Справа № 761/23530/14-а
Суддя: Гриньковська Н. Ю.
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/553/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 вересня 2014 року
м.Київ

11 год.36 хв.

Шевченківський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого - судді
Гриньковської Н.Ю.

при секретарі
Кривошия О.О.

за участю представників сторін:

від відповідача -
Жбадинський О.М.

від третьої особи -
Ясінська Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за адміністративним позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_3 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у м.Києві, третя особа: Головне
управління СБ України у м.Києві та
Київській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

в с т а н о в и в:

У серпні до Шевченківського районного
суду м.Києва звернулася ОСОБА_3 (позивач
1), яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4
(позивач 2) (далі - позивач) з позовом, в
якому поставлено питання про визнання
протиправними дії відповідача щодо
зменшення розміру пенсії позивачів з
19.06.2011р., а також, у застосуванні
відповідачем з 19.06.2011р., при обчисленні
пенсії позивачів, положень Законів
України «Про держаний бюджет України
на 2011рік», «Про держаний бюджет України
на 2012рік», «Про держаний бюджет України
на 2013рік» та пункту 7 Постанови
Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р.
№393 (в частині обчислення суми
надбавок, доплат, підвищень та премії з
її грошового забезпечення за 24
останніх місяці служби її загиблого
чоловіка). А також, зобов'язання
відповідача продовжувати з 19.06.2011р.
обчислювати пенсію позивачів з
грошового забезпечення загиблого
ОСОБА_5 за останньою перед його смертю
штатною посадою, з урахуванням всіх
основних, додаткових видів грошового
забезпечення та премії згідно з
грошовим атестатом загиблого
годувальника, у відповідності до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» (далі - Закон) та зобов'язання
відповідача виплатити позивачам
недоплачену кожній з них суму пенсії по
втраті годувальника та встановити
відповідачу строк подачі звіту про
виконання постанови суду.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
14.05.2011р., під час виконання обов'язків
військової служби, загинув її чоловік -
ОСОБА_5, який є батьком малолітньої
ОСОБА_4

Вказує, що у зв'язку зі смертю її
чоловіка, його виключено зі списків
особового складу Управління СБ України
у м.Києві, де він проходив військову
службу. Заробітком ОСОБА_5 був
забезпечений по 31.05.2011р. включно. Тому,
відповідно до п.«б» ч.1 ст.50 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», пенсія по втраті
годувальника членам його сім'ї повинна
призначатись з 01.06.2011 р., тобто не раніше
того дня, по який загиблому було
сплачено грошове забезпечення.

Зазначає, що вони з донькою, на
пенсійному обліку в Головному
управлінні Пенсійного фонду України у
м.Києві, у зв'язку з втратою
годувальника, знаходяться з 01.06.2011р. та
на підставі розділу ІV Закону мають
право на призначення кожній з них
пенсії по втраті годувальника. При
цьому, відповідно до п. «а» ч.1 ст.36
Закону, пенсія їм обом має бути
призначена у розмірі 40% заробітку
годувальника - загиблого ОСОБА_5, на
кожного непрацездатного члена сім'ї.

Однак, позивач вказує, що обчислення
пенсії здійснено відповідачем з
порушенням вимог ч.3 ст.43 Закону,
оскільки, відповідач обчислив пенсію
кожного позивача не з розміру
грошового забезпечення загиблого
ОСОБА_5 за його останньою штатною
посадою, як це передбачено ч.3 ст.43
Закону, а з розміру середнього
арифметичного від загального розміру
його грошового забезпечення за останні
24 місяці служби, що встановлено
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17.07.1992 р. № 393. Крім цього, відповідач
не врахував усіх складових грошового
забезпечення загиблого годувальника
за останньою штатною посадою.

З метою захисту своїх пенсійних прав
позивачі звернулися відповідним
позовом до Шевченківського райсуду
м.Києва.

Постановою Шевченківського районного
суду м.Києва від 28.12.2011р., яка набрала
законної сили, у справі №2а-4972/11за
адміністративним позовом ОСОБА_3, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
малолітньої доньки ОСОБА_4 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
м.Києві про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, дії
відповідача щодо нарахування
позивачам пенсії в разі втрати
годувальника, виходячи із
середньомісячної суми додаткових
видів грошового забезпечення
загиблого ОСОБА_5 за 24 місяці його
служби, а не із розміру його грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед смертю визнано
протиправними та зобов'язано
відповідача провести, починаючи з
01.06.2011р. перерахунок пенсії позивачів з
урахуванням розміру грошового
забезпечення за останньою штатної
посадою ОСОБА_5 перед загибеллю,
враховуючи розміри всіх складових
частин його грошового забезпечення, а
також виплатити заборгованість з
урахуванням вже сплачених сум.

Між тим, відповідач заборгованість за
вказаним рішенням суду не виплатив.
Однак, своїм листом від 18.07.2014р. за вих.
№16624/12/Г-168/2 відповідач повідомив, що
здійснив, за вищезгаданим рішенням
суду перерахунок пенсії позивачів, але
лише за період з 01.06.2011р. по 18.06.2011р. та
визначив суму своєї заборгованості
перед позивачами розмірі 481,21грн. При
цьому, як на підставу перерахування
розміру пенсії позивачів (зменшення
розміру пенсії) після 18.06.2011р.,
відповідач послався на зміни у
законодавстві, що набрали законної
сили з 19.06.2011р.

За таких обставин, позивач посилаючись
на те, що відповідачем протиправно
зменшено розмір виплати пенсії з
19.06.2011р., просила позов задовольнити.

В судове засідання позивачі не
з'явилися, сповіщені належним чином про
час та місце слухання справи, подала
заяву про розгляд справи за її
відсутності, позов підтримала в
повному обсязі, з підстав, викладених у
ньому, просила суд позов задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, просив відмовити у його
задоволенні, посилаючись на те, що
порядок призначення та виплати пенсій
і грошової допомоги
військовослужбовцям та членам їхніх
сімей врегульовано Постановою
Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р.
№ 393, відповідно до умов якої позивачам
була призначена пенсія в разі втрати
годувальника, з врахуванням складових
грошового забезпечення. 28.12.2011р.
Шевченківським районним судом м.Києва
було прийнято постанову, якою суд
зобов'язав Головне управління
Пенсійного фонду України у м.Києві, у
відповідності до вимог ч.3 ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» здійснити
перерахунок пенсії та виплатити
недоотриману пенсію, починаючи з
01.06.2011р. виходячи з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед смертю, враховуючи
відповідний оклад за посадою,
військове звання, процентну надбавку
за вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення та премії,
з урахуванням здійснених виплат.

На виконання даного рішення суду,
відповідачем було проведено
відповідний перерахунок пенсії, де
було враховано грошове забезпечення за
останньою штатною посадою перед смертю
ОСОБА_5

Також представник відповідача
вказував, що 19.06.2011р. набув чинності
Закон України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», п.4 Прикінцевих
положень якого передбачено, що у 2011р.
норми і положення ст.43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
із наявного фінансового ресурсу
бюджету Пенсійного фонду України на 2011
рік, а також, що Закони України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» та
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» містять аналогічні застереження.
Оскільки в рішенні суду від 28.12.2011р. не
була вказана кінцева дата періоду, за
який слід здійснити перерахунок
пенсії, перерахування пенсії не було
була здійснено у зв'язку зі змінами в
законодавстві. При цьому, представник
зауважував, що рішенням
Конституційного суду України від
26.12.2011р. №20-рп/2011, визнано таким, що
відповідає Конституції України п.4
розділу VІІ «Прикінцеві положення
Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік» від 23.12.2010р. №2857- VІ зі
змінами.

Представник третьої особи в судовому
засіданні позов підтримала у повному
обсязі, просила задовольнити, з
підстав, викладених у ньому.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача та представника третьої
особи, дослідивши подані документи,
повно і всебічно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно
дослідивши всі докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з огляду на наступне.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» призначення і виплата пенсій
особам, зазначеним у статті 12 цього
Закону, здійснюються органами
Пенсійного фонду України.

Судом встановлено, що позивач
перебувають на пенсійному обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в м.Києві, де з 01.06.2011р.,
відповідно до Закону, їм призначено
пенсію по втраті годувальника на
підставі документів, що були надані
уповноваженим органом СБ України.

Звертаючись до суду, позивач вказувала,
що їм з донькою, з 19.06.2011р. призначено
пенсії по втраті годувальника у значно
меншому розмірі, оскільки обчислення
пенсії відповідачем було здійснено з
порушенням вимог ч.3 ст.43 Закону,
виходячи з того, що відповідач обчислив
пенсію кожного позивача не з розміру
грошового забезпечення загиблого
ОСОБА_5 за його останньою штатною
посадою, а з розміру середнього
арифметичного від загального розміру
його грошового забезпечення за останні
24 місяці служби.

З метою захисту своїх пенсійних прав
позивачі звернулися з відповідним
позовом до Шевченківського райсуду м.
Києва.

Згідно постанови Шевченківського
районного суду м.Києва від 28.12.2011р. у
справі №2а-4972/11 адміністративний позов
ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 до
Головного управління Пенсійного фонду
України вм.Києвіпро визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії задоволено. Визнано дії
відповідача щодо нарахування
позивачам (кожній окремо) пенсії в разі
втрати годувальника, виходячи із
середньомісячної суми додаткових
видів грошового забезпечення
загиблого ОСОБА_5 за 24 місяці його
служби, а не із розміру його грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед смертю протиправними та
зобов'язано відповідача, у
відповідності до вимог ст.43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» здійснити
перерахунок пенсій та виплатити
різницю недоотриманих пенсій
позивачам (кожній окремо), починаючи з
01.06.2011р. виходячи з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед смертю загиблого ОСОБА_5,
враховуючи посадовий оклад, оклад за
військовим званням, процентну надбавку
за вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премію, з
урахуванням здійснених виплат (а.с.7-9).

Відповідно до вимог ч.2 ст.14 КАС України
постанови та ухвали суду у
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Проте, відповідач заборгованість за
рішенням суду не виплатив.

З пояснень представника відповідача та
наявними матеріалами справи судом
встановлено, що на виконання рішення
суду, відповідачем було проведено
відповідний перерахунок пенсії
позивачів, однак, лише за період з
01.06.201р. по 18.06.2011р. і визначив суму своєї
заборгованості перед позивачами у
розмірі 481,21грн., тобто за червень 2011р.
підлягає сплаті 4520,29грн., про що
свідчить лист Головного управління
Пенсійного фонду України у м.Києві від
18.07.2014р. №16624/12/Г-168/2 (а.с.10-11) та
розрахунок на доплату пенсії від
20.06.2014р. Щодо нездійснення перерахунку
пенсії з 19.06.2011р. представник
відповідача послався на зміни у
законодавстві, що набрали законної
сили з 19.06.2011р.

Так, ч.3 ст.43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» пенсії особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах, установлених
законодавством.

19.06.2011р. набрав чинності Закон України
від 14.06.2011р.№3491 -VI «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», згідно якого
прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнені п.4 такого змісту:
«Установити, що у 2011 році норми і
положення статей 14, 22, 37 та частини 3
статті 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Водночас, Інформаційним листом від
22.07.2011 року № 1091/11/13-11 Вищого
адміністративного суду України
адміністративним судам роз'яснено, що
станом на момент набрання чинності
вищезгаданими змінами до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України
не встановлено нового порядку та
розміру виплат окремим категоріям
громадян. Тому, до набрання чинності
нормативно-правового акта Кабінету
Міністрів України, прийнятого на
виконання вимог пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», застосуванню
підлягають положення статей 14, 22, 37 та
частини третьої статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Тобто, постанова Кабінету Міністрів
України від 17.07.1992 року №393 не є тим
порядком, про який йдеться у
вищезазначених змінах до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік».

Аналогічна правова позиція висловлена
в інформаційному листі Голів Вищого
адміністративного суду України та
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06.09.2011 року, № 1080/0/4-11, №
1400/1/6/13-11.

Таким чином, в аспекті правової позиції
Голів двох Вищих спеціалізованих судів
України, висловленої у вищезгаданому
інформаційному листі, з 23.07.2011 року
застосуванню підлягає частина 3 статті
43 Закону «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», оскільки
Постановою КМУ від 06.07.2011 року №745 її
застосування не обмежується.

Крім цього, жодним нормативно-правовим
актом не передбаченого того, що органи
Пенсійного фонду України мають право
зменшувати розміри раніше призначених
пенсій.

В силу положень ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі (частина
4 статті 71 КАС України). Між тим,
відповідач не надав суду достатніх і
беззаперечних доказів в обгрунтування
правомірності своїх дій при
нарахуванні пенсії позивачам.

За таких обставин, оскільки постановою
Шевченківського районного суду м.Києва
від 28.12.2011р. відповідача зобов'язано
здійснити перерахунок пенсії та
виплатити різницю недоотриманих
пенсій позивачам, суд дійшов висновку,
що позов є обґрунтованим та в цій
частині підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про застосування
судового контролю за виконанням
Головним управлінням Пенсійного фонду
України в м.Києві судового рішення, суд
приходить до висновку, що у задоволені
цих вимог слід відмовити виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.267 КАС України суд,
який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

За своєю правовою природою, ст.267 КАС
України регулює різні моменти відносин
та визначення судового контролю. З
одного боку, - встановлення такого
судового контролю за виконання
постанови, які узгоджуються з вимогами
163 КАС України та стосується
регулювання відносин встановлення
судового контролю під час винесення
постанови суду, та контролювання його
виконання, з іншого - встановлення
факту порушення внаслідок його не
виконання.

Перший судовий контроль
встановлюється та визначається при
ухваленні постанови, а інший (визнання
протиправним рішення, дії або
бездіяльність) вирішується після
прийняття такого судового рішення.

Разом з тим, встановлення судового
контролю виконанням рішення суду,
ухваленого не на користь суб'єкта
владних повноважень є правом суду, а не
його обов'язком (п.4 ч.1 ст.207 КАС України).

За таких обставин, підстав для
задоволення позовних вимог щодо
встановлення судового контролю та
зобов'язання надати звіт про виконання
судового рішення суд не вбачає.

В порядку ст. 94 КАС України підлягає
стягненню з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 сплачений ним
судовий збір в розмірі - 73,08грн., що
підтверджується відповідною
квитанцією про його оплату.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.7, 71, 160-163, 167, 185-187 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якої
діє ОСОБА_3 до Головного управління
Пенсійного фонду України у м.Києві,
третя особа: Головне управління СБ
України у м.Києві та Київській області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду України у
м.Києві щодо зменшення розміру пенсії
ОСОБА_3, ОСОБА_4 з 19.06.2011 р.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України у м.Києві
продовжувати з 19.06.2011 року обчислювати,
нараховувати та виплачувати ОСОБА_3,
ОСОБА_4 пенсії з грошового забезпечення
загиблого годувальника ОСОБА_5,
виходячи з розміру грошового
забезпечення за останньою перед його
смертю штатною посадою, з урахуванням
всіх основних, та додаткових видів
забезпечення, та премії згідно
грошового атестату згідно постанови
Шевченківського районного суду м.Києва
від 28.12.2011 р. у справі №2а-4972/11.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м.Києві
виплатити ОСОБА_3, ОСОБА_4 обчислену
відповідно до вимог постанови
Шевченківського районного суду м.Києва
від 28.12.2011 р. у справі №2а-4972/11 суму
недоплаченої пенсії з 19.06.2011 року з
урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі -
73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя