Справа № 555/1731/14-а
Суддя: Мельник В. Я.
Дата ухвалення: 2014-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/1731/14-а
Номер провадження 2-а/555/107/14
ПОСТАНОВА

іменем України

29 серпня 2014 року Березнівський
районний суд Рівненської області в
складі:

головуючого судді - Мельника В.
Я.

при секретарі Семенович Т. М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Березне справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління ДАІ УМВС України в
Рівненській обасті про скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вказує в заяві від 31 липня 2014
року, що 25 липня 2014 року на 310км ад
Київ-Чоп він був зупинений інспектором
ДПС роти ДПС ДАІ в Рівненській області
Ільченком Р.М., який склав відносно
нього протокол за перевищення
встановленої швидкості руху та виніс
постанову про накладення штрафу в сумі
255 гривень.

Як вказано в постанові від 25 липня 2014
року ОСОБА_1 о 18 годині 55 хвилин керував
автомобілем SEAT INCA, державний номерний
знак НОМЕР_1, на 310км ад Київ-Чоп,
рухаючись зі швидкістю 84 км/год, при
обмеженні швидкості 60 кмгод. Швидкість
вимірювалася приладом «Візир» № 0812518.

Постанову вважає незаконною з тих
підстав, що інспектором порушено
вимоги процесуальних норм при
притягненні його до адміністративної
відповідальності, не дотримано порядку
фіксації порушень ПДР, яка
здійснювалася при допомозі приладу
"Візир", що використовувався не в
стаціонарному режимі, а це не дає
достовірного результату вимірювання
швидкості руху та можливості
ідентифікувати, якому саме автомобілю
цей показник швидкості належить, тому
одні лише показання приладу не можуть
бути доказом того, що ним допущено її
перевищення.

Вказує в позовній заяві, що прилад
"Візир" має використовуватися як
стаціонарний або патрульний прилад,
але ніяк не як автоматичний. В даному
випадку він знаходився у співробітника
ДАІ і керувався ним безпосередньо, а
тому зафіксована ним швидкість не є
достовірною, не зазначено розміри
похибок, можливих при такому
вимірюванні.

Відсутнє посилання на своєчасне
проведення повірки приладу та його
державної метрологічної атестації.

До фіксації правопорушення не було
залучено свідків правопорушення.

Все ним зазначене доводить про
порушення інспектором вимог ст. ст.
245,251,280 КУпАП при фіксації
правопорушення, а отже свідчить про
протиправність його дій.

Просить скасувати постанову.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, надіслав до суду заяву, в якій
просить справу розглядати без його
участі, заявлені вимоги підтримує у
повному обсязі, просить позов
задовольнити.

Представник відповідача, УДАІ УМВС
України в Рівненській області, в судове
засідання не прибув, про день і час
розгляду справи був оповіщений у
встановленому законом порядку.
Надіслав до суду заперечення на
адміністративний позов ОСОБА_1, в якому
вказав, що вважає позовні вимоги ОСОБА_1
необґрунтованими. Надав суду копію
свідоцтва про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки, а саме
вимірювача швидкості радіолокаційного
відеозаписуючого «Візир» № 0812518 та
фото з місця правопорушення.

З постанови серії АБ2 № 007815 від 25 липня
2014 року відомо, що позивача ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у
виді штрафу в розмірі 255 (двісті
п'ятдесят п'ять) гривень за перевищення
на 24 кілометри на годину швидкості руху
на 310км ад Київ-Чоп, що мало місце о 18
годині 55 хвилин. Швидкість
вимірювалася приладом "Візир" № 0812518.
Автомобіль під керуванням ОСОБА_1
згідно постанови рухався зі швидкістю
84 кілометрів на годину.

В постанові не зазначено в якому режимі
використовувався прилад для фіксації
швидкості руху автомобіля під
керуванням ОСОБА_1

Встановлений в судовому засіданні
термін придатності вимірювача
швидкості радіолокаційного
відозаписуючого "Візир" № 0812518 для
застосування до 8 листопада 2014 року не
спростовує покликання позивача на
невідповідність його вимогам ст. 251
КУпАП як належного доказу вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення - у нього відсутні
функції фото- і кінозйомки, відеозапису
чи засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідачем не доведено, що прилад
"Візир", № 08124518 при фіксуванні
швидкості руху автомобіля SEAT INCA,
державний номерний знак НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_1 25 липня 2014 року о 18
годині 55 хвилин, відповідав вказаним
вимогам.

Як наслідок, додані до заперечення фото
не містять прив'язки до конкретного
місця вчинення правопорушення,
зазначеного в протоколі.

Тоді як частиною другою ст. 71 КАС
України встановлено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

За наведених обставин вважати вказані
в постанові показання швидкості руху
автомобіля під керуванням ОСОБА_1
достовірними і без похибок, а саму
постанову правомірною, не можна.

Адже у відповідності зі ст. 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні,
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Інспектор Ільченко Р.М. встановив
винуватість ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП без
наведення додстатніх доказів та в
порядку, що не відповідає вимогам ст. 251
КУпАП.

Виходячи із встановлених обставин,
вважаючи недоведеним факт вчинення
ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого
ч.1 ст. 122 КУпАП - перевищення
встановленої швидкості руху, суд
вважає, що винесена постанова є
протиправною, не доводить вини
позивача у вчиненні правопорушення, і
підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 7-12,158-163 КАС України та
на підставі ч.1 ст. 122, п. 1 ст. 247 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії АБ2 № 007815 від 25 липня 2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення у виді
штрафу в розмірі 255 гривень визнати
протиправною і скасувати.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: Мельник В. Я.