Справа № 823/1379/14
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02 червня 2014 року
справа № 823/1379/14

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного
адміністративного суду Тимошенко В.П.,
розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Черкаській області,
треті особи Міністерства внутрішніх
справ України, фізкультурно-спортивне
товариство «Динамо» Україна про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,

ухвалив:

15 травня 2014 року до суду з позовною
заявою звернувся ОСОБА_1, в якій просить
стягнути з Міністерства внутрішніх
справ України одноразову грошову
допомогу передбачену ст. 9 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992
року № 2262-ХІІ у розмірі 70828, 00 грн.

19 травня 2014 року ухвалою Черкаського
окружного адміністративного суду
позовна заява залишена без руху в
зв'язку з невідповідністю вимогам
статті 106 КАС України.

28 травня 2014 року через відділ
документообігу (канцелярію) суду
представником позивача подано заяву на
виконання вимог ухвали про залишення
позовної заяви без руху. Згідно з
уточненими позовними вимогами позивач
просить:

- визнати неправомірними дії
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Черкаській області
щодо невиплати ОСОБА_1 суми одноразової
грошової допомоги;

- зобов'язати управління Міністерства
внутрішніх справ України в Черкаській
області здійснити виплату на користь
ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги
передбаченої ст. 9 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ у
розмірі 70828, 00 грн.

Розглянувши матеріали поданої заяви та
заяви про виконання вимог ухвали про
залишення позовної заяви без руху,
суддя вважає, що дана справа не
підсудна Черкаському окружному
адміністративному суду, а тому позовна
заява підлягає поверненню позивачеві.

Відповідно до завдання
адміністративного судочинства, що
закріплено у статті 2 КАС України, до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється, зокрема, на спори фізичних
чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності (стаття 17 КАС України).

Пунктом 4 частини першої статті 18 КАС
України передбачено, що місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні усі адміністративні
справи щодо спорів фізичних осіб з
суб'єктами владних повноважень з
приводу обчислення, призначення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат, соціальних
виплат непрацездатним громадянам,
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
виплат та пільг дітям війни, інших
соціальних виплат, доплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно частини 2 статті 18 КАС України,
окружним адміністративним судам
підсудні адміністративні справи, у
яких однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Як вбачається з матеріалів позову,
ОСОБА_1 проходив службу в органах
внутрішніх справ, звідки був
звільнений 25 грудня 2002 року. З 19 вересня
2013 року йому встановлено інвалідність
ІІ групи, причина інвалідності -
захворювання, пов'язане проходженням
служби в органах внутрішніх справ.

Дослідивши позовну заяву та додані до
неї матеріали суд прийшов до висновку,
що предметом даного позову є виплата
позивачеві одноразової грошової
допомоги. Зі змісту позовної заяви
вбачається, що посилаючись на статтю 9
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», позивач просить стягнути
належну, на його думку, суму грошової
допомоги. Таким чином, позивач просить
стягнути суму одноразової грошової
допомоги належної йому у зв'язку з
призначенням інвалідності.

За цих обставин суд звертає увагу
позивача на наступне.

Розділом п'ятим Закону України «Про
міліцію» визначено правовий і
соціальний захист працівників міліції.

Відповідно до частини шостої статті 23
Закону України «Про міліцію», у разі
поранення (контузії, травми або
каліцтва), заподіяного працівнику
міліції під час виконання ним
службових обов'язків, а також
інвалідності, що настала в період
проходження служби в органах
внутрішніх справ або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби в органах
внутрішніх справ, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України. Визначення ступеня втрати
працездатності працівником міліції у
період проходження служби в органах
внутрішніх справ у кожному випадку
ушкодження здоров'я здійснюється в
індивідуальному порядку відповідно до
законодавства.

Водночас, за приписами Закону України
«Про реабілітацію інвалідів в
Україні», соціальною допомогою
вважається система заходів,
спрямованих на повернення особи до
активного життя та праці, відновлення
соціального статусу і формування в
особи якостей, установок щодо
пристосування до умов нормальної
життєдіяльності шляхом правового і
матеріального захисту її існування,
підготовки до самообслуговування з
формуванням здатності до пересування і
спілкування, повсякденних життєвих
потреб тощо.

Порядок та умовами виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті) або інвалідності працівника
міліції, податкової міліції,
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку та умов виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті) або інвалідності працівника
міліції» від 12 травня 2007 року № 707.

Відповідно до пункту 7 вказаного
Порядку працівник міліції, податкової
міліції, у разі його загибелі (смерті)
члени його сім'ї, а в разі їх
відсутності - його батьки та утриманці
можуть пред'явити МВС та ДПС вимоги
щодо виплати грошової допомоги
протягом трьох років з дня настання
події, що дає право на отримання такої
допомоги.

З огляду на зазначені норми права, за
своєю сутністю одноразова грошова
виплата за втрату працездатності за
наслідками проходження служби в
органах внутрішніх справ є складовою
системи соціального захисту громадян,
у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що
дані правовідносини виникли у сфері
одержання та виплати соціальних
доплат.

Вказане свідчить про те, що одноразова
грошова допомога в разі інвалідності
працівника міліції, встановленої після
звільнення з органів внутрішніх справ,
виплата якої передбачена статтею 23
Закону України «Про міліцію» та
згаданим Порядком, є гарантією
соціального захисту працівників
міліції та є соціальною виплатою
(допомогою) в розумінні пункту 4 частини
1статті 18 КАС України.

Так, позивач в позовній заяві просить
суд розглянути справу в скороченому
провадженні посилаючись на норми
статті 183-2 КАС Україні де зазначено, що
скорочене провадження застосовується
в адміністративних справах щодо
оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг. Так чином
позивач зазначає, що предметом даного
адміністративного позову є обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам.

Враховуючи приписи вказаних правових
норм суд дійшов висновку, що дана
справа підсудна місцевому загальному
суду як адміністративному суду,
оскільки чинне законодавство України,
на сьогодні, виключає можливість
розгляду цієї справи окружним
адміністративним судом.

Згідно пункту 6 частини третьої статті
108 КАС України позовна заява
повертається позивачеві, якщо справа
не підсудна цьому адміністративному
суду.

Разом з тим, повернення позовної заяви,
згідно з вимогами частини шостої
статті 108 Кодексу адміністративного
судочинства України, не позбавляє
права позивача для повторного
звернення до адміністративного суду (у
даному випадку до відповідного
місцевого загального суду, як
адміністративного суду) в порядку,
встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 18, 108,160, 165КАС України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Черкаській області, треті особи
Міністерства внутрішніх справ України,
фізкультурно-спортивне товариство
«Динамо» Україна про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії - повернути позивачу.

Позовну заяву з доданими до неї
матеріалами повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена через
Черкаський окружний адміністративний
суд до Київського апеляційного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.П. Тимошенко