунтування своєї позиції
посилається на те, що позивачем не була
сплачена узгоджена сума грошового
зобов'язання, визначена податковими
повідомленнями-рішеннями від 02 грудня
2013 року, що свідчить про правомірність
виставлення податкової вимоги.
В судових засіданнях представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
Представники відповідача у судових
засіданнях заперечували проти
15 серпня 2014 року судом було ухвалено
про перехід розгляду справи в порядку
письмового провадження.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з огляду на
В ході розгляді було встановлено, що 02
грудня 2013 року ДПІ на підставі Акта
«Про результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«СканТек» з питань дотримання вимог
чинного податкового законодавства
щодо своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати до
бюджету податку на додану вартість та
податку на прибуток за період з 01
вересня 2010 року по 31 грудня 2012 року при
взаємовідносинах з ТОВ «БТОКБ», ТОВ
«Мілл Груп», ТОВ «Лезир» прийняла
податкові повідомлення рішення:
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 150 460, 00 грн., у тому числі
133 591, 00 грн. - основний платіж та 21 869, 00
грн. - штрафні (фінансові) санкції;
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 140 512, 00 грн., у
тому числі 112 410, 00 грн. - основний платіж
та 28 102, 50 грн. - штрафні (фінансові)
Вказані податкові повідомлення -
рішення були оскаржені позивачем до
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (скарга від 09 грудня 2013 року № 09-12)
та до Міністерства доходів і зборів
України (скарга від 21 лютого 2014 року №
21-02).

Рішенням від 13 лютого 2014 року №
1487/10/26-15-10-06-15 Головне управління
Міндоходів у м. Києві скаргу позивача
залишила без задоволення, а вказані
податкові повідомлення-рішення - без
змін.

Рішенням від 13 березня 2014 року №
4666/6/99-99-10-01-15 Міністерство доходів і
зборів України продовжило строк
розгляду скарги до 28 квітня 2014 року
включно.

Рішенням від 17 квітня 2014 року №
7012/6/99-99-10-01-15 Міністерство доходів і
зборів України скаргу позивача
залишила без задоволення, а зазначені
податкові повідомлення-рішення - без
змін.

Вказані рішення Міністерства доходів і
зборів України були направлені за
поштовою адресою, зазначено позивачем
в своїх скаргах (03151, м. Київ, а/с 126), 13
березня та 17 квітня 2014 року відповідно,
однак повернулись неврученими «за
закінченням терміну зберігання».

08 травня 2014 року ДПІ виставила позивачу
податкову вимогу № 2222-25, згідно якої
станом на 07 травня 2014 року сума
податкового боргу становить 41 371, 25 грн.,
у тому числі податок на прибуток:
усього-177 562, 61 грн., 155 399, 27 грн. - основний
платіж та 22 163, 34 грн. - пеня, податок на
додану вартість: усього - 73 627, 03 грн., 54
419, 12 грн. - основний платіж та 19 207, 91 грн.
- пеня.

При вирішенні справи суд виходить з
наступного.

Спеціальним законом з питань
оподаткування, який встановлює,
зокрема, порядок сплати грошових
зобов'язань (податкових зобов'язань і
штрафних (фінансових) санкцій)
юридичних або фізичних осіб до
бюджетів з податків і зборів,
нарахування і сплати пені та штрафних
санкцій, що застосовуються до
платників податків контролюючими
органами за порушення податкового
законодавства, та, одночасно, визначає
процедуру погашення податкового боргу,
оскарження рішень, дій органів
стягнення на момент виникнення спірних
правовідносин є Податковий кодекс
України.

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14
цього ж Кодексу «грошове зобов'язання
платника податків» - сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

В силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання набуває статусу
податкового боргу.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 статті 59 цього Кодексу
передбачено, що податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

При цьому відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПК
України рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

Відповідно до п. 56.2 ст. 56 ПК України у
разі коли платник податків вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству або виходить
за межі повноважень контролюючого
органу, встановлених цим Кодексом або
іншими законами України, він має право
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня із скаргою про перегляд
цього рішення.

В силу п. 56.3 ст. 56 ПК України скарга
подається до контролюючого органу
вищого рівня у письмовій формі (за
потреби - з належним чином засвідченими
копіями документів, розрахунками та
доказами, які платник податків вважає
за потрібне надати з урахуванням вимог
пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу)
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання платником
податків податкового
повідомлення-рішення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових
інспекцій подаються до контролюючих
органів в Автономній Республіці Крим,
містах Києві та Севастополі, областях,
міжрегіональних територіальних
органів.

Скарги на рішення контролюючих органів
в Автономній Республіці Крим, містах
Києві та Севастополі, областях,
міжрегіональних територіальних
органів та митниць подаються до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

У разі коли контролюючий орган приймає
рішення про повне або часткове
незадоволення скарги платника
податків, такий платник податків має
право звернутися протягом 10
календарних днів, наступних за днем
отримання рішення про результати
розгляду скарги, зі скаргою до
контролюючого органу вищого рівня (п.
56.6 ст. 56 ПК України).

Контролюючий орган, який розглядає
скаргу платника податків, зобов'язаний
прийняти вмотивоване рішення та
надіслати його протягом 20 календарних
днів, наступних за днем отримання
скарги, на адресу платника податків
поштою з повідомленням про вручення
або надати йому під розписку (п. 56.8 ст. 56
ПК України).

Згідно з п. 56.9 ст. 56 ПК України керівник
(його заступник або інша уповноважена
посадова особа) відповідного
контролюючого органу може прийняти
рішення про продовження строку
розгляду скарги платника податків
понад 20-денний строк, визначений у
пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60
календарних днів, та письмово
повідомити про це платника податків до
закінчення строку, визначеного у
пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою
платника податків не надсилається
платнику податків протягом 20-денного
строку або протягом строку,
продовженого за рішенням керівника
(його заступника або іншої
уповноваженої посадової особи), така
скарга вважається повністю
задоволеною на користь платника
податків з дня, наступного за останнім
днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю
задоволеною на користь платника
податків, якщо рішення керівника (його
заступника або іншої уповноваженої
посадової особи) про продовження
строків її розгляду не було надіслано
платнику податків до закінчення
20-денного строку, зазначеного в абзаці
першому цього пункту.

Рішення центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, прийняте за
розглядом скарги платника податків, є
остаточним і не підлягає подальшому
адміністративному оскарженню, але може
бути оскаржене в судовому порядку (п.
56.10 ст. 56 ПК України).

При цьому відповідно до положень п. 56.15
ст. 56 ПК України скарга, подана із
дотриманням строків, визначених
пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє
виконання платником податків грошових
зобов'язань, визначених у податковому
повідомленні-рішенні (рішенні), на
строк від дня подання такої скарги до
контролюючого органу до дня закінчення
процедури адміністративного
оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові
вимоги з податку, що оскаржується, не
надсилаються, а сума грошового
зобов'язання, що оскаржується,
вважається неузгодженою.

Підпунктом 56.17.3 підпункту 56.17 ст. 56 ПК
України процедура адміністративного
оскарження закінчується днем
отримання платником податків рішення
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

День закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження грошового
зобов'язання платника податків.

З огляду на те, що в ході розгляду
справи було встановлено, що за
результати розгляду скарги позивача
Міністерством доходів і зборів України
було прийнято рішення з дотриманням
встановленого в законодавстві строку,
яке була надіслано за зазначеною в
скарзі поштовою адресою позивача, то
суд дійшов висновку про те, що суми
грошового зобов'язання за вказаними
вище податковими повідомленнями -
рішеннями є узгодженими, доказів
оскарження вказаних рішень або сплати
сум суду не надано, у зв'язку з чим
податкова вимога була виставлена
відповідачем правомірно.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про безпідставність позовних вимог.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. ст. 69 - 71, ст. 94,
ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «СканТек» відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст. ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.В. Дегтярьова