Справа № 826/4632/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/4632/14
інстанції: Соколова О.А.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

17 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівБорисюк Л.П., Собківа Я.М.,При
секретарі судового засіданняВаляєвій
Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Державної фінансової
інспекції, т.о. - Державне підприємство
з питань поводження з відходами як
вторинною сировиною, про визнання дій
протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 пред'явила позов до Державної
фінансової інспекції України, та з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, просить скасувати
пункт 7 вимоги Державної фінансової
інспекції України № 07-14/1307 від 28.09.2012
року в частині стягнення з ОСОБА_5
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
зайвої виплати заробітної плати у
розмірі 77496,64 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
червня 2014 року в задоволені позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким позовні вимоги задовольнити. В
обґрунтування апеляційної скарги
апелянт вказує, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, судове
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд першої
інстанції дійшов висновку про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
із огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_5 була призначена на посаду
голови правління ВАТ «Туристичний
комплекс «Пролісок» від 22.02.2007 року
наказом №27 та 28.05.2007 року, з нею
укладено контракт №15.

За п.п.1.2, 4.1 вищевказаного контракту,
керівник зобов'язується безпосередньо
через адміністрацію підприємства
здійснювати поточне управління
(керівництво) товариством,
забезпечувати його високоприбуткову
діяльність, ефективне використання і
збереження закріпленого за
товариством майна та майна, що не
увійшло до статутного фонду
товариства. У випадку невиконання або
неналежного виконання обов'язків
передбачених цим контрактом, сторони
несуть відповідальність відповідно до
законодавства України.

12.01.2010 року на підставі протоколу
загальних зборів акціонерів
акціонерного товариства та наказу №5
позивача було звільнено з займаної
посади згідно п.8 ст.36 КЗпП України, цим
же наказом зазначено вважати контракт
№15 таким, що втратив чинність.

Згідно п.1 ст.10 Закону України від 26
січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні
засади здійснення державного контролю
в Україні» (далі - Закон № 2939), органу
державного фінансового контролю
надається право перевіряти в ході
державного фінансового контролю
грошові та бухгалтерські документи,
звіти, кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Відповідно до п.2 Порядку проведення
інспектування Держаною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 550 від
20.04.2006 р. (далі - Порядок № 550)
інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.

У відповідності до вимог ст.4 Закону №
2939, інспектування здійснюється органом
державного фінансового контролю у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

За результатами перевірки складено Акт
планової ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності №
07-23/40 від 16.08.2012 року.

Відповідно до п.7 ст.10 Закону № 2939,
органу державного фінансового
контролю надається право пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Пунктом 46 Порядку № 550, визначено, якщо
вжитими в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, контролюючим органом у строк
не пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Так, відповідачем на виконання
вищезазначених норм 28.09.2012 року
винесено вимогу № 07-14/1307 від 28.09.2012 року
про усунення виявлених порушень.

Пунктом 7 вищезазначеної вимоги
зазначено стягнути в порядку ст. 130-136
Кодексу законів про працю України,
завдану внаслідок зайвої виплати
заробітної плати з колишнього
головного бухгалтера ДП «Укрресурси»
ОСОБА_5 - 77496,64 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в
ході проведення ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
«Укрекоресурси» та його відокремлених
структурних підрозділів за 2011 рік та
завершений звітний період 2012 року,
встановлено що в порушення п. 1 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16.07.1999 96-ХІУ, протягом
ревізійного періоду окремим
працівникам здійснювалося нарахування
та виплата премій у розмірах більших,
ніж це визначено відповідними наказами
директора ДП «Укрекоресурси» про
преміювання працівників за вказані
періоди, що призвело до зайвого
нарахування та виплати премій
працівникам на загальну суму 61 714,71 грн.
(у 2011 році на суму 60 427,21 грн., у 2012 році на
суму 1287,50 грн.) та, відповідно,
перерахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на загальну суму
22 785,08 грн. (у 2011 році на суму 22309,73 грн., у
2012 році на суму 475,35 грн.). Внаслідок
чого, об'єкту контролю - ДП
«Укрекоресурси» завдано матеріальної
шкоди (збитки) на загальну суму 84499,79
грн.

Зазначене порушення допущено
колишніми головними бухгалтерами
ОСОБА_6 на загальну суму 5 240,30 грн.
(серпень 2011 року) та ОСОБА_5 на загальну
суму 77 496,64 грн. (вересень, листопад,
грудень 2011 року).

Згідно пункту 2.13 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, керівник підприємства,
установи забезпечує фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій, що були проведені, у
первинних документах та виконання
всіма підрозділами, службами і
працівниками правомірних вимог
головного бухгалтера щодо порядку
оформлення та подання для обліку
відомостей і документів.

Відповідне порушення призвело до
завищення зобов'язань перед
працівниками, що обліковуються на
субрахунку 661 «Розрахунки з оплати
праці», та бюджетом по сплаті єдиного
соціального внеску, розрахунки з яким
обліковуються на рахунку 651 «За
розрахунками із загальнообов'язкового
державного соціального страхування» і,
як наслідок, недостовірного внесення
даних у Звіт про фінансові результати
(форма № 2) по рядку 070 «Адміністративні
витрати», рядку 240 «Виплати на оплату
праці» та рядку 250 «Відрахування на
соціальні заходи», а також у форму № 1
«Баланс» по рядку 5S0 «Поточні
зобов'язання за розрахунками з оплати
праці» та рядку 570 «Поточні
зобов'язання за розрахунками зі
страхування» станом на 31.03.2012, чим
порушено вимоги п. 8 ст. 19, п. 1 ст. 71
Господарського кодексу України від
16.01.2003 № 436-IV, ст. 4 Закону № 996, п. 18
Положення (стандарт) бухгалтерського
обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової
звітності», затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 31.03.99
року № 87 (далі - П(с)БО-І), п. 5, п. 6
Положення (стандарт) бухгалтерського
обліку 26 «Виплати працівникам»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 28.10.2003 № 601 (далі -
П(с) БО-26).

Згідно зі статутом ДП «Укрекоресурси»
директор Підприємства,
розпоряджається коштами та майном
Підприємства, тому виплата премій у
розмірах більших, ніж це зазначено його
наказами є витратами зробленими
управленою особою та втратою її майна.

Відповідно до ст. 130 Кодексу Законів про
працю України працівники несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.

Згідно ст. 132 КЗпП України за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації при виконанні трудових
обов'язків, працівники, з вини яких
заподіяно шкоду, несуть матеріальну
відповідальність у розмірі прямої
дійсної шкоди, але не більше свого
середнього місячного заробітку.
Матеріальна відповідальність понад
середній місячний заробіток
допускається лише у випадках,
зазначених у законодавстві.

Випадки повної матеріальної
відповідальності працівників
визначені у ст. 134 КЗпП України. Так п. 1
ч. 1 ст. 134 КЗпП України передбачено, що
відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли: між працівником і
підприємством, установою, організацією
відповідно до статті 135 цього Кодексу
укладено письмовий договір про взяття
на себе працівником повної
матеріальної відповідальності за
незабезпечення цілості майна та інших
цінностей, переданих йому для
зберігання або для інших цілей.

Вищезазначене порушення зафіксовано у
акті ревізії від 16.08.2012 року № 07-23/40 та
підтверджено розрахунком зайво
виплаченої премії, яка є додатком до
акта.

На виконання вимоги підприємством
направлено 22.10.2012 ОСОБА_5 вимогу про
усунення зазначеного порушення, тому
посилання позивача на те, що про
порушення своїх прав вона дізналася
лише 06.03.2014 є таким що не відповідає
обставинам справи.

Також, колегія суддів зазначає, що
безпідставним є посилання позивача на
те, що представники Держфінінспекції
України порушили її права, передбачені
п.18 Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 № 550,
оскільки не відібрали у неї письмові
пояснення щодо питань ревізії, адже
зазначеною нормою передбачено
відібрання пояснень у працівників
об'єкту контролю, тоді як позивач на
момент проведення контрольного заходу
була звільнена з посади головного
бухгалтера ДП «Укрекоресурси», тобто
не була працівником об'єкту контролю,
тому відповідач не мав змогу відібрати
у неї пояснення.

Що стосується твердження позивача
стосовно того що під час ревізії
Держфінінспекцією України
використовувались
розрахунково-платіжні відомості, які є
електронними роздруківками, колегія
суддів зазначає наступне.

ДП «Укрекоресурси» здійснює ведення
бухгалтерського обліку у програмному
комплексі «1С: Підприємство».

Відповідно до п. 16 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №
550, ревізія проводиться шляхом
документальної перевірки, що
передбачає контроль за установчими,
фінансовими, бухгалтерськими
(первинними і зведеними) документами,
статистичною, фінансовою та бюджетною
звітністю, господарськими договорами,
розпорядчими та іншими документами
об'єкта контролю, пов'язаними з
плануванням і провадженням фінансово-
господарської діяльності, веденням
бухгалтерського обліку, складенням
фінансової звітності.

При цьому, вказаною нормою передбачено,
що у разі ведення об'єктом контролю
бухгалтерського обліку з
використанням електронних засобів
зберігання і обробки інформації на
вимогу посадової особи контролюючого
органу керівник цього об'єкта повинен
забезпечити оформлення відповідних
документів на паперовому носії.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (поширюється на
всіх юридичних осіб, створених
відповідно до законодавства України),
метою ведення бухгалтерського обліку є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про рух
грошових коштів підприємства.

З огляду на викладене, Підприємством
було надано Держфінінспекції України
роздруковані з « 1С: Підприємство»
відповідні первинні документи, як
передбачено чинним законодавством,
тому посилання позивача на те що для
розрахунку збитків в Акті ревізії
використовувалися електронні
роздруківки невідомого походження є
безпідставним.

Також, в обґрунтування своїх позовних
вимог ОСОБА_5 посилається на те, що
додатки до наказів директора ДП
«Укрекоресурси» про визнання розміру
премій, якими керувався відповідач під
час розрахунку матеріальної шкоди не
завірені, не скріплені печаткою та не
погодженні в установленому законом
порядку, але колегія суддів зазначає,
що Інструкцією з діловодства
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною, зокрема, п. 4.11 «Оформлення
додатків до документів» не передбачено
вищезазначених вимог до оформлення
додатків. Крім того, в додатку № 10 до
вищезазначеної інструкції визначено
перелік документів на яких ставиться
гербова печатка, який не містить
додатків до наказів. Таким чином,
викладені посилання позивача в жодному
разі не спростовують висновків органу
державного фінансового контролю, які
здійснено за результатами ревізії
фінансово-господарської діяльності
ДГІ «Укрекоресурси».

Крім того слід зазначити, що як
вбачається зі ст. 2 Закону України «Про
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» головними
завданнями Державної фінансової
інспекції України є здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності, зокрема, у суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів.

Так, з метою реалізації державної
політики у сфері державного
фінансового контролю здійснено
ревізію ДП «Укрекоресурси» під час
якої, на підставі аналізу первинних
бухгалтерських документів
підприємства та норм чинного
законодавства, виявлено порушення,
викладене у вимозі Держфінінспекції
України, що стала предметом
зазначеного спору. Ці обставини
досліджено під час розгляду справи в
суді першої інстанції.

З огляду на зазначене, позивач
безпідставно посилається в
апеляційній скарзі, на те що в
мотивувальній частині рішення суду не
зазначено обставини встановлені судом
з посиланням на докази та мотиви з яких
суд виходив при ухваленні рішення і
положення закону яким він керувався.

Адже, факти досліджених обставин
справи, що ґрунтуються на відповідних
доказах чітко зазначено в
мотивувальній частині рішення суду
першої інстанції.

Враховуюче вищевикладене, колегія
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги є
необґрунтованими, та такими, що не
підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 24 червня 2014 року залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.