Справа № 2а-3661/11
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р. Справа № 2а-3661/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Полтавському районі
Полтавської області на постанову
Полтавського районного суду
Полтавської області від 16.05.2014р. по
справі № 2а-3661/11

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в Полтавському районі Полтавської
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

26.07.11 р. позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про визнання
неправомірними діяння (бездіяльності
та відмови) відповідача щодо
нарахування та виплати несплаченої
державної соціальної допомоги, як
дитині війни, « 30% надбавки до пенсії» з
01.01.2008 року, про зобов'язання здійснити
нарахування та забезпечити виплату
соціальної державної допомоги, як
особі, що має статус «дитина війни» з
01.01.2008 року та в подальшому в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, що
передбачена ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Ухвалою Полтавського районного суду
Полтавської області від 27.07.2011 року, яка
набрала законної сили, позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Полтавському районі Полтавської
області в частині вимог за період з
01.01.2008 року по 25.01.2011 року залишено без
розгляду.

За результатами розгляду справи
постановою Полтавського районного
суду Полтавської області від 16.05.2014
року адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено. Зокрема судовим рішенням:

- визнано протиправною бездіяльність
відповідача;

- зобов'язано відповідача здійснити
нарахування доплати до пенсії
позивачу, передбаченої ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та забезпечити виплату
ОСОБА_1 недоплачених сум доплати до
пенсії за 2011 р.: 26.01.2011 р. по 01.05.2011р.
включно з урахуванням проведених
виплат;

- стягнено з Державного бюджету України
на користь позивача витрати зі сплати
судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
неврегульованість на законодавчому
рівні механізму та умов виплати
допомоги особам, які мають статус
"дитина війни", прийняття оскаржуваної
постанови з порушенням норм бюджетного
законодавства України та ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга відповідача задоволенню не
підлягає, а оскаржувана постанова,
згідно приписів ст. 201 КАС України, має
бути змінена з наступних підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивач відповідно до
ст.1 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» є дитиною війни та
за приписами ст.6 цього закону має право
на отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального права, надавши перевагу
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» над постановою
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 р. за № 530 «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», як нормативно-правовому
акту, що має вищу юридичну силу. Також
судом правильно визначено розмір
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із приписів ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

Між тим, колегія суддів не погоджується
з рішенням суду першої інстанції в
частині зазначення кінцевої дати, до
якої суб'єкт владних повноважень має
здійснювати перерахунок пенсійних
виплат та зазначає, що приймаючи
рішення про задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 за період з 26.01.2011 року по 01.05.2011
року судом першої інстанції не
розглянуто частину позовних вимог
заявлених позивачем при зверненні до
адміністративного суду, а саме щодо
зобов'язання відповідача нараховувати
та виплачувати їй у повному обсязі
недоплачену щомісячну державну
соціальну 30 % надбавку, що передбачена
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з 02.05.2011 року та в
подальшому.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 201 КАС України
визначено, що вирішення не всіх
позовних вимог або питань є підставою
для зміни постанови суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія - це щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 6 зазначеного закону
непрацездатні громадяни крім
пенсійних виплат із системи пенсійного
забезпечення мають право отримувати
доплати, надбавки та підвищення до
зазначених виплат, додаткову пенсію в
порядку та за рахунок коштів,
визначених законодавством.

Статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) встановлено
підвищення на 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, для дітей війни.

Вихідним критерієм обчислення доплати
до пенсії дітям війни виступає
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом. Будь-яких інших
нормативно-правових актів, які б
визначали механізм обчислення
мінімальної пенсії за віком або
встановлювали її розмір, немає.

Отже, пенсія є періодичним платежем,
виплата якої, за загальним правилом, не
обмежена у часі.

Підвищення до пенсії, яке є
додатковою виплатою особі, яка
визнана такою, що має на нього право,
нерозривно пов'язано з виплатою
пенсії і також має не визначений у часі
граничний термін виплати.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що підвищення до пенсії, яке є
додатковою виплатою особі, яка визнана
такою, що має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати, тому, вирішуючи питання про
зобов'язання нарахувати та
виплатити відповідні періодичні
платежі дітям війни, суди, у разі
відсутності спору про право
особи на отримання підвищення до
пенсії або встановлення такого права в
судовому порядку, не мають підстав
обмежувати орган, відповідальний за
здійснення їх нарахування і
виплати, певним часовим проміжком, якщо
не відбулося змін у законодавстві.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку про незаконність
оскаржуваного рішення в частині
зазначення кінцевої дати, а саме - 01.05.2011
року, до якої суб'єкт владних
повноважень мав здійснювати
обчислення підвищення до пенсії,
оскільки це не передбачено законом.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
необхідне вказати, що Законом України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» прикінцеві положення пункту 4
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» доповнено певним
змістом, яким, серед іншого,
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання пункту 7 Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет Украни на 2011 рік»
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 06.07.2011 року №745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету». Дана постанова
набрала чинності 23.07.2011 року.

Тобто фактично відбулися ті зміни у
законодавстві, що виключають обов'язок
відповідача з 23.07.2011 року здійснювати
нарахування та виплату державної
соціальної допомоги, передбаченої ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», позивачу, як особі, що має
відповідний статус «дитина війни» саме
у розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що за період з 02.05.2011
року по 22.07.2011 року нарахування та
виплата дітям війни підвищення до
пенсії або щомісячного грошового
довічного утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Стосовно позовної вимоги здійснювати
нарахування та виплату соціальної
державної допомоги, як особі, що має
статус «дитина війни» в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, що
передбачена ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
подальшому колегія суддів зазначає, що
дана вимога є безпідставною та такою,
що не підлягає задоволенню, оскільки
судове рішення має бути наслідком
чинного правового регулювання та не
може обмежувати волю законодавчого
органу в майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин.

Виходячи з наведеного, колегія суддів,
керуючись приписами п. 2 ч. 1 ст. 198 та п. 2
ч. 1 ст. 201 КАС України, вважає, що
оскаржуване рішення суду першої
інстанції підлягає зміні шляхом
доповнення резолютивної частини
постанови визначенням про обов'язок
відповідача здійснити нарахування та
виплату доплати до пенсії позивачу,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 02.05.2011 року по
22.07.2011 року та визначенням про відмову у
задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_1

В іншій частині підстав для скасування
оскаржуваної постанови колегія суддів
не вбачає та, згідно приписів ст. 200 КАС
України, приймає рішення про залишення
судового рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, п. 2
ч. 1 ст. 198, п. 2 ч. 1 ст. 201, ст.ст. 205, 207, 254
Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Полтавському районі Полтавської
області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського районного суду
Полтавської області від 16.05.2014 р. по
справі № 2а-3661/11 доповнити наступним:

«Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Полтавському районі
Полтавської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30 % мінімальної
пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з
02.05.2011 року по 22.07.2011 року включно з
урахуванням проведених виплат та
вчинити дії щодо виплати донарахованих
сум.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
відмовити».

В іншій частині постанову Полтавського
районного суду Полтавської області від
16.05.2014 р. по справі № 2а-3661/11 залишити
без змін.

Постанова Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Л.В.
МельніковаСудді(підпис) (підпис)Н.С.
Бартош Л.О. Донець