Справа № 9101/137997/2012
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2013-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2013 р. справа № 2а-12830/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Олефіренко Н.А.

суддів:
Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя на
постанову Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2011
року у справі № 2а-12830/11 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Запоріжжя про стягнення недоплаченої
державної та додаткової пенсії як
інваліду третьої групи та учаснику
ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя, в
якому просив зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок призначеної
ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії
як інваліду третьої групи та особі, яка
постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1
категорії відповідно до ст.ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 22.02.2011 року.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 01.11.2011 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково: дії Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя щодо відмови зробити
перерахунок пенсії ОСОБА_1,
неправомірними; відповідача
зобов'язано зробити перерахунок
державної пенсії, як інваліду 3 групи, 1
категорії, та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до
чинного законодавства України з 01.04.2011
року по дату винесення рішення.

Не погодившись з рішенням суду
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
звернулось до суду з апеляційною
скаргою в якій просило, скасувати
рішення суду першої інстанції та
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на неправильне
застосуванням судом норм
матеріального та процесуального
права.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги суд дійшов
висновку, що апеляційна скарги
частково підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 має
статус особи, яка постраждала
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії та внаслідок захворювань,
пов'язаних з виконанням робіт по
ліквідації наслідків аварії, визнаний
інвалідом третьої групи, що
підтверджується довідкою МСЕК,
посвідченням.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя та
отримує пенсію по інвалідності та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю на підставі ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Законом, що реалізує конституційного
права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
на охорону життя, здоров'я і
соціального захисту є Закон України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
цього Закону слід розраховувати розмір
пенсій особам, постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Таким чином
застосування Управлінням Пенсійного
фонду Постанов Кабінету Міністрів
України при визначенні розміру пенсій
є протиправним.

Відповідач помилково вважає
неможливим застосування мінімального
розміру пенсії, визначеного відповідно
до статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії, встановленого законом,
не є приводом для відмови в реалізації
позивачем конституційних гарантій
права на отримання пенсії в розмірі,
встановленому законом.

Виходячи з положень частини 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Відповідно до
частини 1 статті 2 Закону України «Про
прожитковий мінімум», прожитковий
мінімум застосовується для
встановлення розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до 1 категорії і які визнані
інвалідами 3 групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю.
Також даним Законом, а саме ст.54,
встановлено розмір пенсій для
інвалідів третьої групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, який не може бути меншим
ніж 6 мінімальних пенсій за віком.

Крім того, відповідно до частини 3
статті 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1 розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Також, суд зазначає, що Законом України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року були внесені зміни до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте рішенням Конституційного Суду
України №10-рп/2008 від 22.05.2008року
положення п. 28 розділу II «Внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
щодо внесення змін до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визнані
неконституційними.

Таким чином, з 22 травня 2008 року була
відновлена дія норм ст. ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за якими
особам постраждалим від аварії на
Чорнобильській АЕС та віднесеним до 1
категорії, інвалідам 3 групи, до яких
відноситься позивач, повинна була
призначатися та виплачуватися
відповідачем державна пенсія у розмірі
не менш ніж 6 мінімальних пенсій за
віком та щомісячно додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог про перерахунок та виплату
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю ОСОБА_1 за
період з 01.04.2011 року є обґрунтованими.

Проте, відповідно до Закону України
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
від 14 червня 2011 року, прикінцеві
положення Закону доповнено пунктом 4,
відповідно до якого встановлено, що у
2011 році норми і положення статей 39, 50, 51,
52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

06 липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набула
чинності 23 липня 2011 року, відповідно до
пункту 1 якої, встановлено, що особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи щомісячна
додаткова пенсія за шкоду заподіяну
здоров'ю виплачується у таких розмірах
до прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність:

1) тим, що належать до категорії 1:

інвалідам I групи - 30 відсотків;

інвалідам II групи - 20 відсотків;

інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а
також тим, що страждають внаслідок
Чорнобильської катастрофи на
променеву хворобу, - 15 відсотків;

Положеннями пункту 2 даної Постанови
визначено, що у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, не можуть
бути нижче: 1) для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році:

інвалідів I групи - 1200 гривень;

інвалідів II групи - 1090 гривень;

інвалідів III групи - 980 гривень;

2) для учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990
роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із
зони відчуження:

інвалідів I групи - 870 гривень;

інвалідів II групи - 820 гривень;

інвалідів III групи - 760 гривень;

3) для інших інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою:

I групи - 710 гривень;

II групи - 655 гривень;

III групи - 600 гривень.

Таким чином, відповідач повинен був
провести підвищення пенсії у
збільшеному розмірі відповідно до
вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 01 квітня
2011 року по 22 липня 2011 року, включно, що
не враховано судом першої інстанції
при винесенні рішення.

З огляду на викладене, суд вважає за
необхідне постанову Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 01
листопада 2011 року в частині
задоволення позовних вимог за період з
23 липня 2011 року по 01 листопада 2011 року -
скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202,
ст. 207 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя -
задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2011
року у справі № 2а-12830/2011 р. - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
щодо відмови зробити перерахунок
пенсії ОСОБА_1, неправомірними за
період з 01.04.2011 року по 22.07.2011 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду здоров'ю у
відповідності до вимог ст.ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.04.2011 року по
22.07.2011 року з урахуванням різниці, яка
була виплачена у цей період.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч. 10 ст.
183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова