Справа № 815/4382/14
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4382/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року Одеський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого
судді - Завальнюк І.В.,

за участю секретаря - Чернобай
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за
адміністративним позовом Одеського
міського центру зайнятості до ОСОБА_1
про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
з виплаченої їй допомоги по безробіттю
в сумі 6520,43 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що на підставі звернення
ОСОБА_1 до центру зайнятості їй було
надано статус безробітної відповідно
до п.3 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» (далі - Закон) та укладено
договір на професійне навчання. В
подальшому центром зайнятості
виявлено, що в період перебування на
обліку в центрі та отримання
матеріального забезпечення відповідач
була працевлаштована до ДП
«Навчально-курсовий комбінат
«Одесбуд», про що не повідомила центр
зайнятості, чим порушила ч.2 ст.36 Закону.
У зв'язку із умисним невиконанням
відповідачем обов'язку щодо
повідомлення центру зайнятості про
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати відповідачу
забезпечення та надання соціальних
послуг, сума виплаченого забезпечення
підлягає стягненню з відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги із викладених
вище підстав підтримав у повному
обсязі та просив задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнала частково, в
задоволенні позову просила відмовити,
зважаючи на невеликий розмір прибутку,
який вона отримала.

Вислухавши пояснення учасників
процесу та дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку про
обґрунтованість адміністративного
позову та наявність підстав для його
задоволення.

Судом встановлено, що 17.01.2013 року ОСОБА_1
звернулася до Одеського міського
центру зайнятості із заявою,
відповідно до якої просила надати їй
статус безробітної з виплатою допомоги
по безробіттю згідно з Законами
України «Про зайнятість населення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття». У заяві ОСОБА_1 зазначила,
що вона не зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, інших
передбачених законом доходів не має.

Відповідно до заяви від 27.05.2013 року між
ОСОБА_1 та центром зайнятості було
укладено договір на професійне
навчання від 28.05.2013 року № 232/13 за
професію - інша діяльність у сфері
охорони здоров'я, охорона праці.

Відповідно до наказу від 24.01.2013 року №
НТ13024 відповідачу була призначена
допомога по безробіттю, та за період
26.03.2013 року по 12.08.2013 року останній
виплачено коштів в сумі 6438,68 гривень;
вартість навчання по договору № 186/13
від 21.05.2013 року згідно довідки від 13.04.2014
року № 18/01-25 склала 82,05 гривень (5
навчальних днів х 16,41 грн. (сума за 1
навчання по кошторису)).

У відповідності до Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13 лютого 2009 року N 60/62,
постановою правління Пенсійного фонду
України від 13 лютого 2009 року N 7-1,
центром зайнятості встановлено факт
працевлаштування ОСОБА_1, зокрема:
перебування відповідача у трудових
відносинах із ДП «Навчально-курсовий
комбінат «Одесбуд».

На підставі викладеного та згідно з
п.6.14 Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого Наказом Мінпраці та
соціальної політики України від 20.11.2000
року № 307 (далі - Порядок № 307), центром
зайнятості виданий наказ від 07.04.2014
року № НТ140407 про повернення ОСОБА_1
витрат на професійне навчання в сумі
82,05 грн. та допомоги по безробіттю в
сумі 6438,68 грн., а всього 6520,48 грн.

Листом від 11.06.2014 року № 2197/19/06 центр
зайнятості направив ОСОБА_1 претензію
про необхідність повернення
виплаченої їй допомозі по безробіттю
та витрат на професійне навчання, яка у
добровільному порядку відповідачем не
виконана, що й зумовило позивача
звернутись до суду із даним
адміністративним позовом.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність наданих сторонами
доказів, а також достатність та
взаємний зв'язок у їх сукупності, суд
вважає позовні вимоги підлягаючими
задоволенню у зв'язку з наступним.

Одним з основних принципів, на підставі
якого здійснюється страхування на
випадок безробіття є законодавче
визначення умов і порядку здійснення
страхування на випадок безробіття (ст.2
Закону). Серед інших, допомога по
безробіттю, у тому числі одноразова її
виплата для організації безробітним
підприємницької діяльності, є видом
матеріального забезпечення на випадок
безробіття.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Таким чином, в порушення приписів
вищезазначеної норми відповідач
протягом навчання по договору
Одеського обласного центру зайнятості
та виплати їй допомоги по безробіттю не
повідомила про те, що з 26.03.2013 р. по
29.05.2013 р. (а.с.10), з 02.04.2013 р. по 14.05.2013 р.
(а.с.11), з 17.06.2013 р. по 18.09.2013 р. (а.с.12) була
працевлаштована.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття - це система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття з незалежних від
застрахованих осіб обставин та надання
соціальних послуг за рахунок коштів
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття.

Згідно з пп.8 п.1 ст. Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі
працевлаштування безробітного.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно з п.6 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13 лютого 2009
року № 60/62, Постановою правління
Пенсійного фонду України від 13 лютого
2009 року №7-1, у разі встановлення
центром зайнятості відповідно до цього
Порядку належності безробітної особи
до категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Суд дійшов висновку, що вищезазначена
обставина вплинула на умови виплати
ОСОБА_1 матеріального забезпечення на
випадок безробіття. Так, згідно заяви
відповідача вона повідомила центр
зайнятості про відсутність у неї
передбачених законом доходів. При
цьому суд враховує, що в періоді
отримання допомоги по безробіттю
відповідач була обізнана про свій
обов'язок повідомити центр зайнятості
про виникнення обставин, що впливають
на умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. Суд також враховує, що розмір
отриманої винагороди не впливає на
зміст порушення законодавства, у
зв'язку із чим відповідні заперечення
відповідача до уваги не приймаються.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Одеського міського центру зайнятості
обґрунтовані, документально
підтверджені, відповідають чинному
законодавству, у зв'язку із чим
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Одеського
міського центру зайнятості
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ід. номер
НОМЕР_1, 65000, АДРЕСА_1) на користь
Одеського міського центру зайнятості
(р/р 4828, МФО 828011, банк - ГУДКСУ в
Одеській області, )
заборгованість з виплаченої допомоги
по безробіттю в сумі 6438,38 гривень та
вартість професійного навчання в сумі
82,05 гривень, а всього 6520,43 гривень (шість
тисяч п'ятсот двадцять грн. 43 коп.).

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 22
вересня 2014 року.

Суддя _______________
І.В. Завальнюк