Справа № 814/2210/14
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

08.09.2014 р. Справа № 814/2210/14
Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Желєзний І. В. розглянувши
адміністративну справу в порядку
скороченого провадження

за позовомУправління ПФУ в м.
Первомайську та Первомайському районі
Миколаївської області, вул.Революції,36,
м. Первомайськ, Миколаївська область,
55213

доОСОБА_1, АДРЕСА_2

простягнення заборгованості зі сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі
29773 гривень 16 копійок, В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості зі сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 2005-2007 року в
сумі 29773 гривні 16 копійок.

До суду не надійшло заперечень проти
позову.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні в них фактичні дані,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог,
зважаючи на таке.

Відповідач ОСОБА_1 здійснювала
підприємницьку діяльність і
перебувала на обліку в Управлінні
Пенсійного Фонду України в м.
Первомайську та Первомайському районі
Миколаївської області як платник
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з 07.07.2000 року.

Згідно звітних даних відповідач
використовував у процесі
підприємницької діяльності працю
найманих працівників, тобто,
відповідач є страхувальником на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відносно своїх найманих
працівників та зобов'язаний сплачувати
страхові внески до Пенсійного фонду
України.

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі по тексту - Закон
№1058) в редакції на час виникнення
спірних правовідносин
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають
громадяни України, які працюють на
підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форми
власності, виду діяльності та
господарювання; у фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок) на умовах трудового
договору (контракту) або працюють на
інших умовах, передбачених
законодавством, або виконують роботи
на зазначених підприємствах, в
установах, організаціях чи у фізичних
осіб за договорами цивільно-правового
характеру.

Страхові внески відповідно до ст. 19
Закону №1058 , п.1 ст.2 Закону України „Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховуються
роботодавцями на суми фактичних витрат
на оплату праці найманих працівників,
що включають витрати на виплату
основної і додаткової заробітної плати
та інші виплати відповідно до Закону
України „Про оплату праці", виплату
винагород фізичним особам за виконання
робіт (послуг) за угодами
цивільно-правового характеру.

До грудня 2005 року відповідач згідно
Закону №1058 нараховував страхові
внески з фонду заробітної плати
найманих працівників (32,3 %) та суми
нарахування страхових внесків на їх
заробітну плату (1-5 %), які він утримував
з працівників. Вказані суми
нарахування страхових внесків
відповідач вказував у щомісячних
розрахунках, які ним надавались
позивачу.

Однак, з липня 2005 року по березень 2007
року відповідач припинив здійснювати
нарахування страхових внесків на фонд
заробітної плати найманих працівників
(33,2 %) та припинив їх сплату до
Пенсійного фонду України. У вказаний
вище період відповідач здійснював
нарахування тільки страхових внесків у
розмірі 1-5 % із заробітної плати самих
робітників, здійснював їх
перерахування до Пенсійного фонду та
проводив сплату єдиного податку. За 2007
рік відповідач про сплату страхових
внесків з фонду заробітної плати
найманих працівників звітував лише у
травні 2007 року - надав звіт за квітень
2007 року та сплатив страхові внески.

Як вбачається із матеріалів справи у
зв'язку з прийняттям відповідачем
рішення про припинення
підприємницької діяльності за її
заявою від 22.10.2007року з 05.11.2007року по
12.11.2007 року була проведена перевірка
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та своєчасності сплати
відповідачем страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (акті № 56-Ф від 12.11.2007 року).

Перевіркою були виявлені порушення
щодо не нарахування та несплати
страхових внесків з фонду заробітної
плати найманих працівників за період з
грудня 2005 року по березень 2007 року у
зв'язку з чим позивачу були
донараховані страхові внески за
вказаний період у сумі 16 997 гривень 24
копійки: за грудень 2005 року - 965гривень 12
копійок, за січень - грудень 2006 року - 12446
гривень 52 копійки, за січень-березень
2007 року - 3585 гривень 60 копійок.

Крім того, на підставі пункту 4 частини 9
ст.106 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" позивач рішенням № 188 від
21.11.2007 року нарахував відповідачу
фінансові санкції в сумі 12776 гривень 20
копійок.

В зв'язку з порушенням відповідачем
законодавства у сфері
загальнообов'язкового державного
страхування шляхом несвоєчасної
сплати страхових внесків, позивачем
були надіслані відповідачу вимога про
сплату боргу за №Ф- 1056 від 12.11.2007 року,
та рішення про застосування фінансових
санкцій №188 від 21.11.2007року, які отримані
відповідачем особисто 03.12.2007року. 08.02.2008
року відповідачу було направлено
вимогу про сплату недоїмки за №Ф-3 від
07.02.2008 року, яка отримана 09.02.2008 року.

Відповідно до абз.2,3 пункту 3 ст.106
Закону України „ Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" вказана недоїмка зі
сплати страхових внесків та фінансових
санкцій підлягала сплаті на протязі 10
днів з моменту отримання вимоги та
рішення. У разі незгоди з розрахунком
суми недоїмки страхувальник, тобто
відповідач, мав право оскаржити вимогу
та рішення в судовому порядку на
протязі тих 10 днів.

Рішення про застосування фінансових
санкцій, вимоги про сплату внесків
відповідачем не оскаржувались, тому
вони є узгодженими.

Вищенаведене є підставою для
задоволення позову.

Керуючись ст. 183-2 КАС України, суд
-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Первомайську та
Первомайському районі Миколаївської
області 29773 гривні 16 копійок.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів в порядку ст. 186
КАС України.

Суддя
І. В. Желєзний