Справа № 2-а/489/101/14
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а/489/101/14

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Рум'янцева Н.О.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Департаменту праці та
соціального захисту населення м.
Миколаєва на постанову Ленінського
районного суду м. Миколаєва від
20.06.2014 року по справі за позовом ОСОБА_1
до Управління соціальних виплат і
компенсацій Ленінського району
Департаменту праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради. Департаменту праці та
соціального захисту населення
Миколаївської міської ради, третя
особа Управління Державної
казначейської служби України в м.
Миколаєві про скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Управління
соціальних виплат і компенсацій
Ленінського району Департаменту праці
та соціального захисту населення
Миколаївської міської ради.
Департаменту праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради, третя особа Управління
Державної казначейської служби
України в м. Миколаєві про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 20.06.2014 року позов
задоволено частково. Позовні вимоги
ОСОБА_1 до Управління соціальних виплат
і компенсацій Ленінського району
Департаменту праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради, Департаменту праці та
соціального захисту населення
Миколаївської міської ради, третя
особа Управління Державної
казначейської служби України в м.
Миколаєві про зобов'язання вчинити
певні дії в частині позовних вимог з
28.11.2013р. по 06.08.2013р. залишено без
розгляду. Визнано неправомірними дії
Управління соціальних виплат і
компенсацій Ленінського району
Департаменту праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради щодо нарахування та
виплати державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 130 грн.
00 коп. Скасовано рішення Управління
соціальних виплат і компенсацій
Ленінського району Департаменту праці
та соціального захисту населення
Миколаївської міської ради в частині
призначення ОСОБА_1 допомоги по догляду
за дитиною до З років працюючим жінкам
з грудня 2013р. по 05.10.2016р. у розмірі 130 грн.
00 коп. Зобов'язано Управління
соціальних виплат і компенсацій
Ленінського району Департаменту праці
та соціального захисту населення
Миколаївської міської ради призначити
ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років на поточний рік
за період з 06.08.2013р. по 05.10.2016р.,
здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років на поточний рік
за період з 06.08.2013р. по 05.10.2016р., з
урахуванням фактично проведених
виплат.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Департамент
праці та соціального захисту населення
м. Миколаєва в апеляційній скарзі
зазначає про невідповідність
висновків суду обставинам справи. При
цьому апелянт вважає, що судом допущено
порушення матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті. У зв'язку з чим в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із відмовою в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для її
задоволення.

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в
Управлінні соціальних виплат і
компенсацій Ленінського району
Департаменту праці та соціального
захисту населення Миколаївської
міської ради з 01.10.2013р.

Відповідно до Листа Управління
соціальних виплат і компенсацій
Ленінського району Департаменту праці
та соціального захисту населення
Миколаївської міської ради від 23.01.2014р.
за вих. № Д-4 ОСОБА_1 отримує допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у мінімальному розмірі
130,00 грн.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», у редакції до внесення
змін Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 28.12.2007 № 107-УІ (далі -
Закон № 107-УІ), які Рішенням
Конституційного суду України від 22.05.2008
№ 10-рп/2008 визнані неконституційними,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі в
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленому
Законом.

Однак як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 не є застрахованою
особою, а тому посилання в позовній
заяві на Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
(далі - Закон № 2240-ІІІ) є помилковим,
оскільки матеріальне забезпечення та
соціальні послуги, що надаються за цим
Законом, є окремим видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян, що
здійснюється Фондом соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності.

Єдиним Законом, який, відповідно до
Конституції України, встановлює
гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей, є Закон України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
від 21.11.1992 № 2811 -XII (далі - Закон № 2811 -XII).

Відповідно до ст. 5 Закону № 2811-XII, всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновлювачів, опікуна,
піклувальника).

Відповідно до частини 4 статті 1 Закону
№ 2811-XII, порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України, а саме, Порядком призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №
1751 (далі - ПКМУ № 1751).

Відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 01.01.08 - 50 відсотками, з
01.01.09 -75 відсотками, з 01.01.10-100 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї у розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

На відміну від положень Закону №
2240-ІІІ, частиною 1 статті 15 Закону № 2811
-XII, у редакції Закону № 107-УІ, положення
якого Конституційним Судом України
неконституційними не визнавались,
встановлено, що допомога надається у
розмірі, що дорівнює різниці між
прожитковим мінімумом, встановленим
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн.

Органи праці та соціального захисту
населення здійснюють виплату
зазначеної допомоги у розмірах,
передбачених законодавством та у межах
коштів, виділених на ці цілі.

Позивачка не зверталась до Управління
із заявою про перерахунок допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з урахуванням
отриманого доходу, тому нарахування і
виплата допомоги їй були здійснені в
мінімальному розмірі, встановленому
частиною 1 статті 15 Закону № 2811-ХІІ, а
саме - 130 грн.

Отже, Департаментом правомірно
щомісячно впродовж зазначеного
терміну було нараховано й виплачено
позивачці допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі 130 грн.

Крім того, в постанові Верховного Суду
України від 25.12.2012р. у справі № 21-410а12
(далі - Рішення ВСУ), на яку посилається
позивачка, зазначено, що до спірних
правовідносин мають бути застосовані
вимоги статей 40-43 Закону № 2240-ІІІ.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС
України, рішення Верховного Суду
України, які прийняті за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права.

Так, згідно абзацу другого преамбули
Закону № 2240-ІІІ (який не визнано
неконституційним), матеріальне
забезпечення та соціальні послуги, що
надаються за цим Законом, є окремим
видом загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян, що здійснюється Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі - Фонд).

Отже, врахування у своїй роботі Рішення
ВСУ та, безпосередньо, застосування
норм ст. ст. 40-45 Закону № 2240-ІІІ,
стосується саме Фонду, але не
Департаменту, який у свої діяльності
застосовує норми ст. 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Тому на підставі заяви позивачки від
28.11.2013р., до якої не було додано всіх
передбачених Порядком документів, їй
було правомірно здійснено нарахування
і виплата допомоги в мінімальному
розмірі, встановленому ч.1 ст. 15 Закону
№ 2811-ХІІ, а саме - 130 грн.

Листом від 25.01.2014 № Д-4 позивачу було
роз'яснено, що перерахунок допомоги у
розмірі, що перевищує мінімальний
розмір, їй буде проведено з місяця
звернення при поданні усіх
вищезазначених документів. Позивачка
не зверталась до управління із заявою
про перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з урахуванням отриманого доходу.

Отже, Департаментом правомірно
щомісячно впродовж зазначеного
терміну було нараховано й виплачено
позивачці допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі 130 грн.

Таким чином, враховуючи, що судом
першої інстанції при вирішенні справи
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202
КАС України вважає необхідним
скасовуючи постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову,
якою в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціального захисту населення м.
Миколаєва - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 20.06.2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили в порядку, встановленому
частиною 5 статті 254 КАС України, і може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого Адміністративного Суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
Зуєва Л.Є.

суддя
Шевчук О.А.

суддя
Федусик А.Г.