Справа № 2а-18259/11/2670
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/55779/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Приходько І.В. Бухтіярової І.О.
Муравйова О.В. при секретарі судового
засідання Лисюк І.О.

за участю представників сторін:
позивача - ОСОБА_4

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва Державної податкової служби

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19.04.2012 р.,

постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.08.2012 р.

та касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.08.2012 р.

у справі № 2а-18259/11/2670

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5

до Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва
Державної податкової служби

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2011 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_5 (далі -
позивач, ФО-П ОСОБА_5) звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва Державної
податкової служби (далі - відповідач,
ДПІ у Святошинському районі м. Києва), в
якому просила суд скасувати податкові
повідомлення-рішення від 25.08.2011 р. №
, № та № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19.04.2012 р. позов задоволено частково:
скасовано податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Святошинському районі м. Києва від
25.08.2011 р. № та № ; скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Святошинському районі м. Києва від
25.08.2011 р. № в частині суми 109 650
грн.; вирішено питання про судові
витрати.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.08.2012 р.
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19.04.2012 р. скасовано
в частині щодо скасування податкового
повідомлення-рішення від 25.08.2011 р. №
в частині суми 109 650 грн. та
прийнято в цій частині нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог щодо
скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Святошинському районі м. Києва від
25.08.2011 р. № - відмовлено; в іншій
частині постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19.04.2012 р. залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій, з
посиланням на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19.04.2012 р. та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 09.08.2012 р. в частині задоволення
позовних вимог і прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим
рішенням суду апеляційної інстанції,
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, з посиланням на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.08.2012 р. в
частині скасування постанови суду
першої інстанції та залишити в силі
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19.04.2012 р.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційних скарг, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в період з 26.07.2011 р. по
08.08.2011 р., на підставі пункту 77.1 статті 77
Податкового кодексу України, згідно
направлень на перевірку від 26.07.2011 р. №
2489/17-40П, № 2487/17-40П, № 2486/17-40П, № 2488/17-40П, №
2490/17-40П та плану-графіку проведення
виїзних перевірок суб'єктів
господарювання на липень 2011 року,
посадовою особою ДПІ у Святошинському
районі м. Києва була проведена
документальна планова виїзна
перевірка ФО-П ОСОБА_5 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р., за
результатами якої складено акт від
15.08.2011 р. № 1448/17-40/НОМЕР_4 та зроблено
висновок про порушення позивачем
вимог: - статті 13 розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р.
№ 13-92 «Про прибутковий податок з
громадян», підпункту «а» пункту 19.1
статті 19 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» внаслідок
неналежного ведення обліку доходів та
витрат на загальну суму 3 315,10 грн.; -
заниження податкових зобов'язань по
податку з доходів фізичних осіб за 2008,
2009, 2010 роки на загальну суму 497,57 грн.; -
підпунктів 2.2, 2.6 пункту 2 Постанови
Правління Національного банку України
від 15.12.2004 р. № 637, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 13.01.2005 р.
за № 40/10320 «Про затвердження Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні» в
результаті не оприбуткування
готівкових коштів в розмірі 3 315,10 грн.; -
пункту 10 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» внаслідок незабезпечення
зберігання контрольних стрічок у
кількості 783 штуки, у тому числі за 2008
рік - 261 шт., за 2009 рік - 261 шт., за 2010 рік - 261
шт.; - пункту 10 розділу ІІІ «Порядку
заповнення і подання звіту про суму
нарахованого збору на розвиток
виноградарства, садівництва та
хмелярства» затвердженого наказом ДПА
України від 28.03.2002 р. № 133, а саме звіти
про суми нарахованого збору на
розвиток виноградарства, садівництва
та хмелярства за 2008-2010 роки подавались
до ДПІ у Святошинському районі м. Києва
без відповідного округлення за
загальновстановленими правилами.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем 25.08.2011 р. винесено
податкові повідомлення-рішення: №
, яким до позивача застосовано
суму штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 16 575,50 грн.; № , яким до
позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 133 110 грн.;
№ , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб (від
підприємницької діяльності) у розмірі
497,57 грн.

Суди попередніх інстанцій,
задовольняючи позовні вимоги про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 25.08.2011 р. №
та № , з чим погоджується суд
касаційної інстанції, виходили з
наступного.

Як вбачається з акту перевірки
податковим органом встановлено
неналежне ведення позивачем обліку
доходів та витрат на загальну суму 3 315,10
грн., а саме: заниження валового доходу
за 2010 рік на загальну суму 1 604,40 грн., в
тому числі: за січень 2010 року на 135 грн.,
за березень 2010 року на 243 грн., за
квітень 2010 року на 171 грн., за травень 2010
року на 264 грн., за червень 2010 року на 303,60
грн., за серпень 2010 року на 187 грн., за
вересень 2010 року на 165,60 грн., за жовтень
2010 року на 135,20 грн.; заниження валового
доходу за 2009 року на загальну суму 1 560,50
грн., в тому числі: за червень 2009 року на
609 грн., за липень 2009 року на 162 грн., за
серпень 2009 року на 303,60 грн., за вересень
2009 року на 117 грн., за жовтень 2009 року на
99 грн., за листопад 2009 року на 108 грн., за
грудень 2009 року на 161,90 грн.; заниження
валового доходу за 2008 року на загальну
суму 150,20 грн., в тому числі: за травень
2008 року на 72 грн., за червень 2008 року на
78,20 грн.

Зазначена неоприбуткована сума у
розмірі 3 315,10 грн. виникла при
порівнянні книг-1 обліку доходів та
витрат із звітами про суми
нарахованого збору на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства.

На вказану суму, за твердженням
перевіряючого, позивачем не
задекларовано на неоприбутковано
готівку у 2008-2010 роках, при цьому,
відповідачем документально не
підтверджено, на підставі чого він
дійшов такого висновку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в період з 01.01.2008 р. по
31.12.2010 р. ФО-П ОСОБА_5 здійснювала
роздрібну торгівлю продовольчими
товарами, пивом та тютюновими виробами
на загальній системі оподаткування за
готівкові кошти з використанням
реєстраторів розрахункових операцій
за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до підпункту 2.2, абзацу 3
підпункту 2.6 пункту 2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України 15.12.2004 р. №
637 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.01.2005 р. за № 40/10320
підприємства (підприємці) здійснюють
розрахунки готівкою між собою і з
фізичними особами (громадянами
України, іноземцями, особами без
громадянства, які не здійснюють
підприємницької діяльності) через касу
як за рахунок готівкової виручки, так і
за рахунок коштів, одержаних із банків.
Зазначені розрахунки проводяться
також шляхом переказу готівки для
сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють
облік операцій з готівкою у
відповідних книгах обліку.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Згідно частин першої та другої статті 13
розділу IV Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» оподатковуваним доходом
вважається сукупний чистий доход,
тобто різниця між валовим доходом
(виручки у грошовій та натуральній
формі) i документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу. Якщо ці витрати не
можуть бути підтверджені
документально, то вони враховуються
податковими органами при проведенні
остаточних розрахунків за нормами,
визначеними Головною державною
податковою інспекцією України за
погодженням з Міністерством економіки
України та Державним комітетом України
по сприянню малим підприємствам та
підприємництву.

До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать витрати, які включаються до
складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації
згідно з Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до пункту 19.1 статті 19 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» платники податку
зобов'язані, зокрема, вести облік
доходів і витрат у обсягах, достатніх
для визначення суми загального річного
оподатковуваного доходу, у разі коли
такий платник податку зобов'язаний цим
Законом подавати декларацію або має
право на таке подання з метою
повернення надміру сплачених податків,
у тому числі при застосуванні права на
податковий кредит. Форми такого обліку
та порядок його ведення визначаються
центральним податковим органом за
узгодженням з комітетом Верховної Ради
України, відповідальним за проведення
податкової політики.

В матеріалах справи наявні копії
фіскальні чеки, що підтверджують
вказані позивачем суми.

З огляду на вище викладене, колегія
суддів касаційної інстанції
погоджується з позицією судів
попередніх інстанцій щодо
необґрунтованості висновків
податкового органу про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, які слугували підставою
для нарахування позивачу податкових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб та за порушення порядку
оприбуткування готівки.

Щодо вимог позивача про скасування
податкового повідомлення-рішення ДПІ у
Святошинському районі м. Києва від
25.08.2011 р. № , суд касаційної
інстанції зазначає наступне.

Як слідує з акту перевірки фактичними
підставами для винесення спірного
податкового повідомлення-рішення від
25.08.2011 р. № слугували висновки
перевіряючого про порушення позивачем
пункту 10 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення про задоволення позовних вимог
щодо скасування податкового
повідомлення-рішення від 25.08.2011 р. №
в частині суми 109 650 грн.,
посилаючись на положення статті 250
Господарського кодексу України,
виходив з того, що оскільки акт
перевірки датовано 15.08.2011 р., то
адміністративно-господарські санкції
повинні бути застосовані відповідачем
до позивача за період з 16.08.2010 р. по
31.12.2010 р.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції у вказаній вище частині і
відмовляючи у задоволенні позову про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 25.08.2011 р. №
, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що зазначене податкове
повідомлення-рішення пред'явлено в
межах строку, передбаченого підпунктом
15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», а тому
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення обґрунтовано та
не підлягає скасуванню.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не може
погодитись з такими висновками судів,
вважаючи їх передчасними та такими, що
винесені з неповним з'ясуванням всіх
обставин справи, виходячи з наступного.

Відповідно до статі 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі статтею 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним
вимогам, в частині розгляду позовних
вимог щодо скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Святошинському районі м. Києва від
25.08.2011 р. № , не відповідають.

Відповідно до пункту 10 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
контрольні стрічки і забезпечувати їх
зберігання протягом трьох років.

Пунктом 5 статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, що у разі
встановлення факту незабезпечення
зберігання контрольної стрічки
протягом зазначеного терміну за
рішенням відповідних органів ДПС
застосовується фінансова санкція у
розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян за кожну незбережену
контрольну стрічку.

Таким чином незабезпечення зберігання
контрольної стрічки протягом терміну
зазначеного пунктом 10 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» є триваючим
порушенням, і закінчується за сплином
трьох років з календарної дати
роздрукування відповідної контрольної
стрічки.

При вирішенні спору судами попередніх
інстанцій зазначені обставини не були
враховані та невірно зроблено
посилання на положення підпункту 15.1.1
пункту 15.1 статті 15 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» та
застосовування строків передбачених
статтею 250 Господарського кодексу
України.

Таким чином в даному випадку
необхідно дослідити обставини, що
підтверджують або спростовують
закінчення трирічного строку
зберігання кожної конкретної
контрольної стрічки за період, що
перевірявся.

Касаційна ж інстанція згідно частини
другої статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
не може досліджувати докази,
встановлювати або визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій в частині розгляду позовних
вимог щодо скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Святошинському районі м. Києва від
25.08.2011 р. № та направлення справи
в цій частині на новий судовий розгляд
до суду першої інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційні скарги Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва Державної податкової служби та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5
задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.08.2012 р. в
частині залишення без змін постанови
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 19.04.2012 р. у справі №
2а-18259/11/2670 щодо задоволення позовних
вимог про скасування податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва Державної податкової
служби від 25.08.2011 р. № та № -
залишити без змін.

Скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19.04.2012 р. в частині задоволення позовних
вимог щодо скасування податкового
повідомлення-рішення від 25.08.2011 р. №
в частині суми 109 650 грн. і
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.08.2012 р. в
частині відмови в задоволені позовних
вимог про скасування податкового
повідомлення-рішення від 25.08.2011 р. №
, справу в цій частині позовних
вимог направити на новий розгляд до
Окружного адміністративного суду
міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки, що встановлені статтями 236-238
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис) І.В.
Приходько Судді: (підпис) І.О.
Бухтіярова (підпис) О.В. Муравйов