Справа № 2а-5691/10/1370
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/16098/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова до
Відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Львівській області в особі підрозділу
примусового виконання рішень про
визнання протиправними дій та
скасування постанови за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Личаківському районі
м.Львова на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 30
червня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 лютого 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року Управління Пенсійного
фонду України в Личаківському районі м.
Львова звернулось до суду з позовом до
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Львівській області в особі підрозділу
примусового виконання рішень про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови Відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про накладання штрафу від
14.06.2010 року № ВП 17574013.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 30 червня 2010
року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2013
року залишено без змін постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 30 червня 2010
року.

Не погоджуючись з постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 30 червня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 лютого 2013 року, Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова
звернулась до суду з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення судів попередніх інстанцій та
постановити нове про задоволення
позову, посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів, в межах ст. 220
КАС України, дійшла висновку про
залишення касаційної скарги без
задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

На виконанні ВДВС Головного управління
юстиції у Львівській області
знаходиться виконавчий лист № 2а-2976/2008,
виданий 26.01.2010 року Львівським окружним
адміністративним судом, згідно з яким
Управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова
зобов'язано здійснити нарахування і
виплату з 09 липня по 31 грудня 2007 року та
з 22 травня 2008 року по 16 вересня 2008 року
ОСОБА_4 підвищення до пенсії у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком, на
підставі положення ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Державним виконавцем підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження від
25.02.2010 року та надано строк позивачу
(боржнику) для добровільного виконання
рішення суду до 04.03.2010 року.

Листом від 05.03.2010 року за №1946/06-19
управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова просило
підрозділ примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області зупинити дане
виконавче провадження до вирішення
питання затвердження Державного
бюджету та до винесення апеляційним
судом ухвали про роз'яснення рішення.

Вимогою державного виконавця від 25.05.2010
року було повторно зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова у строк
до 01.06.2010 року виконати рішення суду та
надати державному виконавцю письмове
підтвердження про виконання, проте у
встановлений строк виконавчий
документ боржником не виконано.

У зв'язку з невиконанням без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника - УПФУ в Личаківському районі
м. Львова виконати певні дії, які можуть
бути виконані лише боржником, Відділом
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області винесено постанову про
накладення штрафу від 14.06.2010 року № ВП
17574013 у розмірі 510 грн.

Суть спірних правовідносин полягає у
правомірності прийняття вказаної
постанови про накладення штрафу від
14.06.2010 року.

Відмовляючи у задоволені позову суди
попередніх інстанції дійшли висновку
про правомірність прийняття
оскаржуваної постанови, оскільки
Управлінням Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова не
виконано без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, відповідно до постанови
державного виконавця від 25.02.2010 року ВП
№ 17574013 з примусового виконання
виконавчого листа № 2а-2976/2008 виданого
Львівським окружним адміністративним
судом.

З таким висновкам суду попередніх
інстанцій погоджується і колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, виходячи з наступного.

Закон України «Про виконавче
провадження» визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Про відкриття виконавчого провадження
державний виконавець виносить
відповідну постанову, в якій зазначає,
що в разі невиконання рішення в
добровільному порядку у встановлені
для цього строки, воно буде виконано в
примусовому порядку зі стягненням з
боржника виконавчого збору та витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій.

Відповідно до частини 1, 2 статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження", державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 87 Закону України
«Про виконавче провадження» (чинного
на час винесення спірної постанови), у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу в розмірі від двох до десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, на посадових осіб - від десяти
до двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і на
боржника - юридичну особу - від двадцяти
до тридцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
призначає новий строк для виконання.

Оскільки судами попередніх інстанцій
встановлений факт невиконання рішення
у строк, установлений для
добровільного його виконання то суд
касаційної інстанції вважає, що
відповідач при винесенні оскаржуваної
постанови діяв у спосіб та в межах
повноважень, встановлених Законом
України ,,Про виконавче провадження".

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Львівського окружного
адміністративного суду від 30 червня 2010
року та ухвала Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 лютого 2013 року ґрунтуються на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду
попередніх інстанції, тому підстави
для скасування або зміни рішень
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220-1, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 30 червня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець