Справа № 79зп-14/804/12411/14
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 вересня 2014 р. Справа
№79зп-14/804/12411/14

Суддя Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
Конєва С.О., розглянувши клопотання про
забезпечення позову у
адміністративній справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
29.07.2014р., рішення № від 28.07.2014р. та
вимоги про сплату боргу(недоїмки)
№ від 28.07.2014р., -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2014р. Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з
позовом до Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Головного Управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області та просить скасувати відані
відповідачем:

- податкове повідомлення-рішення від
29.07.2014р. №, яким позивачу
нараховане податкове зобов'язання ПДФО
у загальній сумі 17812,29 грн., з яких за
основним платежем (збільшено податкове
зобов'язання) у розмірі 11874,86 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 5937,43 грн.;

- рішення від 28.07.2014р. № про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску у розмірі 26598,06 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 1329,90 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від
28.07.2014р. № на суму 26598,06 грн.

19.09.2014р. позивачем було подано до
канцелярії суду клопотання про
забезпечення позову у якому позивач
просить:

- зупинити дію рішення від 28.07.14р.
№ про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску в розмірі
26598,06 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 1329,90 грн.;

- зупинити дію вимоги про сплату боргу
(недоїмки) з ЄСВ від 28.07.14р. № на
суму 26598,06 грн.;

- зупинити дію вимоги від 05.09.14р. №Ф-2281-25
про сплату боргу недоїмки на суму 9930,34
грн.

Клопотання про забезпечення позову
обґрунтовано тим, що позивач має
підстави вважати, що існує очевидна
небезпека заподіяння з боку
відповідача шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі, а
також захист цих прав, свобод та
інтересів стане неможливим без вжиття
таких заходів, а для їх відновлення
необхідно буде докласти зусиль та
витрат, а також очевидними є ознаки
протиправності дій відповідача. Окрім
того, позивач посилається і на те, що у
відповідності до вимог абз.4 п.56.18 ПК
України та ч.1 ст.25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» дія
оскаржуваних ним рішень не
припиняється та позиція податкового
органу є відверто протиправною.

Розглянувши зазначене клопотання та
вивчивши надані матеріали на
підтвердження обставин, викладених на
обґрунтування клопотання про
забезпечення позову, суд не находить
підстав для його задоволення, виходячи
з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд за клопотанням позивача або з
власної ініціативи може постановити
ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі або для їх
відновлення необхідно буде докласти
значних зусиль та витрат, а також, якщо
очевидними є ознаки протиправності
рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень.

За ч.3, ч.4 ст. 117 Кодексу
адміністративного судочинства України
забезпечення позову в
адміністративних справах допускається
у двох випадках:

- шляхом зупинення дії рішення суб'єкта
владних повноважень чи його окремих
положень, що оскаржуються;

- шляхом заборони вчиняти певні
дії.

При цьому, відповідно до п.17 а.2
постанови Пленуму Вищого
адміністративного Суду України № 2 від
06.03.2008р. «Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ», в ухвалі про
забезпечення позову, суд повинен
навести мотиви, з яких він дійшов
висновку про існування очевидної
небезпеки заподіяння шкоди правам,
свободам та інтересам позивача до
ухвалення рішення в адміністративній
справі, або захист цих прав, свобод та
інтересів стане неможливим без вжиття
таких заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти зусиль та
витрат, а також вказати ознаки, які
свідчать про очевидність
протиправності рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Клопотання позивача про забезпечення
адміністративного позову не містить
посилань на конкретні обставини, що
свідчать про існування очевидної
небезпеки заподіяння шкоди правам,
свободам та інтересам позивача до
ухвалення рішення по адміністративній
справі, або, що захист цих прав, свобод
та інтересів стане неможливим без
вжиття таких заходів, або для їх
відновлення необхідно буде докласти
значних зусиль та витрат.

Також, позивачем не надано жодних
доказів на підтвердження того, що
відповідачем вчиняються будь-які дії
щодо вжиття заходів, направлених на
примусове виконання оспорюваних
рішень.

Таким чином, позивачем не доведено
наявності у даній адміністративній
справі хоча б однієї з вичерпного
переліку підстав, передбачених
Кодексом адміністративного
судочинства України та не надано
відповідних доказів на підтвердження
зазначеного для постановлення судом
ухвали про забезпечення позову.

Крім того, зупинення дії оскаржуваних
рішень та наведення в ухвалі суду про
забезпечення позову очевидних ознак
протиправності оспорюваних рішень
буде означати вирішення спору по суті
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, оскільки
зміст викладених вимог у клопотанні
про забезпечення позову
переплітається з позовними вимогами,
які заявлені позивачем у позові, що є
неприпустимим.

До того ж , слід зазначити, що у
відповідності до п.56.18 ст.56 Податкового
кодексу України при зверненні
платника податків до суду з позовом про
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Також і за приписами абз.3 п.14 ст. 25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
встановлено, що оскарження рішення
органу доходів і зборів про
застосування фінансових санкцій
зупиняє перебіг строку їх сплати до
винесення судом рішення у справі.
Строк сплати фінансових санкцій також
зупиняється до ухвалення судом рішення
у разі оскарження платником єдиного
внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо
застосування фінансових санкцій
пов'язано з виникненням або
несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Отже, з аналізу вищенаведених норм
вбачається, що оскарження рішень
суб'єкта владних повноважень зупиняє
перебіг строків їх сплати до винесення
судового рішення в силу п.56.18. ст.56 ПК
України та абз.3 п.14 ст. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» у зв'язку з чим
не потребують зупинення дії цих рішень
ще й у порядку, визначеному ст.117
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Окрім того, слід зазначити, що судом не
може бути задоволено і клопотання
позивача в частині зупинення дії
вимоги від 05.09.2014р. №Ф-2281-25 про сплату
боргу недоїмки на суму 9930,34 грн.,
оскільки у відповідності до вимог ч.3
ст. 117 Кодексу адміністративного
судочинства України судом може бути
зупинено дію лише того рішення, яке
оскаржується у судовому порядку, тоді
як вказане рішення суб'єкта владних
повноважень не є предметом спору у
даній справі, тобто не оскаржується
позивачем.

За таких обставин, у
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду відсутні
будь-які правові обгрунтовані
підстави для задоволення клопотання
позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.117,118, 165 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу
було постановлено без виклику особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали згідно ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та у строки встановлені ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя С.О.
Конєва