Справа № 452/3802/13а,6а/452/32/2013
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
Справа № 1215/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Довгої О.І

суддів
Запотічного І.І.,

Ліщинського А.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Самборі та Самбірському
районі Львівської області на ухвалу
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 02.12.2013 року про
зміну способу виконання рішення, за
поданням Самбірського міськрайонного
управління юстиції по справі №452/3802/13-а
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в м.Самборі та
Самбірському районі Львівської
області про нарахування та виплату
соціальних виплат, -

В С Т А Н О В
И В:

28.11.2013 року Відділ Державної
виконавчої служби Самбірського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області звернувся до суду
першої інстанції із заявою про зміну
способу виконання рішення шляхом
"стягнення з управління Пенсійного
фонду України в м.Самборі та
Самбірському районі Львівської
області на користь ОСОБА_2
нарахованого, але не виплаченого
підвищення до пенсії як дитині війни в
твердій грошовій сумі".

Заяву обґрунтовано тим, що заявником
отримано листа від управління
Пенсійного фонду України в м.Самборі та
Самбірському районі Львівської
області із повідомленням про
нарахування підвищення до пенсії, як
дитині війни, однак вказано, що виплата
коштів з Державного бюджету України
для проведення виплат за судовими
рішення (Прикінцеві положення п.4
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік») не передбачено.
Таким чином, у боржника відсутні кошти
для виконання рішення зобов'язального
характеру щодо виплати підвищення до
пенсії, як дитині війни, стягувачу,
згідно виконавчого документу.

Ухвалою Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 02.12.2013 року
заяву задоволено.

Не погодившись із ухвалою суду першої
інстанції, управління Пенсійного фонду
України в м.Самборі та Самбірському
районі Львівської області подало
апеляційну скаргу, вважає, що своєю
ухвалою суд першої інстанції змінив не
спосіб виконання цього рішення, а його
суть.

З врахуванням наведеного, просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та прийняти нову, якою у задоволення
заяви відмовити.

Апелянт в судове засідання не з'явився,
повноважного представника не
забезпечив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

Позивачі у судове засідання не
з'явилися, повноважних представників
не забезпечили, проте через канцелярію
суду подали клопотання про розгляд
справи за їх відсутності.

Відділ Державної виконавчої служби
Самбірського міськрайонного
управління юстиції Львівської області
повноважного представника не
забезпечив, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження відповідно до норм статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід
скасувати.

Даючи правову оцінку покликанням
апелянта на невідповідність висновків
суду першої інстанції обставинам
справи та помилкове застосування норм
процесуального права, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні у відділі ДВС
Самбірського міськрайонного
управління юстиції у Львівській
області перебував виконавчий документ
№ 2а-121/2010 від 05.04.2013 (ВП №3765631), виданий
Самбірським міськрайонним судом
Львівської області про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України у
м.Самборі та Самбірському районі
Львівської області провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни ОСОБА_2 за період
із 25 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року
та з 01 січня 2009 року по квітень 2009 року у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" з
врахуванням частини 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та із
врахуванням виплачених йому/їй сум за
цей період.

Заявником 03.09.2013 року отримано листа
№667/06-23 від 30.08.2013 року від управління
Пенсійного фонду України в м.Самборі та
Самбірському районі Львівської
області із повідомленням про
нарахування підвищення до пенсії як
дитині війни.

Згідно листа управління Пенсійного
фонду України у м.Самборі та
Самбірському районі Львівської
області за № 7726/03-43 від 04.10.2013 р.
ОСОБА_2 нараховано доплату до пенсії
„надбавка дітям війни" згідно
виконавчого листа №2а-121/2010 від 05.04.2013
року. Розмір доплати згідно рішення
суду становить 1104,32 грн. Разом з тим, ці
кошти стягувачу не виплачені, оскільки
згідно п.4 Прикінцевих положень Закону
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік», у 2013 році норми і положення
статтей 5 і 6 «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік. Підвищення до
пенсії дітям війни виплачуються
територіальними управліннями
Пенсійного фонду України за рахунок
Державного бюджету (ст.7 Закону-2195).
Однак в кошторисі - бюджетному
асигнуванні Пенсійному фонду України
на виплату згаданого підвищення до
пенсії у розмірі, визначеному на 2013 рік
коштів не передбачено.

За вказаних обставин суд першої
інстанції прийшов до висновку про
підставність задоволення заяви про
зміну способу виконання рішення.

Разом з тим, колегія суддів вважає
висновки суд першої інстанції
необгрунтованими, з врахуванням
наступних обставин.

Аналіз норм дають підстави зробити
висновок про те, що зобов'язання,
покладені на відповідача цим судом, є
позовними вимогами як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача,
які суд задовольнив.

За таких обставин Самбірське
міськрайонне управління юстиції у
Львівській області просить змінити не
спосіб виконання постанови суду, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу, та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Частиною першою статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

З аналізу вказаної норми, суд приходить
до висновку, що для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи встановлено, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Таким чином, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Зазначене вище, відповідає практиці
Вищого адміністративного суду України,
зокрема викладеній в ухвалі Вищого
адміністративного суду України
№К/800/598/14 від 12.02.2014 року.

Відповідно до п.6 ст.199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду і постановити
нову ухвалу.

Згідно п.4. ст..202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору або питання по суті.

Керуючись ст.165,197, 199, 202,205, 254 КАС України
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Самборі та
Самбірському районі Львівської
області задовольнити, ухвалу
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 02.12.2013 року
№452/3802/13-а скасувати та прийняти нову,
якою у задоволенні заяви Самбірського
міськрайонного управління юстиції у
Львівській області про зміну способу
виконання рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду вищої інстанції протягом двадцяти
днів після набрання ухвалою законної
сили.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Суддя
Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.