Справа № 804/8686/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 р. Справа № 804/8686/14
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Дєєв М.В.,
одноособово розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області

до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі

Дніпропетровської області

про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області звернулося
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області про стягнення витрат,
понесених Управлінням Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області у зв'язку з виплатою пенсії у
зв'язку з втратою годувальників, які
померли внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за березень - травень 2014
року включно в розмірі 5411 грн. 35 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач всупереч вимогам діючого
законодавства України не відшкодовує
вказані витрати

Сторони, належним чином повідомлені
про дату, час та місце розгляду справи,
явку своїх представників не
забезпечили. Позивач надіслав суду
клопотання про розгляду справи в
порядку письмового провадження.

Відповідач надіслав суду письмові
заперечення на позовну заяву, у яких
позов не визнав оскільки позивачем не
було надано суду докази того, що він
звертався до МСЕК із документами
постраждалих для розгляду причинного
зв'язку смерті з професійним
захворінням, отруєнням або трудовим
каліцтвом, як це передбачено
Інструкцією про встановлення
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом, що затверджено
Наказом Міністерства охорон здоров'я
України від 15.11.2005 року № 606. Крім того,
позивач не надав висновку про
наявність або відсутність причинного
зв'язку смерті з професійним
захворюванням або трудовим каліцтвом.
Також відповідач зазначає, що
позивачем не надано доказів, що на
момент смерті потерпілого, особи, яким
виплачувалася пенсія знаходилися на
утриманні потерпілого. У зв'язку з чим,
відповідач вважає, що підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

У відповідності до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128
КАС України, справу розглянуто в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
доходить висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають, з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що позивач у період
з березня по травень 2014 року виплатив
особам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 пенсії
у загальному розмірі 5411 грн. 35 коп., у
зв'язку з втратою годувальників, які
померли внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що підтверджується
таблицями розбіжностей до акту
щомісячної звірки витрат, які
підписані позивачем та відповідачем та
спискам осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника,
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що складені позивачем та
які знаходиться у матеріалах справи.

Відповідно до статті 15 Закону України
від 23.09.1999 року № 1105-ХІV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон України
від 23.09.1999 року № 1105-ХІV) страхування від
нещасного випадку здійснює Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків - некомерційна самоврядна
організація, що діє на підставі
статуту, який затверджується її
правлінням.

Статтею 33 Закону України від 23.09.1999 року
№ 1105-ХІV встановлено, що у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом «д»пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті. Такими непрацездатними
особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами); денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють; 3) інваліди - члени сім'ї
потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку. Пенсія у разі
смерті годувальника призначається і
виплачується згідно із законодавством.

Відповідно до статті 21 Закону України
від 23.09.1999 року № 1105-ХІV у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, зокрема, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Згідно ч.9 ст. 34 Закону України від 23.09.1999
року № 1105-ХІV причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

У відповідності до Інструкції про
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом,
затвердженої наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 15.11.2005 року
№ 606, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 02.12. 2005 року № 1455/11735
причинний зв'язок смерті годувальника
з одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я має бути
встановлений МСЕК.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 вказаної
Інструкції перелік МСЕК, на які
покладаються функції щодо
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом,
затверджується відповідним наказом
Міністерства охорони здоров'я
Автономної Республіки Крим, управлінь
охорони здоров'я обласних,
Севастопольської міської і Головного
управління охорони здоров'я та
медичного забезпечення Київської
міської державних адміністрацій. Для
розгляду причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням, отруєнням
або трудовим каліцтвом до МСЕК
направляються відповідні документи
постраждалих, у яких при житті було
встановлено професійне захворювання
(отруєння), трудове каліцтво, що
спричинило стійку втрату професійної
працездатності, та померлих після
вступу в дію Закону України «Про
охорону праці».

Постановою Пенсійного фонду України,
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 року № 5-4/4 затверджений Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку зі втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Одним із основних принципів
страхування від нещасного випадку є
цільове використання коштів.

Відповідно до статті 46 Закону № 1105-XIV
кошти на здійснення страхування від
нещасного випадку не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Таким чином, судом встановлено, що
необхідною умовою для відшкодування
(виплати) відповідачем пенсії у зв'язку
з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, є наявність причинного
зв'язку між смертю особи та нещасним
випадком на виробництві або
професійним захворюванням,
підтверджений довідкою МСЕК.

Позивачем не надано суду довідок МСЕК
про наявність причинного зв'язку
смерті з професійним захворінням,
отруєнням або трудовим каліцтвом, як це
передбачено Інструкцією про
встановлення причинного зв'язку смерті
з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом, що
затверджено Наказом Міністерства
охорон здоров'я України від 15.11.2005 року
№ 606.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

За наведених обставин позовні вимоги
позивача є не обґрунтованими, а тому
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного,керуючись
ст.ст. 122, 128, 160-162, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили станом на
29.07.2014 року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді М.В. Дєєв
М.В.Дєєв Т.С.Журавель