Справа № К/9991/20950/12-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/20950/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Маслія В.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Кролевецького
районного центру зайнятості на
постанову Кролевецького районного
суду Сумської області від 17 листопада
2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 07 лютого 2012 року у справі за позовом
Кролевецького районного центру
зайнятості до ОСОБА_4 про
відшкодування незаконно отриманої
допомоги по безробіттю,-

в с т а н о
в и л а :

Кролевецький районний центр
зайнятості, звернувся до суду з
позовом, в якому просив стягнути з
ОСОБА_4 незаконно отриману допомогу по
безробіттю в розмірі 4928, 19 грн.

Постановою Кролевецького районного
суду Сумської області від 17 листопада
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07 лютого 2012
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
Кролевецький районний центр
зайнятості звернувся з касаційною
скаргою, у якій просить їх скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, за заявою ОСОБА_4 від 14.05.2010
року, Кролевецьким районним центром
зайнятості виданий наказ від 15.06.2011
року про надання їй статусу
безробітного та призначено виплату
допомоги по безробіттю відповідно до
п.п. 2, 4 ст.22 та п. 2 ст. 23 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття». За період з 14.05.2010 року по
08.05.2011 року ОСОБА_4 отримала за час
перебування на обліку 4 928 грн. 19 коп.

При проведенні розслідування
страхових випадків відповідно до
Порядку розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення
безробітних встановлено, що відносно
ОСОБА_4 в період перебування на обліку в
статусі безробітного та отримуючи
виплату допомоги по безробіттю,
виявлений факт отримання доходів від
ПАТ КБ "Приват Банк", що відображені у
звіті 1 ДФ як заробітна плата, що
впливають на умови виплати
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг безробітній особі,
яка відрізняється від поданих нею
відомостей, про що складено Акт №2/2011
від 30.05.2011р.

30.05.2011 року директором Кролевецького
районного центру зайнятості виданий
наказ № 94 «Про повернення коштів,
виплачених як допомога по безробіттю
ОСОБА_4, з яким остання ознайомилась
особисто. У визначений наказом 15-денний
термін відповідач добровільно не
повернула отриману допомогу по
безробіттю в сумі 4928,19 грн..

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій,
вказали, що відповідачем не було
укладено цивільно-правових договорів,
які б передбачали виконання робіт або
надання послуг за винагороду, крім того
не доведеним є факт отримання ОСОБА_4
винагороди за виконану роботу.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Згідно пп. 1 п.5.5 «Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності» затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України №307 від 20.11.2000 року,
виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі працевлаштування
безробітною, зайняття підприємницькою
діяльністю або іншою діяльністю,
пов'язаною з одержанням доходу
безпосередньо від цієї діяльності,
виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або тої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).
Пунктом 6.14 визначено, що якщо під час
одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати матеріального
забезпечення, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин.

Судами встановлено, що відповідачем
05.07.2010 року відкрито картковий
банківський рахунок у ПАТ КБ «Приват
Банк» та укладено договір банківського
обслуговування.

Відповідно до ч.1 ст.1066 Цивільного
кодексу України, за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка) грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Відповідно до ч. 1 ст.1067 ЦК
України договір банківського рахунка
укладається для відкриття клієнтові
або визначеній ним особі рахунка у
банку на умовах, погоджених сторонами.
Частиною 1 ст. 1068 ЦК України банк
зобов'язаний вчиняти для клієнта
операції, які передбачені для рахунків
даного виду законом, банківськими
правилами за звичаями ділового
обороту, якщо інше не встановлено
договором банківського рахунка.

Отже, проведення операцій за рахунком,
додаткові умови відкриття та
обслуговування банківського рахунку
можуть визначатися як угодою сторін,
так і банківськими правилами та за
звичаями ділового обороту.

Також судами встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
крім договору щодо відкриття
карткового банківського рахунку та
обслуговування кредитної картки,
відповідач не укладала інших
цивільно-правових договорів, які б
передбачали виконання робіт або
надання послуг. Відносини ОСОБА_4 з
банком, на які посилається позивач, не
відповідають загальним положенням про
послуги, визначеним Цивільним кодексом
України, адже, згідно ст.901 ЦК України,
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Позивачем не доведено, що ОСОБА_4
приймала на себе зобов'язання надати
банку за винагороду певні послуги.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
КБ «Приват Банком» затверджені
правила, якими визначені випадки
виплати клієнтам, які надали
інформацію, необхідну для випуску
банківського продукту та для залучення
нового клієнта. Крім того, діють
спеціальні умови, які є частиною умов
та правил надання банківських послуг.
Умови виплат винагороди за надання
інформації для випуску банківського
продукту та для залучення нових
клієнтів розміщені на сайті банку,
тобто адресовані необмеженому колу
осіб.

Отже, затверджені та опубліковані
банком правила виплати винагороди за
наявності певних обставин діють
незалежно від прийняття таких умов
конкретною особою, тому відсутні
підстави вважати такі умови
цивільно-правовою угодою в розумінні
Цивільного кодексу України, оскільки
взагалі не відносяться до договірних
зобов'язань, і відповідно, виплата
винагороди за не договірним
зобов'язанням свідчить про відсутність
цивільно-правової угоди між платником
такої винагороди та її отримувачем, що
має місце у відносинах між ПАТ КБ
«Приват Банк» та ОСОБА_4

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами попередніх
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кролевецького
районного центру зайнятості залишити
без задоволення, а постанову
Кролевецького районного суду Сумської
області від 17 листопада 2011 року та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07 лютого 2012
року без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: