Справа № 872/16239/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦУМ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області в якому просило:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невизнання податковою декларації ТОВ «ЦУМ» з податку на додану вартість за серпень 2013 року;

- скасувати рішення відповідача №5702/10/04-61-18-02 від 13.09.2013 року про невизнання податковою декларації ТОВ «ЦУМ» з податку на додану вартість за серпень 2013 року;

- зобов'язати відповідача прийняти податкову декларацію ТОВ «ЦУМ» з податку на подану вартість за серпень 2013 року з додатками датою її фактичного отримання, тобто 12.09.2013 р.;

- зобов'язати відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ «ЦУМ» з податку на додану вартість за липень 2013 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ТОВ «ЦУМ»;

- зобов'язати відповідача у десятиденний строк з дня отримання судового рішення у даній справі, яке набрало законної сили, подати звіт про виконання судового рішення у даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю та необґрунтованістю відмови у прийнятті податкової звітності відповідачем.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦУМ" до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та скасування рішення №5702/10/04-61-18-02 від 13 вересня 2013 року - задоволено частково.

Визнано протиправними дії ДПІ у Амур-Нижньодніпровської районі м. Дніпропетровська щодо невизнання податковою декларації ТОВ «ЦУМ» з податку на додану вартість за серпень 2013 року. Скасовано рішення відповідача №5702/10/04-61-18-02 від 13.09.2013 року про невизнання податковою декларації ТОВ «ЦУМ» з податку на додану вартість за серпень 2013 року. Зобов'язано відповідача прийняти податкову декларацію ТОВ «ЦУМ» з податку на подану вартість за серпень 2013 року з додатками, датою її фактичного отримання, тобто 12.09.2013р. В задоволенні решти позову відмовлено.

Постанову суду в частині задоволення позовних вимог мотивовано тим, що норми Податкового кодексу України (далі - ПК України), якими врегульовано порядок подання та прийняття податкової звітності, не містять такої підстави визнання податкової декларації неподаною, як не скріплення печаткою підприємства та підписами посадових осіб розрахунку суми бюджетного відшкодування (додатку 3 до податкової декларації). При цьому суд зауважує, що з наданої відповідачем для долучення до матеріалів справи копії податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2012 року товариства з обмеженої відповідальністю «ЦУМ» чітко вбачається, що зазначена декларація містить всі необхідні реквізити відповідно до наведеної вище ст.48 ПК України, у тому числі підписана посадовою особою позивача та скріплена його печаткою.

Відмова у задоволенні решти позовних вимог обумовлена передчасністю заявлених позивачем вимог.

Не погодившись з постановою суду, Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 року як таку що, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не в повному обсязі дослідив обставини по справі та наполягає, що подані позивачем декларації мали вказані недоліки що обумовило винесення спірного рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в його апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржену постанову, та ухвалити нове рішення про задоволення відмову в задоволені позовних вимог.

Представник позивача в судовому засідання заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду апеляційної скарги, що 12.09.2013 року позивач направив до відповідача оригінал податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2013 року. Вказана декларація була отримана відповідачем 12.09.2013 року, що підтверджується печатками штампу податкової інспекції на кожній сторінці декларації та на кожному додатку до неї із зазначенням дати та вхідного номеру.

13.09.2013 року відповідачем на адресу позивача було направлено рішення оформлене листом за №5702/10/04-61-18-02 від 13.09.2013 року. В своєму рішенні відповідач зазначив, що згідно п.48.3 ст.48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити, як: підписи посадових осіб платника податку, засвідчені печаткою платника податку, між тим надісланий позивачем розрахунок суми бюджетного відшкодування (додаток 3 до податкової декларації з податку на додану вартість) за серпень 2013 року не скріплений печаткою підприємства та підписами посадових осіб. Таким чином, відповідно до п.п.49.15 ст.49 глави 2 ПК України, декларація з податку на додану вартість вважається неподаною, через що відповідач запропонував позивачу надати нову податкову звітність, оформлену згідно вимог чинного законодавства.

Правомірність та обґрунтованість рішення відповідача щодо визнання податкової декларації позивача з податку на додану вартість за серпень 2013 року неподаною є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідача прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 49.8. ст. 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 ПК України. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з п. 49.9 ст. 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби. За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою з дати її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Згідно із пп.49.11.2 п.49.11 ст.49 ПК України, у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його декларації із зазначенням причин такої відмови.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків (п.48.2 ст.48 ПК України). Пунктом 48.3 ст.48 ПК України визначено обов'язкові реквізити податкової декларації.

Таким чином зазначені норми ПК України, якими врегульовано порядок подання та прийняття податкової звітності, не містять такої підстави як визнання податкової декларації неподаною. Крім того серед підстав для відмови у прийнятті податкової декларації відсутні підстави зазначені відповідачем у спірному рішенні, а саме: не скріплення печаткою підприємства та підписами посадових осіб розрахунку суми бюджетного відшкодування (додатку 3 до податкової декларації).

Крім того, суд першої інстанції дослідивши наявні в матеріалах справи надані позивачем копії податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2013 року товариства з обмеженої відповідальністю «ЦУМ», вірно встановив обставини того, що зазначена декларація містить всі необхідні реквізити відповідно до ст.48 ПК України, у тому числі підписана посадовою особою позивача та скріплена його печаткою.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай