Справа № 9101/160770/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

"13" серпня 2013 р. справа № 0870/8209/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чабаненко С.В.,
Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 26.09.2012 р.

у справі № 0870/8209/12

за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач)

до відділу Держкомзему у Приморському
районі Запорізької області (далі -
відповідач)

третя особа ОСОБА_2

про визнання неправомірною відмови та
зобов'язання видати державний акт на
право власності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання незаконною відмову
відповідача та зобов'язання його
здійснити державну реєстрацію
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1
та видати державний акт на право
власності на 1/2 частину земельної
ділянки (згідно ч. 3 п. 6 ст. 126 Земельного
кодексу України).

Постановою суду першої інстанції у
задоволенні позову відмовлено в
повному обсязі. Суд виходив з того, що
відповідач діяв в межах своїх
повноважень, та у спосіб, що
передбачений чинним законодавством, а
отже відмова у реєстрації права
власності на земельну ділянку позивачу
є правомірною.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Просить скасувати постанову суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

У судовому засіданні позивач - ОСОБА_1
підтримала доводи апеляційної скарги
та просила скасувати постанову суду
першої інстанції.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду був
повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивача та
дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що на
підставі рішення № 960 від 23.12.2005
Приморської районної державної
адміністрації ОСОБА_2 надана земельна
ділянка для обслуговування житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1. Державний
акт на земельну ділянку (кадастровий
номер :07:001:0090) складено на ім'я
ОСОБА_2 (а.с. 14).

Після розірвання шлюбу між позивачем
та ОСОБА_2, рішенням Приморського
районного суду Запорізької області від
15.10.2008 року по справі № 2-183/2008, за
позивачем визнано право власності на 1/2
частку земельної ділянки площею 391 м2
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
8-9).

28.05.2012 р. позивач звернулася із заявою
до відповідача з проханням
зареєструвати за нею право власності
на 1/2 частину земельної ділянки
(кадастровий номер :07:001:0090) площею
391 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1
та видати державний акт на право
власності на частину зазначеної
земельної ділянки, згідно з рішенням
Примоського районного суду
Запорізької області від 15.10.2008 та
додатково повідомила відповідача про
те, що громадянин ОСОБА_2
відмовляється надати державний акт на
право власності на земельну ділянку
для переоформлення (а.с. 25).

На підставі наданих Головним
управлінням Держкомзему у Запорізькій
області роз'яснень земельного
законодавства (лист-відповідь від
09.08.2012 року № 08-07-04/3481) відповідачем
надано відповідь позивачу на його
заяву про видачу державного акту на
право власності на земельну ділянку
про відмову у видачі нового державного
акта у зв'язку з тим, що позивачем не
надано повного переліку документів,
який передбачений Інструкцією про
заповнення бланків державних актів на
право власності на земельну ділянку і
на право постійного користування
земельною ділянкою, затвердженого
наказом Держкомзему України від 22.06.2009
року № 325 (далі Інструкція № 325).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем разом із заявою від
28.05.2012 року для отримання нового
державного акту не подано документи,
наявність яких є обов'язковою, про що
зазначено у відповіді, а отже дії
відповідача щодо відмови в реєстрації
права на земельну ділянку є
правомірними.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

На виконання рішення Приморського
районного суду Запорізької області від
15.10.2008 року по справі № 2-183/2008 позивач
звернулася із заявою про реєстрацію
права власності на земельну ділянку до
відповідача та надав наступний перелік
документів:

- копію рішення суду від 15.10.2008
року;

- додаткове рішення суду від 11.08.2010
року;

- копію рішення суду від 04.10.2011
року;

- копію паспорта;

- копію ідентифікаційного коду;

- копію державного акту на землю;

- витяг з державного реєстру прав
на майно від 25.02.2011 року.

Інструкцією № 325 передбачено, що для
отримання нового державного акту на
право власності земельної ділянки
заявнику необхідно написати заяву до
відповідного територіального органу
Держкомзему, а також додати наступні
документи: копію старого акту, копію
акту приймання-передавання межових
знаків на зберігання, копію акта
перенесення в натурі (на місцевість)
меж охоронних зон, зон санітарної
охорони, санітарно-захисних зон і зон
особливого режиму використання земель
за їх наявності, копія документа, на
підставі якого набуто право на землю.

У випадку припинення права власності
(права користування) земельною
ділянкою, добровільної заміни
державного акта або поділу чи
об'єднання земельної ділянки
землевласник (землекористувач)
повертає свій примірник державного
акта до територіального органу
Держкомзему, де зберігається інший
примірник державного акта, після чого
на них робляться відмітки «скасовано».
Такі акти залишаються на зберіганні в
архіві територіального органу
Держкомзему.

На підставі вищевикладеного
вбачається, що позивач разом із заявою,
для отримання нового державного, акту
повинен був надати державний акт
старого зразка, для скасування його та
передачі для подальшого зберігання до
територіального органу Держкомзему.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Приморського районного суду
Запорізької області від 15.10.2008 року по
справі № 2-183/2008 за позивачем визнано
право власності на 1/2 частину земельної
ділянки площею 391 м2, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, як на частку в
спільній сумісній власності подружжя.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу
України (далі - ЗК України), право
власності на земельну ділянку виникає
з моменту державної реєстрації цих
прав.

Згідно абзацу 5 частини 6 статті 126 ЗК
України у разі зміни співвласника або
набуття права спільної власності на
земельну ділянку орган, який здійснює
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно та їх обмежень, також вносить
зміни до державного акта на право
власності на землю щодо співвласників
земельної ділянки.

Відповідно до пункту четвертого
Порядку здійснення відмітки про
перехід права власності на земельну
ділянку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 №
439, територіальний орган Держкомзему за
місцем знаходження земельної ділянки
протягом 14 календарних днів з дня
подання до нього документа про перехід
права власності на земельну ділянку
проставляє на державному акті відмітку
про реєстрацію права власності.

Тобто, органом, який уповноважений
вносити зміни в державні акти на право
власності на земельні ділянки, є
територіальний орган Держкомзему
(управління, відділ Держкомзему в
районі (місті).

Таким чином, відповідно до Порядку
здійснення відмітки про перехід права
власності на земельну ділянку,
посвідчення права власності на
земельну ділянку, яка знаходиться у
спільній власності декількох осіб, у
разі відчуження її частки,
здійснюється шляхом внесення змін до
державних актів, виданих кожному із
співвласників, в тому числі у розділ
"Список співвласників".

Зміни вносяться територіальним
органом Держкомзему за місцем
знаходження земельної ділянки з
урахуванням вищезазначеної постанови
Кабінету Міністрів України, Інструкції
про порядок складання, видачі,
реєстрації і зберігання державних
актів на право власності на земельну
ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах від 04.05.1999 № 43 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 4 червня 1999 року за № 354/3647,
Інструкції про заповнення бланків
державних актів на право власності на
земельну ділянку і на право постійного
користування земельною ділянкою,
затвердженої наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 22.06.2009 № 325 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 6 серпня
2009 року за № 735/16751, та загальними
правилами діловодства.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідно до абз.5 ч.6 ст. 126 Земельного
кодексу України у разі зміни
співвласника або набуття права
спільної власності на земельну ділянку
орган, який здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обмежень, також вносить зміни до
державного акта на право власності на
землю щодо співвласників земельної
ділянки. Тобто, позивач повинен був
звернутися до відповідача саме із
заявою про внесення відповідних змін
до державного акта на право власності
на землю щодо співвласників земельної
ділянки. Крім того, рішенням
Приморського районного суду
Запорізької області від 15.10.2008 року по
справі № 2-183/2008 не
припинено право власності ОСОБА_2 в
цілому на земельну ділянку на 1/2
частину якої цим же рішенням визнано
право власності позивача, а також не
зазначено, чи втратив чинність
державний акт, який був виданий на ім'я
ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального права, тому постанову
суду у даній адміністративній справі
необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 26.09.2012 р. у
справі № 0870/8209/12 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.О. Коршун