Справа № 826/5615/14
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/5615/14
Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Старової Н.Е., Мєзєнцева
Є.І.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26 червня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області про визнання
протиправними та скасування наказу від
31.03.2014 року № 575 в частині п. 1 та наказу
№ 276 від 24.04.2014 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області про визнання протиправним п. 1
наказу начальника ГУ МВС України в
Київській області за № 575 від 31.03.2014
року відносно ОСОБА_2 та скасування п. 1
даного наказу; визнання протиправним
наказу начальника ГУ № 276 від 24.04.2014
року по особовому складу в частині
стосовно ОСОБА_2 та відмінити його
відносно ОСОБА_2 в частині, що його
стосується.

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 26 червня 2014
року адміністративний позов
задовольнив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26 червня 2014 року та
постановити нову про відмову в
задоволенні адміністративного позову.
На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
не підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі наказу Головного управління
від 09.01.2014 року № 15 «Про проведення
контрольної перевірки службової
діяльності відділу ветеринарної
міліції з проведення карантинних
ветеринарних заходів ГУМВС України в
Київській області» в період з 17 по 21
січня 2014 року робочою групою Головного
управління проведено контрольну
перевірку стану службової діяльності
відділу ветеринарної міліції з
проведення карантинних ветеринарних
заходів ГУ МВС України в Київській
області.

12.02.2014 року на ім'я т.в.о. начальника
Головного управління за результатами
перевірки складено узагальнену
доповідну записку за підписом
керівника робочої групи. Т.в.о.
начальника Головного управління
доручив начальникові ВВМ Піщанському
О.В. за фактами порушень службової
дисципліни, виявлених інспектуванням,
провести службове розслідування.

З урахуванням вищевикладеного, 24.02.2014
року Головним управлінням видано наказ
про призначення службового
розслідування № 357.

Як вбачається з пункту 1 зазначеного
наказу службове розслідування
призначено за фактами допущених
старшим інспектором з особливих
доручень капітаном міліції ОСОБА_4,
старшим інспектором капітаном міліції
ОСОБА_5, старшим інспектором капітаном
міліції ОСОБА_6 та інспектором майором
міліції ОСОБА_2 відділу ветеринарної
міліції ГУМВС України в Київській
області порушень, виявлених
контрольною перевіркою службової
діяльності підрозділу.

За результатами проведеного
службового розслідування встановлено
наступне.

1. Відповідно до посадових інструкцій
ВВМ ГУ відповідальним за діловодство
та роботу зі зверненнями громадян
призначений інспектор ВВМ майор
міліції ОСОБА_2

Журнал реєстрації звернень громадян,
що надійшов поштою (інв. № 20 від 02.01.2013
року), прошитий, пронумерований та
скріплений мокрою печаткою, але
ведеться з порушенням вимог Положення
про порядок роботи зі зверненнями
громадян і організації їх особистого
прийому в системі Міністерства
внутрішніх справ України,
затвердженого наказом МВС України від
10.10.2004 року № 1177 (далі - Положення).

Так, до журналу не вноситься текст
резолюції керівника та інформація про
виконавця, не зазначається відомості
про короткий зміст документа і
наслідки виконання його заходів,
відсутні підписи виконавців про
отримання матеріалів.

Журнал обліку вхідних документів (інв.
№ 7 від 02.01.2013 року) прошитий,
пронумерований та скріплений мокрою
печаткою, але ведеться неохайно, з
порушенням установлених правил.

В якості прикладу відповідачем
зазначено, що під час ведення журналу
не зазначається інформація про те,
звідки надійшов документ та за яким
вихідним номером, не вноситься його
короткий зміст і кількість аркушів. Про
походження та зміст документів за вх.
№№ 37, 38, 54, 55, 63, 64 взагалі відсутня
будь-яка інформація.

Аналогічні порушення виявлені
перевіркою ведення журналу обліку
вихідних документів (інв. № 6 від 02.01.2013
року).

2. Працівниками підрозділу уподовж 2013
року, відповідно до інформації ППС ОВС
області, складено 690 (торік - 627)
протоколів про адміністративне
правопорушення, усі за ст. 107 КУпАП
«Порушення правил щодо карантину
тварин та інших ветеринарно-санітарних
вимог».

Згідно даних ППС ОВС області,
інформація про усі протоколи про
адміністративні правопорушення
складені працівниками відділу, на
централізований облік підсистеми
«Апра» поставлено із порушенням
добового терміну, що є порушенням вимог
п. 2.3 Інструкції з обліку
адміністративних правопорушень,
затвердженої наказом МВС України від
07.11.2012 № 1017. Перевіркою забезпечення
додержання вимог ст. 299 КУпАП
«Звернення постанови до виконання» ст.
308 КУпАП «Примусове виконання
постанови про стягнення штрафу» щодо
виконання постанов про накладення
адміністративних стягнень, виявлено
численні порушення.

Загалом з вини відповідального за стан
адміністративно-штрафної практики у
відділі ветеринарної міліції області
ОСОБА_4, та осіб, які винесли такі
постанови про накладення
адміністративного стягнення, а саме:
ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не забезпечено
правильне та своєчасне їх виконання,
чим порушені вимоги п.5.6 Інструкції.
Відповідно - до Державного бюджету
України не надійшло 10 тис. 948 грн.
Зазначене призвело до невиконання
положень ст.ст. 29, 50, 64 Бюджетного
Кодексу України.

У ході інспектування ВВМ ГУ було
здійснено письмове тестування
працівників з визначення рівня знань
відомчих нормативних документів, які
регламентують діяльність органів
внутрішніх справ, Кримінального
процесуального кодексу України,
функціональної, тактико-спеціальної,
загально-профільної, вогневої та
фізичної підготовки, а також
перевірено дотримання вимог
внутрішнього розпорядку,
затвердженого дорученням ГУ МВС
України в Київській області від 17.07.2013
року № 1480.

Загальним недоліком є поверхове
конспектування лекцій, пропущені теми
самостійно працівниками не
опрацьовуються. Впродовж навчального
року керівником групи не контролюється
якість і повнота записів тем, які
вивчаються, а також рівень засвоєння
працівниками викладеного навчального
матеріалу. Основною формою проведення
занять є лекційна.

Під час перевірки встановлено, що з
початку навчального року працівники
відділу прибули лише на одне заняття з
практичних стрільб з пістолета системи
«Макарова», що порушує вимоги наказу
МВС України № 318-2012.

За штатом у ВВМ ГУ 6 посад, по списку - 5
працівників. До складання заліків було
залучено 4 працівники, що становить 80 %.

Під час інспектування було здійснено
письмове опитування працівників зі
знання відомчих нормативних
документів, що регламентують
діяльність органів внутрішніх справ,
функціональної підготовки,
тактико-спеціальної підготовки,
матеріальної частини вогнепальної
зброї, правових підстав її
застосування, заходів безпеки при
поводженні з нею та
загально-профільної підготовки
(технічної, медичної, безпеки
життєдіяльності).

Так, незадовільні знання нормативної
бази, що регламентує діяльність ОВС
України, показали 4 працівники (100 %),
неспроможність правомірно діяти з
дотриманням мір особистої безпеки в
різних ситуаціях, які можуть виникнути
під час несення служби показали 2
працівники (50 %). Незадовільні знання
матеріальної частини табельної
вогнепальної зброї показали 4
працівники (100 %), правових підстав її
застосування - 3 (75%) і заходів безпеки
при поводженні зі зброєю - 1 (25 %).

За результатами перевірки загальна
оцінка зі службової підготовки
особового складу ВВМ ГУ
«незадовільно».

3. Вивченням стану дисципліни і
законності у відділі, встановлено, що
за 2013 рік в колективі існують факти
невиконання та відкритого ігнорування
підлеглими вказівок начальника
відділу.

4. 20.01.2014 під час перевірки старший
інспектор з особливих доручень ВВМ
ОСОБА_4, старший інспектор ОСОБА_2 та
старший інспектор ОСОБА_5 допустили
відсутність на робочому місці з 14.00 до
14.40 год. без поважних причин, чим
проігнорували вимоги доручення ГУ МВС
України в Київській області від 17.07.2013
року № 1480. (Складено акт про
відсутність працівників на робочому
місці).

Як свідчать матеріали службового
розслідування, і викладена у
доповідній записці інформація
позивачем, в процесі службової
діяльності по виконанню покладених на
них обов'язків, порушено вимоги ст.ст. 1,
2, ч. 7 ст. 3, ч. 3, 5 ст. 4 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України».

Висновок службового розслідування
було затверджено в.о. начальником
Головного управління 31.03.2014 року,
згідно якого було прийнято рішення про
звільнення з посади інспектора відділу
ветеринарної міліції ГУ МВС України в
Київській області майора міліції
ОСОБА_2

Даний висновок реалізовано шляхом
видання дисциплінарного наказу
Головного управління «Про притягнення
до дисциплінарної відповідальності
працівників Головного управління» від
31.03.2014 року № 575.

На підставі наказу Головного
управління від 31.03.2014 року № 575 видано
наказ по особовому складу від 24.04.2014
року № 276 о/с, яким майора міліції
ОСОБА_2 призначено дільничним
інспектором міліції Чабанівського
відділення міліції
Києво-Святошинського районного
відділу, звільнивши його з посади
інспектора відділу ветеринарної
медицини.

Як зазначає відповідач, 25 та 28 квітня 2014
року, начальником Ветміліції
Піщанським О.В. в присутності двох
свідків запропоновано ОСОБА_2
ознайомитися під підпис з наказом
Головного управління від 24.04.2014 року №
276 о/с та отримати з нього витяг, однак
позивач відмовився його отримувати,
про що складено акти від 25 та 28 квітня
поточного року.

28.04.2014 року витяг з наказу Головного
управління від 24.04.2014 року № 276 о/с було
направлено позивачу поштою, що
підтверджується відповідними
квитанціями відділення поштового
зв'язку «Укрпошта».

Натомість, як вбачається з матеріалів
справи, згідно особистого підпису
позивача на зворотному аркуші
останньої сторінки оскаржуваного
наказу вбачається, що позивач
ознайомився з наказом та отримав його
копію 01.04.2014 року.

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на наступне.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року N
3723-XII (надалі - Закон N 3723-XII)
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки визначено Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 23 Положення, особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну, адміністративну,
матеріальну та кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством.

Відповідно до статті 8 Дисциплінарного
статуту ОВС, начальник несе
персональну відповідальність за стан
службової дисципліни і повинен
постійно його контролювати. Начальник
зобов'язаний бути прикладом у
дотриманні законності, службової
дисципліни, бездоганному виконанні
вимог Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів,
наказів, норм моралі, професійної та
службової етики, розвивати і
підтримувати в підлеглих свідоме
ставлення до виконання службових
обов'язків, честь і гідність,
заохочувати розумну ініціативу,
самостійність, старанність у службі,
уміло застосовувати заходи
дисциплінарного впливу.

Начальник зобов'язаний попередити про
неприпустимість порушення службової
дисципліни, а в разі вчинення підлеглим
таких діянь за необхідності накласти
на винного дисциплінарне стягнення або
порушити клопотання про накладення
стягнення старшим прямим начальником.

Стаття 13 Дисциплінарним статутом ОВС
встановлені права начальників щодо
накладання дисциплінарних стягнень.

Так, Міністрові внутрішніх справ
України належить право накладати
дисциплінарні стягнення, передбачені
цим Статутом, на всіх осіб рядового і
начальницького складу.

Інші начальники накладають
дисциплінарні стягнення в межах прав,
наданих їм міністром внутрішніх справ
України.

Правом накладання дисциплінарних
стягнень користуються тільки прямі
начальники.

Такі дисциплінарні стягнення, як
звільнення з органів внутрішніх справ,
звільнення з посади, пониження в
спеціальному званні на один ступінь,
накладаються начальниками, яким надано
право прийняття на службу до органів
внутрішніх справ, призначення на
посаду, присвоєння спеціального
звання.

Порядок накладання дисциплінарних
стягнень передбачений статтею 14
Дисциплінарного статуту ОВС,
відповідно до якої, з метою з'ясування
всіх обставин дисциплінарного
проступку, учиненого особою рядового
або начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

Так, наказом Міністерства внутрішніх
справ України від 12.03.2013 року № 230
затверджено Інструкцію про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України (далі
- Інструкція № 230).

Пункт 3.4 Інструкції №230 встановлює
заборону проводити службове
розслідування особам, які є підлеглими
особи, стосовно якої призначено
службове розслідування, а також особам
- співучасникам проступку або
зацікавленим у наслідках
розслідування. Розслідування
проводиться за участю безпосереднього
начальника порушника.

Про накладення дисциплінарного
стягнення видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ. Оголошувати
дисциплінарне стягнення особі
начальницького складу в присутності
його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома
особи, яку притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, під
підпис. У разі звільнення з посади або
звільнення з органів внутрішніх справ
особі рядового або начальницького
складу видається витяг з наказу.

Так, судом встановлено, що на виконання
вимог статті 14 Дисциплінарного статуту
ОВС, та у зв'язку із виявленими у ході
перевірки відділу ветеринарної
міліції ГУМВС України у Київській
області недоліків у роботі, наказом ГУ
МВС України у Київській області від 24
лютого 2014 року № 357 призначено службове
розслідування.

Як вбачається із пункту 2 наказу від 24
лютого 2014 року № 357, проведення
службового розслідування доручено
начальнику відділу ветеринарної
міліції Піщанському О.В.

Зміст наказу свідчить про те, що
службове розслідування призначено за
фактами допущених, у тому числі,
майором міліції ОСОБА_2, порушень,
виявлених контрольною перевіркою
службової діяльності підрозділу.

Переконливих доказів щодо особистої
зацікавленості Піщанським О.В. у
результатах службового розслідування
позивач суду не надав.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної
інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного
статуту ОВС, при визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення
службової дисципліни начальник може
обмежитись усним попередженням особи
рядового або начальницького складу
щодо необхідності суворого додержання
службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою
рядового або начальницького складу
незначного проступку з урахуванням
його нетяжкості, сумлінного ставлення
цієї особи до виконання службових
обов'язків, нетривалого перебування на
посаді (до шести місяців) та з інших
поважних причин начальник може
обмежитися раніше накладеним на таку
особу дисциплінарним стягненням.

У разі притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

Як вбачається з матеріалів справи,
висновки відповідача щодо допущення
позивачем дисциплінарного проступку
зроблені з урахуванням висновків
доповідної записки про результати
контрольної перевірки стану службової
діяльності відділу ветеринарної
міліції з проведення карантинних
ветеринарах заходів ГУМВС України в
Київській області.

Слід зазначити, що контрольною
перевіркою робочої групи Головного
управління був охоплений весь особовий
склад відділу ветеринарної міліції,
відповідно до структурного та штатного
розпису відділу. До особового складу
відділу також входить і начальник
відділу Піщанський О.В.

Судом встановлено, що на посаду
інспектора відділу ветеринарної
міліції ГУ МВС України у Київській
області позивача призначено 30.07.2012 року
наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
№ 660 о/с.

В своїй апеляційній скарзі відповідач
звертає увагу суду апеляційної
інстанції на те, що суд першої
інстанції помилково у своєму рішенні
зазначив, що ОСОБА_2 відповідав за стан
адміністративної практики у відділі,
але колегія суддів вважає такі доводи
необгрунтованими, з огляду на наступне.

Так, у висновках службового
розслідування, (а/с 42, І том, зазначено,
що: «Загалом з вини відповідального за
стан адміністративно-штрафної
практики у відділі ветеринарної
міліції області ОСОБА_4, та осіб, які
винесли такі постанови про накладення
адміністративного стягнення, а саме:
ОСОБА_2, ОСОБА_5 та капітаном міліції
ОСОБА_6, ...»). Таким чином, колегія суддів
вважає, що відповідачем було покладено
вину за порушення контролю по
виконанню постанов про накладення
адміністративних штрафів не тільки на
ОСОБА_4, як відповідального за стан
адміністративно-штрафної практики у
відділі, а й зокрема на ОСОБА_2

Пунктом 13 посадової Інструкції
визначено, що позивач відповідає за
організацію діловодства у відділі і
веде контроль за правилами оформлення
і зберігання документів.

Отже, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає, що положення
вказаної посадової Інструкції
свідчать про відсутність обов'язку
позивача здійснювати контроль за
виконанням постанов про накладення
адміністративних штрафів у відділі
вцілому.

Таким чином, у 2013 році позивач не був
відповідальним за стан
адміністративно-правозастосовної
практики у відділі.

Також слід зазначити, що відповідно до
матеріалів особової справи, позивач
має задовільний послужний список. Так,
відповідно до атестаційних листів за
період з квітня 2003 року по вересень 2003
року та за період з червня 2007 року по
квітень 2012 року лейтенант міліції
ОСОБА_2 займаній посаді відповідає.
Натомість слід зауважити, що позивач
має також і дві догани.

Як вбачається із висновку за
результатами службового розслідування
і службової записки про результати
контрольної перевірки, упродовж 2013
року працівниками відділу було
складено 690 протоколів про
адміністративне правопорушення та
накладено стягнення усього на 84 000,00
грн., які відповідно до даних ППС ОВС
стягнено у повному обсязі (100%).

Представник відповідача зазначив, що
дані ППС ОВС формуються на основі
відомостей, що вносяться безпосередньо
працівниками відділу, а розрахунок
недоотриманих коштів Державним
бюджетом здійснено за результатами
дослідження справ про адміністративні
правопорушення, у результаті чого
виявлено відсутність квитанцій, що
підтверджують сплату штрафу по 27
справам, тобто загалом працівниками
відділу не виконано 4 % із винесених
постанов про накладення стягнень.

Представник позивача стверджував, що
постанови про стягнення штрафів
позивачем виконувались у повному
обсязі. Водночас інших документів, які
б свідчили про невиконання позивачем
своїх обов'язків відповідачем суду не
надано.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про необґрунтованість застосування до
позивача дисциплінарного стягнення за
фактами несвоєчасного або невиконання
постанов про накладення
адміністративних стягнень, оскільки
дані факти спростовуються матеріалами
справи, а також не узгоджуються із
висновками службового розслідування.

Що стосується акту від 20 січня 2014 року,
складеного про відсутність ОСОБА_2 на
робочому місці, колегія суддів
зазначає наступне.

Так, характер обов'язків та повноважень
позивача передбачає здійснення
перевірок, розгляд заяв громадян, що
передбачає виїзд на об'єкти, вчинення
інших дій, що вимагають залишення
безпосереднього місця роботи.
Водночас, відповідачем не було надано
доказів на підтвердження факту
попередження позивача про
необхідність бути присутнім у
зазначений період на робочому місці, а
саме: з 14:00 год. до 14:30 год.

Аналізуючи законодавство щодо порядку
притягнення службовців до
відповідальності за дисциплінарні
проступки необхідно звернути увагу на
наступне.

Дисциплінарне провадження передбачає
порушення дисциплінарної справи,
розслідування обставин проступку,
розгляд справи посадовою особою,
прийняття рішення за наслідками
розгляду.

Висновок службового розслідування
повинен містити привід для призначення
службового розслідування, суть
встановленого порушення та його
наслідки, чим підтверджується чи
виключається вина працівника,
обставини, що пом'якшують і посилюють
його відповідальність, причини та
умови, що сприяли порушенню, прийняті
або запропоновані заходи по їх
усуненню, пропозиції про застосування
конкретного виду дисциплінарного
стягнення або міри громадського
впливу, направлення матеріалів в
слідчі органи або про припинення
службового розслідування.

З висновку службового розслідування
щодо ОСОБА_2 вбачається, що
відповідачем не було проведено
об'єктивного, повного та всебічного
дослідження обставин; не встановлено
та не обґрунтовано, в чому полягає
провина позивача, тяжкість вчиненого
проступку; не доведено вину в скоєнні
проступків, що, в свою чергу, спричинило
застосування дисциплінарного
стягення, у вигляді звільнення з
посади, що за даних обставин є
надмірним та передчасним.

Відповідачем, при звільненні позивача
з посади, що є крайнім заходом
дисциплінарного впливу, не було в
повній мірі враховано сукупність
обставин за яких вчинено
дисциплінарний проступок, невірно
встановлено розмір заподіяної шкоди,
не врахована попередня поведінка
позивача.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що на
підставі встановлених фактів та
обставин, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що пункт 1
наказу ГУ МВС України в Київській
області від 31 березня 2014 року № 575, а
відповідно і наказ ГУ МВС України в
Київській області від 24 квітня 2014 року
№ 276 о/с в частині, що стосується
позивача як такий, що прийнятий за
наслідками видання наказу від 31.03.2014
року № 575 підлягають скасуванню, а тому
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205,
207, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
26 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 16.09.2014
року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.