Справа № 455/341/14-а, 2а-455/40/14
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
Справа
№ 6610/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Довгої О.І.

суддів
Ліщинського А.М., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Старосамбірському районі
Львівської області на постанову
Старосамбірського районного суду
Львівської області від 25.04.2014р. по
справі № 455/341/14-а, 2а-455/40/14 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Старосамбірському районі
Львівської області про визнання дій
протиправними, -

В С Т А Н
О В И В :

12.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Старосамбірському районі
Львівської області про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі Львівської
області провести нарахування та
виплату підвищення до пенсії
відповідно до п. «г» ст.77 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» в розмірі
50% мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», починаючи з
12.09.2013 року.

Постановою Старосамбірського
районного суд Львівської області
адміністаритвний позов задоволено
повністю, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі Львівської
області провести нарахування та
виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 (
ІПН НОМЕР_1) ІНФОРМАЦІЯ_1, як особі яка
необгрунтовано зазнала політичних
репресій в розмірі, передбаченому п.
«г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» із розрахунку 50 %
мінімальної пенсії за віком
встановленої ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 12.09.2013 року з
урахуванням проведених виплат.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
неправомірною та
необгрунтованою,управління .

Не погодившись із ухваленим рішенням,
управління Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі Львівської
області, покликаючись на порушення
судом норм матеріального права, подало
апеляційну скаргу.

Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
в позові відмовити.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183- 2.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувану постанову
слід залишити без змін.

Даючи правову оцінку покликанням
апелянта на невідповідність висновків
суду першої інстанції обставинам
справи та помилкове застосування норм
процесуального права, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Згідно п.«г» ч.1 ст.77 Закону №1788-ХІІ
громадянам, які необґрунтовано зазнали
політичних репресій і згодом були
реабілітовані, призначені пенсії
підвищуються на 50% мінімальної пенсії
за віком.

Згідно п.6 Розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до прийняття
відповідного закону до пенсій,
передбачених цим Законом,
установлюються надбавки та
здійснюється їх підвищення згідно із
Законом №1788-ХІІ. Зазначені надбавки та
підвищення встановлюються в розмірах,
що фактично виплачувалися на день
набрання чинності цим Законом з
наступною індексацією відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення. Виплата їх
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Безспірно встановлено, що позивач
перебуває на обліку у відповідача та
отримує пенсію по віку як працюючий
пенсіонер.

Згідно п.20 постанови Правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005
№22-1, якою затверджено «Порядок подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за документ, який
засвідчує, що особа визнана
реабілітованим, приймається завірена в
установленому порядку копія
посвідчення реабілітованого. Для осіб,
реабілітованих згідно із ст.3 Закону
України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій в Україні» (далі -
Закон №962-ХІІ), приймаються довідки
органів внутрішніх справ, видані на
підставі наявних у них відповідних
документів (постанови про вислання,
особистих справ на висланих осіб тощо),
а за відсутності таких документів -
довідки районних комісій з поновлення
прав реабілітованих, видані на
підставі встановленого факту
переселення.

З довідки Прокуратури України про
реабілітацію від 11.11.1993 №13/7502-93
встановлено, що ОСОБА_1 засуджений
27.11.1947 року військовим трибуналом МВС
Дрогобицької області за статтею 20-54-І
«а» КК УРСР на десять років позбавлення
волі, з конфіскацією майна.

Відповідно до копії посвідчення НОМЕР_2
ОСОБА_1 має право на пільги, передбачені
рішеннями Львівської обласної ради та
Законом України «про реабілітацію
жертв політичних репресій на Україні.

Відтак, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивач є особою яка
необґрунтовано зазнала політичних
репресій та була реабілітована, що
надає їй право на підвищення
призначеної пенсії відповідно до п.«г»
ст. 77 Закону №1788-ХІІ на 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон №1058-IV) мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність. Положення ч.3 ст.28
цього Закону, на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування
величини мінімального розміру пенсії
за віком до обрахування інших пенсій чи
доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Також, слід звернути увагу на те, що
пенсія є періодичним платежем, виплата
якої, за загальним правилом, не
обмежена у часі. Підвищення до пенсії,
яке є додатковою виплатою особі, яка
визнана такою, що має на нього право,
нерозривно пов'язано з виплатою пенсії
і також має не визначений у часі
граничний термін виплати.

Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання нарахувати та виплатити
відповідні періодичні платежі, у разі
відсутності спору про право особи на
отримання підвищення до пенсії або
встановлення такого права в судовому
порядку, не можна обмежувати орган,
відповідальний за здійснення їх
нарахування і виплати, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві.

Тобто, органи Пенсійного фонду України
зобов'язані проводити нарахування та
виплати відповідних періодичних
платежів зокрема членам сім'ї
реабілітованих громадян до втрати ними
такого права.

За таких обставин, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання про підставність позовних
вимог позивача щодо нарахування та
виплати підвищення до пенсії як
реабілітованому громадянину
відповідно до п.«г» ч.1 ст.77 Закону
№1788-ХІІ в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком обчисленої згідно ч.1
ст.28 Закону №1058-IVпочинаючи з 12.09.2013.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивача
здійснює Пенсійний фонд України в
особі відповідача, відповідний
обов'язок слід покласти на останнього.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача у
передбаченому п. «г» ч.1 ст.77 Закону
№1788-ХІІ розмірі апеляційний суд не
вбачає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
підстав для скасування постанови
апеляційний суд не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі Львівської
області залишити без задоволення, а
постанову Старосамбірського районного
суду Львівської області від 25.04.2014р. по
справі № 455/341/14-а, 2а-455/40/14 - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
О.І.Довга

Суддя

А.М.Ліщинський

Суддя

І.І.Запотічний