Справа № 2а-395/11
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/18201/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду
України в Печерському районі м.Києва
про зобов'язання провести перерахунок
пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 6 жовтня 2011
року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 липня 2012 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до Печерського
районного суду м.Києва з
адміністративним позовом, про визнання
протиправними дій та зобов'язання
відповідача здійснити донарахування
додаткової пенсії без встановлення її
граничного розміру відповідно до вимог
статті 37 Закону України «Про державну
службу» з 21.04.2010 року.

Постановою Печерського районного суду
м.Києва від 21 березня 2011 року позов
задоволено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 6 жовтня 2011
року постанову суду першої інстанції
змінено. Позовні вимоги в частині
зобов'язання Пенсійного фонду України
в Печерському районі м.Києва провести
перерахунок пенсії ОСОБА_4 за період до
18.08.2010 року - залишено без розгляду.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в Печерському районі
м.Києва провести перерахунок і виплату
ОСОБА_4 пенсії відповідно до вимог
статті 37 Закону України «Про державну
службу» за період з 18.08.2010 року по 21.03.2010
року.

В решті постанову залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 липня 2012
року виправлено допущену в постанові
Київського апеляційного
адміністративного суду від 6 жовтня 2011
року описку щодо кінцевої дати
здійснення перерахунку - зазначено
21.03.2011 року.

ОСОБА_4 не погоджуючись з постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 6 жовтня 2011
року та ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 липня 2012 року звернувся до суду з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати вищезазначені рішення та
залишити в силі постанову Печерського
районного суду м.Києва від 21 березня 2011
року, посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню, на підставі наступного.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 працює на посаді
директора в Державній скарбниці
України та є державним службовцем. При
цьому, позивачеві на підставі довідок
про складові заробітної плати
призначено пенсію. Сума заробітної
плати, на яку нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
страхування, становить 11858,00 грн.

4 лютого 2011 року позивач звернувся до
Управління ПФУ в Печерському районі м.
Києва із заявою про перерахунок пенсії,
відповідно до наданих довідок про
заробітну плату з урахуванням
підвищення заробітної плати, однак
відповідач у здійсненні такого
перерахунку відмовив.

Задовольняючи позовні вимоги,
Печерський районний суду м. Києва
дійшов висновку про обґрунтованість
вимог ОСОБА_4, оскільки державний
службовець який продовжує працювати
після виходу на пенсію державного
службовця відповідно до положень
статті 37 Закону України «Про Державну
службу», має право на перерахунок
доплати до пенсії.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, Київський апеляційний
адміністративний суд виходив з того, що
позивачем пропущений шестимісячний
строк звернення до суду, встановлений
ч.2 ст. 99 КАС України, так як позов
поданий 18 лютого 2011 року, а перерахунок
позивач просить здійснити з 21 квітня 2008
року, тобто, після спливу визначеного
законом строку.

Аналізуючи обставини справи та
застосовуючи відповідні норми
процесуального права, суд касаційної
інстанції погоджується з таким
висновком на підставі наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу», пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, без обмеження граничного
розміру пенсії, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. Пенсія
державним службовцям у частині, що не
перевищує розміру пенсії із солідарної
системи, що призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України. Пенсія
державному службовцю виплачується у
повному розмірі незалежно від його
заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 року № 107-VI було внесено зміни
у ст. 37 Закону України «Про державну
службу», а саме, у частинах другій та
п'ятій слова "без обмеження граничного
розміру пенсії" виключено; у частині
четвертій: слова "у повному розмірі"
виключено; доповнено реченням такого
змісту: "Максимальний розмір пенсії (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною та інших доплат до
пенсій, встановлених законодавством)
не може перевищувати дванадцяти
мінімальних розмірів пенсії за віком,
встановленої абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року (справа
щодо предмета та змісту закону про
Державний бюджет України) вказані
зміни внесені в ст. 37 Закону України
«Про державну службу» визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними).

Таким чином, дія ст. 37 Закону України
«Про державну службу» в редакції, яка
не передбачає обмежень щодо розміру
пенсії державного службовця, з 22.05.2008
року була відновлена.

Разом з тим, 28.05.2008 року Кабінет
Міністрів України прийняв Постанову №
530 "Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян", у п. 10 якої
встановлено, що максимальний розмір
пенсій (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, сум індексації
та інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством), призначених
(перерахованих), зокрема, відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
не може перевищувати 12 мінімальних
розмірів пенсії за віком, встановленої
згідно з абзацом першим частини першої
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а пенсії, призначеної
(перерахованої) відповідно до Закону
України «Про прокуратуру» (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат, встановлених законодавством), -
10 тис. гривень на місяць.

Рішенням Конституційного Суду України
від 08.09.2009 року № 19-рп/2009 положення
пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів
України № 530 "Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян"
визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним).

За таких обставин, вказана Постанова
Кабінету Міністрів України № 530 не
підлягає застосуванню.

Однак, за захистом свого права на
перерахунок з 21 квітня 2008 року пенсії у
встановленому законом розмірі позивач
звернулась до суду лише 18 серпня 2010
року.

Згідно ч.1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Отже, судом апеляційної інстанції
обґрунтовано застосовані наслідки
пропуску строку звернення до суду,
визначені ч. 1 ст. 100 КАС України
(чинного на час звернення до суду).

Також, колегія суддів погоджується, що
відповідно до ст. 169 КАС України суд
може з власної ініціативи або за заявою
особи, що брала участь у справі, чи
іншої заінтересованої особи виправити
допущені в судовому рішенні цього суду
описки, очевидні арифметичні помилки
незалежно від того, набрало судове
рішення законної сили чи ні, а тому,
судом апеляційної інстанції
обґрунтовано виправлено допущену в
постанові Київського апеляційного
адміністративного суду від 6 жовтня 2011
року описку щодо кінцевої дати
здійснення перерахунку, а саме:
зазначено 21.03.2011 року.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Київського апеляційного
адміністративного суду від 6 жовтня 2011
року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 липня 2012 року, ґрунтуються на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду,
тому підстави для скасування або зміни
рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 6 жовтня 2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 липня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець