Справа № 2а-10367/11/1370
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2011-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Чоловського, 2П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2011 р.
Львівський окружний адміністративний
суд
у складі: головуючого -судді
за участю представників позивача -
Дубаса В.М., Мотельова В.В.
представника відповідача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Колібрі»до Державної податкової
інспекції в Шевченківському районі
м.Львова про визнання протиправним та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Колібрі»звернулось
в суд із позовом до державної
податкової інспекції в
Шевченківському районі м.Львова про
визнання протиправним та скасування
рішення від 02.06.2011 року №13936/28-0/17 щодо
відмови у прийнятті уточнюючого
розрахунку з ПДВ за квітень 2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
Державною податковою інспекцією в
Шевченківському районі м.Львова було
зареєстровано Товариство з обмеженою
відповідальністю «Колібрі»платником
податку на додану вартість згідно
свідоцтва. Позивачем було направлено
відповідачу поштою уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
ПДВ у зв'язку із виправленням
самостійно виявлених помилок за
квітень 2011 року, проте ним було
відмовлено у прийнятті уточнюючого
розрахунку із посиланнями на те, що
позивач вже не є платником ПДВ. Вважає
зазначені вище дії відповідача щодо
відмови у прийнятті звітності повністю
протиправними, оскільки за пунктом 184.1
Податкового кодексу України (ПКУ)
реєстрація діє до дати анулювання
реєстрації платника податку, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податку, а за пунктом
184.6 ПКУ, у разі анулювання реєстрації
особи як платника податку останнім
звітним (податковим) періодом є період,
який розпочинається від дня, що настає
за останнім днем попереднього
податкового періоду, та закінчується
днем анулювання реєстрації. Просить
суд визнати протиправним та скасувати
лист відповідача від 02.06.2011 року
№13936/28-0/17 щодо відмови у прийнятті
уточнюючого розрахунку з ПДВ за
квітень 2011 року, та зобов'язати
відповідача його прийняти. Крім цього,
представник позивача подав уточнення
позовних вимог відповідно до якого
просить суд визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови позивача у
прийнятті уточнюючого розрахунку
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за квітень 2011 року.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали з
мотивів, зазначених у позовній заяві та
дали аналогічні пояснення по справі і
просять суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив та
просить в позові відмовити, оскільки
підставою для відмови у прийнятті
уточнюючого розрахунку стало
порушення загальних вимог чинного
законодавства при оформленні
податкової звітності, а саме:
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за квітень 2011 року подано не
платником ПДВ.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, суд даючи правову
оцінку спірним правовідносинам,
виходив з наступного.

Згідно свідоцтва від 15.07.1997 року №18141668
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Колібрі»
зареєстровано Державною податковою
інспекцією у Шевченківському районі
міста Львова платником податку на
додану вартість,

Рішенням ДПІ в Шевченківському районі
м.Львова № 101 від 29.04.2011року анульовано
реєстрацію платника податку на додану
вартість та зобов'язано Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Колібрі»повернути податковому органу
свідоцтво платника податку на додану
вартість від 15.07.1997 року №18141668 протягом
двадцяти календарних днів від дня
прийняття рішення про анулювання.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Колібрі»направило
Державній податковою інспекції у
Шевченківському районі м.Львова поштою
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з ПДВ у зв'язку із
виправленням самостійно виявлених
помилок за квітень 2011 року, який
отриманий податковим органом 01.06.2011
року.

Державна податкова інспекція
направила у Шевченківському районі
м.Львова позивачу лист «Про відмову у
прийнятті звітності»від 02.06.2011 року
№13936/28-0/17, за яким відповідно до статей
48, 49, 184 Податкового Кодексу України від
02.12.2010 року № 2756-VІ відмовила у
прийнятті уточнюючого розрахунку
податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку
із виправленням самостійно виявлених
помилок за квітень 2011 року із
посиланнями на те, що позивач вже не є
платником ПДВ.

Відповідно до пункту 49.15 статті 49
Кодексу податкова декларація,
надіслана платником податків або його
представником поштою або засобами
електронного зв'язку та заповнена з
порушенням норм пунктів 48.3 та 48.4 статті
48 Кодексу, вважається неподаною, при
цьому відповідно до пункту 49.11 статті 49
Кодексу орган державної податкової
служби зобов'язаний надати платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови. При отриманні відмови органу
державної податкової служби у
прийнятті податкової декларації
платник податків має право: подати
податкову декларацію та сплатити штраф
у разі порушення строку подання;
оскаржити рішення органу державної
податкової служби у порядку,
передбаченому статтею 56 Кодексу.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивач
направив податковому органу
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за квітень 2011 року - 27.05.2011 року
тобто в період коли вже не платником
був ПДВ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З вказаного вище виходить, що
відповідач при відмові у прийнятті
уточнюючого розрахунку з ПДВ за
квітень 2011 року діяв на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи те, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд приходить до висновку
про недоведеність позивачем позовних
вимог.

З урахуванням викладених обставин, суд
відмовляє у задоволені позову у
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 7 - 14, 18, 19, 70, 71, 86, 158, 159,
160, 161, 162, 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В позові відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Апеляційна скарга
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено
11.10.2011 року.

Суддя
Кузьмич С.М.