Справа № 814/1881/14
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

07 серпня 2014 року
Справа № 814/1881/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Малих О.В.
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за

адміністративним позовом: Відкритого
акціонерного товариства «Зелений Гай»
(вул. Зеленогаївська, 12, с. Бузьке,
Вознесенський район, Миколаївська
область, 56500)

до відповідача: Управління Пенсійного
фонду України в м. Вознесенську та
Вознесенському районі Миколаївської
області (вул. Кірова, 25, м. Вознесенськ,
Миколаївська область, 56500)

про: визнання протиправним та
скасування рішення від 13.06.2014р. № 79,

в с т а н о в и в:

Позивач, Відкрите акціонерне
товариство «Зелений Гай», звернувся до
суду з позовом, у якому просить
скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області (далі -
відповідач, УПФУ) № 79 від 13.06.2014 року про
застосування фінансових санкцій за
подання недостовірних відомостей до
Системи персоніфікованого обліку
відомостей (далі - СПОВ) на обов'язкове
державне пенсійне страхування (далі -
спірне рішення).

На обґрунтування позовних вимог
позивач послався на те, що норма
закону, яка була застосована
відповідачем при прийнятті спірного
рішення, а саме пункт 5 частини дев'ятої
статті 106 Закону України від 09 липня 2003
року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-ІV), втратила чинність 01
січня 2011 року, тому на момент винесення
рішення не могла бути застосована, у
зв'язку з чим прийняте рішення є
протиправним.

Відповідач проти адміністративного
позову заперечує та зазначає, що
оскільки порушення з боку позивача
мали місце до 01.01.2011 року, то УПФУ має
право відповідно до частини 7 розділу VII
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
застосувати фінансові санкції згідно з
п.5 ч. 9 ст. 106 Закону № 1058-ІV, який був
чинний на той час (арк. спр. 18 - 21).

Представники сторін надали клопотання
про розгляд справи без їх участі в
порядку письмового провадження (арк.
спр. 4, 32).

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що у період з
12.06.2014 року по 13.06.2014 року УПФУ провело
планову перевірку позивача щодо
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, контроль за нарахуванням та
сплатою яких покладено на ПФУ, а також
достовірності відомостей, поданих до
Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування за період із
2004 року по листопад 2010 року.

В ході перевірки встановлено, що
позивачем подані недостовірні
відомості про застрахованих осіб, що
використовуються в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, а саме -
застрахованій особі ОСОБА_1 за період з
29.10.2008 року по 17.12.2008 року; застрахованій
особі ОСОБА_2 за період з 26.07.2004 року по
21.03.2011 року. Внаслідок цього УПФУ на
підставі пункту 5 частини дев'ятої
статті 106 Закону № 1058-ІV прийняло
рішення про застосування до Відкритого
акціонерного товариства «Зелений Гай»
штрафних санкцій у сумі 2 890,00 грн.

Приймаючи рішення по даній справі, суд
виходить із наступного.

Пунктом 5 частини дев'ятої статті 106
Закону № 1058-IV, який діяв до 01 січня 2011
року, було передбачено, що за подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, до
територіальних органів ПФУ
накладається штраф у розмірі 10
відсотків суми страхових внесків, які
були сплачені або підлягали сплаті за
відповідний звітний період, за кожний
повний або неповний місяць затримки
подання відомостей, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Із набранням чинності з 01
січня 2011 року Законом № 2464-VI наведена
вище норма матеріального права була
виключена.

У той же час згідно з абзацом п'ятим
пункту 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону № 2464-VI стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 01 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом шостим цього ж пункту
встановлено, що на період до повного
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 01 січня 2011 року не
настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження
порядку стягнення та контрольних
функцій фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
передбачених законодавством, чинним до
01 січня 2011 року, поширюється лише на
заборгованість зі сплати страхових
внесків та сум штрафних санкцій, які
були нараховані та/або не сплачені до
зазначеної дати. Питання ж
відповідальності страховиків, не
пов'язані із такою заборгованістю,
знаходяться поза межами регулювання
Закону № 1058-ІV та абзаців п'ятого,
шостого пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону № 2464-VI.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що нарахування після 01 січня
2011 року УПФУ на підставі пункту 5
частини дев'ятої статті 106 Закону №
1058-ІV позивачу штрафних санкцій за
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, є
протиправним. Аналогічний висновок
щодо застосування вищезазначених норм
матеріального права міститься у
постанові Верховного Суду України від
04 червня 2013 року (№ 21-170а13).

Керуючись статтями 122, 158, 160-163 КАС
України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення № 79 «про затосування
фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою, або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються у системі
персоніфікованого обліку», прийняте
13.06.2014 року Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Вознесенську та
Вознесенському районі Миколаївської
області, яким до Відкритого
акціонерного товариства «Зелений Гай»
застосовано фінансові санкції у
розмірі 2 890,00 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення встановлених строків
залишається без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Суддя
О.В. Малих