Справа № 2а-1262/10/1070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/17144/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Гончарук І.Ю.,

представника позивача Яроцької
Ю.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від
11.11.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15.03.2011 по справі №2-а-1262/10/1070 за
позовом Закритого акціонерного
товариства «Укренергомонтаж» до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., пояснення представника позивача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 11.11.2010,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15.03.2011, позовні вимоги Закритого
акціонерного товариства
«Укренергомонтаж» до Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області про скасування податкового
повідомлення-рішення задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
04.08.2009 №/3.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, Державна
податкова інспекція у
Києво-Святошинському районі Київської
області 24.03.2011 звернулась з касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, який ухвалою від 30.03.2011
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Київського
окружного адміністративного суду від
11.11.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15.03.2011, прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального права, зокрема,
підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4,
підпункту 11.2.1 пункту 11.2, підпункту 11.3.1
пункту 11.3 статті 11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
статті 4 Закону України «Про облік
векселів в Україні», пункту 3 статті 205
Господарського кодексу України, статей
256, 263 Цивільного кодексу України.

Перевіривши матеріалами справи,
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів, дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією у Києво-Святошинському
районі Київської області проведено
планову виїзну перевірку Закритого
акціонерного товариства
«Укренергомонтаж» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2005 по
30.06.2008.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог підпункту 4.1.6 пункту 4.1
статті 4, підпункту 5.2.1 пункту 5.2,
підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», в результаті чого
занижено суму податку на прибуток в
сумі 498209,75грн., у тому числі за І квартал
2006 року в сумі 77358,75грн., за півріччя 2006
року в сумі 83858,75грн., за 2007 рік в сумі
400004,00грн. та за І квартал 2008 року в сумі
14346,75грн.

За результатами перевірки Державною
податковою інспекцією у
Києво-Святошинському районі Київської
області складено акт від 23.12.2008
№537/23-1/04543795 та прийнято податкове
повідомлення-рішення від 31.12.2008
№/0, яким Закритому акціонерному
товариству «Укренергомонтаж»
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на прибуток з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 996421,00грн.

За наслідками адміністративного
оскарження рішенням Державної
податкової адміністрації в Київській
області про результати розгляду скарги
від 12.05.2009 №959/10/25-017/107-428 податкове
повідомлення-рішення від 31.12.2008
№/0 та рішення Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області від 24.03.2009 №2476/10/25-015 про
результати розгляду первинної скарги
були частково скасовані в частині
застосованих штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 249105,25грн.

На підставі рішення Державної
податкової адміністрації в Київській
області від 12.05.2009 №959/10/25-017/107-428
відповідачем прийнято нове податкове
повідомлення-рішення від 19.05.2009
№/2 на загальну суму 747315,75грн.

В подальшому позивач подав скаргу на
податкове повідомлення-рішення від
19.05.2009 №/2 та рішення Державної
податкової адміністрації в Київській
області від 12.05.2009 959/10/25-017/107-428 до
Державної податкової адміністрації
України, в результаті розгляду якої
прийнято рішення про залишення скарги
без задоволення, а оскаржуваних рішень
- без змін.

На підставі рішення Державної
податкової адміністрації України
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 04.08.2009
№/3.

Щодо висновків податкового органу про
заниження позивачем податку на
прибуток за І квартал 2006 року в сумі
77358,75грн., за півріччя 2006 року в сумі
83858,75грн. та за І квартал 2008 року в сумі
14346,75грн. у зв'язку з тим, що в 4 кварталі
2005 року включено до складу валових
витрат понесені витрати та проведено
коригування в І-ІІ кварталах 2006 року
вже врахованих в 4 кварталі 2005 року
витрат, колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно з пунктом 5.1 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Відповідно до п підпункту 5.2.1 пункту 5.2
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
до складу валових витрат включається
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Згідно з підпунктом підпункту 5.2.1 5.3.9
пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Відповідно до підпункту 11.2.1 пункту 11.2
статті 11 зазначеного Закону датою
збільшення валових витрат виробництва
(обігу) вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше:

- або дата списання коштів з
банківських рахунків платника податку
на оплату товарів (робіт, послуг), а в
разі їх придбання за готівку - день їх
видачі з каси платника податку;

- або дата оприбуткування платником
податку товарів, а для робіт (послуг) -
дата фактичного отримання платником
податку результатів робіт (послуг).

Судами попередніх інстанцій на
підставі належних та допустимих
доказів встановлено, що позивачем до
складу валових витрат включалися
витрати по покупці матеріалів,
пального, виконані підрядні роботи,
послуги субпідряду, послуги по оренді
приміщень, оплата послуг банку,
заробітна плата та нарахування на неї
та інші. Витрати підтверджені
первинними документами та
банківськими виписками. Відображення
витрат та валових витрат здійснюється
товариством на рахунках
бухгалтерського обліку 631 «Розрахунки
з постачальниками», 661 «Нарахування
заробітної плати», 65 «Нарахування
фондів страхування» та в відомостях
обліку валових витрат.

Відповідно до декларацій з податку на
прибуток підприємства за період з
01.01.2005 по 31.12.2005 Закритим акціонерним
товариством «Укренергомонтаж»
задекларовано валові витрати в сумі
10569000,00грн., фактично валові витрати за
відповідний період склали 11007838,00грн.

Таким чином, у складі валових витрат за
2005 рік, які підтверджуються первинними
документами, не відображено в
декларації про прибуток підприємств за
2005 рік валові витрати на загальну суму
438838,00грн.

Закритим акціонерним товариством
«Укренергомонтаж» за період з 01.07.2005 по
30.06.2008 до складу валових витрат
відносились витрати на оплату праці на
загальну суму 340133,00грн. та витрати на
суми страхових зборів (внесків) до
фондів державного
загальнообов'язкового соціального
страхування в сумі 133547,00грн.

Відповідно до обігово-сальдової
відомості по рахунку «Валові витрати»
за ІІІ квартал 2007 року та за І квартал
2008 року Закритим акціонерним
товариством «Укренергомонтаж»
здійснено коригування валових витрат,
які відображені в податковому обліку.

Таким чином, позивачем до складу
валових витрат у складі витрат на
оплату праці в сумі 400000,00грн. в І
кварталі 2008 року включені витрати, які
не були враховані у складі валових
витрат у витратах на оплату праці в
сумі 40000,00грн. в ІІ кварталі 2007 року.

До складу валових витрат у складі
витрат на страхові збори по фондах
соціального страхування в сумі
15400,00грн. в І кварталі 2008 року включені
витрати, які не були враховані у складі
валових витрат у витратах на страхові
збори по фондам соціального
страхування в сумі 15400,00 грн. в ІІІ
кварталі 2007 року.

Враховуючи викладене, зважаючи на те,
що позивачем до складу валових витрат
включені витрати, які не враховані у
складі валових витрат за попередні
періоди, суди дійшли обґрунтованого
висновку, що Закритим акціонерним
товариством «Укренергомонтаж» не
занижено суми податку на прибуток за І
квартал та півріччя 2006 року та І
квартал 2008 року.

Щодо висновків податкового органу про
заниження позивачем податку на
прибуток 400004,00грн. за 2007 рік колегія
суддів зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 27.01.2003 Закритим
акціонерним товариством
«Укренергомонтаж» передано Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Промтехсервіс Ко» в оплату за товари
(роботи, послуги) прості векселі на суму
3100020,00грн., з яких в лютому 2003 року
погашено векселів на суму 1500000,00грн.

Підставою для висновку податкового
органу про заниження позивачем податку
на прибуток 400004,00грн. за 2007 рік стало те,
що ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.11.2004 по справі №43/265
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Промтехсервіс Ко»
ліквідовано, у зв'язку з чим станом на
24.11.2007 позовна давність за
заборгованістю позивача перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Промтехсервіс Ко»
минула.

Статтею 4 Закону України «Про обіг
векселів в Україні» передбачено, що у
разі видачі (передачі) векселя
відповідно до договору припиняються
грошові зобов'язання щодо платежу за
цим договором та виникають грошові
зобов'язання щодо платежу за векселем.

Судами встановлено, що в обліку
позивача станом на 30.06.2008 не рахується
кредиторська заборгованість за товари
(роботи, послуги) перед Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Промтехсервіс Ко», проте відповідно
до обігово-сальдової відомості по
рахунку 51.1 «Довгострокові векселі,
видані у національній валюті» станом
на 30.06.2008 рахується кредиторська
заборгованість по векселях, виданих
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Промтехсервіс Ко» в
сумі 1600020,00грн., строки погашення якої
наступають в момент терміну сплати за
векселями на дату 27.01.2010.

Відповідно до підпункту 4.2.10 пункту 4.2
статті 4 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
до складу валових доходів не
включається номінальна вартість
взятих на облік, але неоплачених
(непогашених) цінних паперів, які
засвідчують відносини позики, а також
платіжних документів, емітованих
(виданих) боржником на користь (на ім'я)
платника податку як забезпечення або
підтвердження заборгованості такого
боржника перед таким платником податку
(облігацій, ощадних сертифікатів,
казначейських зобов'язань, векселів,
боргових розписок, акредитивів, чеків,
гарантій, банківських наказів та інших
подібних платіжних документів).

Згідно зі статтею 258 Цивільного кодексу
України до зобов'язань по векселях
спеціальна позовна давність не
застосовується, ні скорочена, ні
триваліша в порівнянні із загальною
позовною давністю, термін якої складає
три роки.

Відповідно до статті 259 Цивільного
кодексу України позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.

Згідно з частиною п'ятою статті 261
Цивільного кодексу України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання. Якщо боржникові
надається пільговий строк для
виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Таким чином, перебіг трирічного строку
на пред'явлення позовних вимог до
акцептанта переказного векселя або до
векселедавця простого векселя
починається з дати настання строку
платежу, зазначеного у векселі.

Враховуючи викладене, термін сплати за
векселями в сумі 1600020,00грн. наступає
27.01.2010, а перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання і спливає 27.01.2013.

За таких обставин, Закритим
акціонерним товариством
«Укренергомонтаж» правомірно не
включено до складу валового доходу за IV
квартал 2007 року суму 1600020,00грн., яка
рахується як кредиторська
заборгованість по векселях в
національній валюті перед Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Промтехсервіс Ко».Враховуючи
викладене, висновки судів попередніх
інстанцій щодо протиправності
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області від 04.08.2009 №/3 є
правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Київської області залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11.11.2010 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2011 по
справі №2-а-1262/10/1070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв