Справа № 185/6241/14-а
Суддя: Боженко Л. В.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/6241/14-а
Провадження № 2-а/185/159/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року суддя
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області Боженко Л.В.,
розглянувши спpaвy в порядку
скороченого провадження за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області про визнання дій
неправомірними, перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В :

17 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з адміністративним позовом
до Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області, в якому просить суд визнати
неправомірними дії відповідача щодо
нарахування та виплати її державної
допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2
до досягнення нею трирічного віку за
період з 27.01.2014року по 17.06.2014року у
розмірі меншому ніж передбачено ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»;
зобов'язати відповідача нарахувати
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 27.01.2014року по 17.06.2014року у
розмірі передбаченому ст. 43 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням», забезпечити
виплату цих коштів з урахуванням
отриманих сум. В обґрунтування позову
зазначила, що вона народила дочку
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 і згідно Закону
України «Про державну допомогу сім`ям з
дітьми» перебуває на обліку у
відповідача, отримує допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 130 грн.
щомісячно. Позивач вважає, що
відповідач невірно нарахував та
встановив розмір сум гарантованих
державою - допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, оскільки їй гарантована державою
соціальна державна допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до діючого
законодавства України повинна
нараховуватися у розмірі
встановленого ст. 43 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням». Однак,
всупереч вимогам вказаного Закону
відповідач сплачує їй допомогу на
дитину в розмірах менших ніж вказано в
Законі. Просить суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

В письмовому запереченні
відповідач заперечує проти позову,
просить суд відмовити в його
задоволенні.

Суд, вивчивши матеріали справи,
оцінивши повідомлені позивачем та
відповідачем обставини, вважає що є
достатньо підстав для прийняття
рішення про задоволення виходячи з
наступних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про
народження(а.с.9), є матір'ю
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, у
зв'язку з чим перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та з 27.01.2014 року отримує
грошову допомогу, як застрахована
особа, у розмірі 130,00 грн., виплату якої
здійснює Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області. Статтею 19
Конституції України встановлено, що
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов`язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб,що
передбачені Конституцією та законами
України.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім`ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
встановлений ЗУ «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми». Статтею 5 цього Закону
визначено, що всі види державної
допомоги сім`ям з дітьми, крім допомоги
у зв`язку з вагітністю та пологами
жінкам, зазначеним у частині другій ст.
4 цього Закону, призначають і
виплачують органи соціального захисту
населення за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Таким чином, відповідач у справі -
орган владних повноважень, на якого
чинним законодавством покладений
обов'язок щодо нарахування та виплати
допомоги сім'ям з дітьми до досягнення
нею трирічного віку. Частиною 1 ст. 1 ЗУ
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України. Статтею 3 ЗУ
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
передбачено, що право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цим Законом має
особа (один з батьків дитини,
усиновитель, опікун, баба, дід або інший
родич), яка фактично здійснює догляд за
дитиною. Умови призначення допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені ст. 14 ЗУ
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
при цьому зазначений закон не
передбачає обмежень чи особливих умов
або розподілу осіб, що мають право на
отримання такої допомоги. Статтею 15
вказаного ЗУ, встановлено, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Статтею 1 цього Закону встановлено, що
порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

При цьому, з аналізу цієї норми не
вбачається, що Кабінету Міністрів
України делеговані функції щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням" (Закон №2240).

Статтею 1 Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням" визначено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Згідно ст. 2 Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням" страховий випадок - подія, з
настанням якої виникає право
застрахованої особи або членів її
сім`ї на отримання матеріального
забезпечення або соціальних послуг за
цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 4, 5, 29, 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
право на матеріальне забезпечення та
соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування та день
звільнення), якщо інше не передбачено
законодавством.

Одним із принципів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням є державні гарантії
реалізації застрахованими особами
своїх прав.

Право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку має застрахована особа (один із
батьків дитини, усиновитель, баба, дід,
інший родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Законом України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" було внесено зміни до
Закону № 2240-111 та виключено статті 40-44.
Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-УІ, в тому числі й пункт 25
розділу 11 Закону № 107-УІ щодо
виключення статей 40-44 Закону № 2240-111.
Пунктом 2 розділу 111 Закону № 107-УІ було
передбачено, що розділ 11 цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-111,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26
грудня 2008 № 835-УІ "Про Державний бюджет
України на 2009 рік" та статтею 45 Закону
України від 27 квітня 2010 року № 2154-УІ
"Про Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-УІ) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-111
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-УІ не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-111 на
виконання статті 45 Закону № 2154-УІ
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки ні Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", ні
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік", не встановлювалось
на 2011рік та на 2012 рік іншій, ніж у Законі
№ 2240-ІІІ розмір допомоги, а положення
Постанови КМУ № 1751 «Про порядок
призначення та виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми" від 27.12.2001р.
було затверджене саме на виконання
Закону № 2811-ХІІ "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" (п.1), то застосовувати
зазначену постанову Кабінету
Міністрів України до особи, яка
застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування не
можливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-ІІІ), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 25 грудня 2012 року, Законом України
"Про Державний бюджет України на 2013 рік"
також не встановлювався іншій розмір
вказаного виду допомоги ніж у Законі
України "Про загальнообов`язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням".

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
суд вважає, що оскільки спір виник щодо
виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням", відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, суд
вважає за необхідне стягнути з
Державного бюджету України на користь
позивача понесені по справі судові
витрати у розмірі 73 грн. 08 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2,6,8,9,69,94,104,159,160,163,183-2 КАС України,
суд-

П О С Т А
Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку -
задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області щодо нарахування та виплати
державної допомоги ОСОБА_1 по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 27.01.2014року
по 17.06.2014року у розмірі меншому ніж
передбачено ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області нарахувати
ОСОБА_1 державну допомогу по догляду за
дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, до досягнення нею
трирічного віку, за період з 27.01.2014року
по 17.06.2014року у розмірі передбаченому
ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» та
забезпечити виплату цих коштів з
урахуванням отриманих сум.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 ідентификаційний
номер НОМЕР_1 витрати по оплаті
судового збору в сумі 73 (сімдесят
три )гривні 08 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Павлоградський міськрайонний
суд Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня отримання її
копії з одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя:
Л.В.Боженко