Справа № 405/4479/14-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4479/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2014 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда у складі:

головуючого судді:
Іванової Л.А.

при секретарі:
Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора адміністративної
практики відділу ДАІ м. Сміла при УМВС
України в Черкаській області Балабана
Миколи Вікторовича про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А Н О
В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора адміністративної практики
відділу ДАІ м. Сміла при УМВС України в
Черкаській області Балабана М.В. про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення. На
обґрунтування позову зазначив, що
16.05.2014 року відповідачем відносно нього
винесено постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
СА № 358749 за порушення вимог п.п.8.4 (в), 8.7.3
(е) ПДР України, відповідно до якої його
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425
грн. 00 коп.

Позивач вважає, що відповідачем при
складанні протоколу про
адміністративне правопорушення та в
подальшому винесення постанови в
справі про адміністративне
правопорушення були порушені вимоги
ст.ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, постанова не
відповідає обставинам справи, є
незаконною та необ'єктивною, докази
вчинення ним адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП
відсутні, в зв'язку з чим просив визнати
дії інспектора адміністративної
практики відділу ДАІ м. Сміла при УМВС
України в Черкаській області Балабана
М.В. протиправними, а також скасувати
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії СА № 358749 від
16.05.2014 року.

Позивач під час судового розгляду
справи позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, при цьому, посилаючись
на обставини, викладені в позові,
просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, був належним чином
повідомлений про час, дату та місце
судового розгляду справи, заяв,
заперечень до суду не надав, причини
неявки суду не відомі.

Відповідно до ст. 128 КАС України суд
вважає за доцільне справу розглянути
на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
зваживши обставини, викладені в
позовній заяві, дослідивши письмові
докази у справі, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 16 травня 2014 року
інспектором адміністративної практики
відділу ДАІ м. Сміла при УМВС України в
Черкаській області Балабан М.В.
відносно ОСОБА_1 було складено протокол
про адміністративне правопорушення
серії АГ2 № 438348 за порушення п. 8.7.3 (е)
ПДР України та протокол про
адміністративне правопорушення серії
АГ2 №438349 за порушення п.8.4 (в) ПДР
України та в подальшому винесено
постанову серії СА № 358749 в справі про
адміністративне правопорушення,
згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425
грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що 16 травня
2014 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_1, керуючи
транспортним засобом - автомобілем
"Мерседес-Бенц", державний номерний
знак НОМЕР_1 по вул. 60 років СРСР у
м.Смілав Черкаської області, проїхав
пішохідний перехід біля
загальноосвітньої школи №6 на
заборонний сигнал світлофора
«червоний», який регулює рух, та о 15 год.
25 хв. по вул. Мічуріна в м. Сміла не
виконав вимоги дорожнього знаку 3.21
«В`їзд заборонено», чим порушив п.8.7.3 (е)
та п.8.4 (в) Правил дорожнього руху
України, тим самим вчинивши
адміністративне правопорушення,
відповідальність за яке передбачена ч.
1 ст. 122 КУпАП.

Правомірність та законність дій
відповідача - суб'єкта владних
повноважень при винесенні постанови в
справі про адміністративне
правопорушення, а також законність
винесеної останнім постанови
оскаржується позивачем.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає
адміністративну відповідальність за
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками.

Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що,
регулювання дорожнього руху
здійснюється за допомогою дорожніх
знаків, дорожньої розмітки, дорожнього
обладнання, світлофорів, а також
регулювальниками.

Згідно з п. 8.4 (в) ПДР України - заборонні
знаки запроваджують або скасовують
певні обмеження в русі. Дорожній знак
3.21 «В`їзд заборонено» забороняє в'їзд
усіх транспортних засобів, разом з тим,
відповідно до роз'яснень, зазначених в
ПДР України, дія дорожнього знаку 3.21
«В'їзд заборонено» не поширюється на
транспортні засоби, що рухаються за
встановленим маршрутом.

Відповідно до п.8.7.3 (в) ПДР України
зелений миготливий сигнал світлофору
дозволяє рух, але інформує про те, що
незабаром буде ввімкнено сигнал, який
забороняє рух. Жовтий сигнал
світлофора - забороняє рух і попереджає
про наступну зміну сигналів (п.8.7.3 (г)
ПДР України); Червоний сигнал
світлофора, у тому числі миготливий,
або два червоних миготливих сигнали
забороняють рух (п. 8.7.3 (е) ПДР України).

Крім того, відповідно до п.8.10 ПДР
України у разі подання світлофором
(крім реверсивного) або
регулювальником сигналу, що забороняє
рух водії повинні зупинитися перед
дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія),
дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо
їх немає - не ближче 10 м до найближчої
рейки перед залізничним переїздом,
перед світлофором, перед пішохідним
переходом, а якщо і вони відсутні та в
усіх інших випадках, - перед
перехрещуванню проїзною частиною, не
створюючи перешкод для руху пішоходів,
не вдаючись до екстреного гальмування,
дозволяється рухатися далі за умови
забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок притягнення осіб до
адміністративної відповідальності
встановлений Кодексом України про
адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.ст.245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, при цьому, відповідно до ст..251
КУпАП доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото-кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото і кінозйомки, відеозапису,
які використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

В свою чергу, відповідно до ст.69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги та заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Виходячи із норм, викладених в ст.71 КАС
України, за загальним правилом, що
випливає з принципу змагальності,
кожна сторона повинна подати докази на
підтвердження обставин, на які вона
посилається, або на спростування
обставин, про які стверджує інша
сторона. При розгляді справи щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень встановлена презумпція
його винуватості. Презумпція
винуватості покладає на суб'єкта
владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів, проте
інспектором адміністративної практики
відділу ДАІ м. Сміла при УМВС України в
Черкаській області Балабан М.В. жодних
доказів на підтвердження скоєння
позивачем правопорушень,
відповідальність за які передбачена ч.1
ст.122 КУпАП не надано, більш того, в
протоколах про адміністративне
правопорушення серії АГ2 № 438348 та серії
АГ2 №438349 від 16.05.2014 року, які, відповідно
до ст.251 КУпАП, є доказами в справі про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 заперечив щодо скоєння ним
порушення п.8.7.3 (в) ПДР України, та в'їзд
транспортного засобу під заборонний
дорожній знак 3.21 ПДР України, і
зазначені пояснення позивача жодним
чином не спростовані відповідачем в
постанові по справі про
адміністративне правопорушення. Більш
того, в протоколі не зазначено свідків
адміністративного правопорушення,
отже, належних доказів вини позивача,
які б підтверджували обґрунтованість
винесення відповідачем оскаржуваної
постанови, в тому числі і тих, які б
спростовували твердження позивача про
те, що він не порушував вимоги
зазначених вище пунктів ПДР України,
суду не представлено.

Таким чином, беручи до уваги твердження
позивача про те, що він, керуючи
автомобілем "Мерседес-Бенц", державний
номерний знак НОМЕР_1, не порушував п.8.7.3
(е) ПДР України, не порушував і вимоги
дорожнього знаку 3.21 ПДР України, що не
спростовано під час судового розгляду
справи, більш того, зазначеним
твердженням позивача відповідачем в
постанові не надана будь-яка оцінка, і
вони є такими, що не спростовані
відповідачем при прийнятті ним рішення
у формі постанови в справі про
адміністративне правопорушення, суд
приходить до висновку, що постанова
серії СА № 358749 від 16 травня 2014 року в
справі про адміністративне
правопорушення, винесена суб'єктом
владних повноважень - інспектором
адміністративної практики відділу ДАІ
м. Сміла при УМВС України в Черкаській
області Балабан М.В., не містить
достатніх та беззаперечних доказів
порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п.8.7.3
(е) ПДР України та вимог дорожнього
знаку 3.21 ПДР України та вчинення ним
адміністративних правопорушень,
відповідальність за які передбачена ч.
1 ст. 122 КУпАП, більш того, вина позивача
не підтверджується будь-якими іншими
передбаченими процесуальним законом
доказами, зокрема, поясненнями свідків,
які мали б підтвердити (чи заперечити)
факт скоєння позивачем
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачена ч.
1 ст. 122 КУпАП, показаннями технічних
приладів та технічних засобів, які
мають функції фото-кінозйомки та
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що відповідачем не проведено
всебічного, повного та об'єктивного
з'ясування обставин справи, на підставі
чого адміністративний позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню, з визнанням дій
інспектором адміністративної практики
відділу ДАІ м. Сміла при УМВС України в
Черкаській області Балабан М.В. по
винесенню постанови в справі про
адміністративне правопорушення
протиправними, та скасування постанови
в справі про адміністративне
правопорушення серії СА № 358749 від 16
травня 2014 року відносно ОСОБА_1, як
такої, що винесена в порушення вимог
ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України, на
підставі чого позивачу ОСОБА_1 слід
присудити з Державного бюджету України
понесені ним судові витрати в розмірі 73
грн. 08 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 158-163, 167, 185-186
Кодексу адміністративного судочинства
України, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, Правилами дорожнього
руху України, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України №106 від 10
жовтня 2001 року, суд,-

П О С Т А Н
О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора адміністративної практики
відділу ДАІ м. Сміла при УМВС України в
Черкаській області Балабана Миколи
Вікторовича про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора
адміністративної практики відділу ДАІ
м. Сміла при УМВС України в Черкаській
області Балабана Миколи Вікторовича
при винесенні постанови серії СА № 358749
від 16 травня 2014 року в справі про
адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову серії СА № 358749 від
16 травня 2014 року в справі про
адміністративне правопорушення,
винесену інспектором адміністративної
практики відділу ДАІ м. Сміла при УМВС
України в Черкаській області Балабан
Миколою Вікторовичем, якою ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Присудити ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 73 грн. 08 коп. з Державного
бюджету України.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. А. Іванова