Справа № 872/16299/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2014 рокусправа № 181/500/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів:
Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
соціального захисту населення
Межівської районної державної
адміністрації

на постанову Межівського районного
суду від 03 жовтня 2013 року у справі
№181/500/13-а за позовом ОСОБА_1 до
управління соціального захисту
населення Межівської районної
державної адміністрації про визнання
протиправними дій,-

в с т а н о в и в :

12 травня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив дії відповідача в частині
недонарахування та невиплати разової
допомоги на оздоровлення - визнати
протиправними; зобов'язати відповідача
провести перерахунок щорічної
допомоги на оздоровлення, виходячи з
розрахунку мінімальної заробітної
плати за 2013 рік, стягнути з відповідача
на користь позивача недоплачену
щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірі 3453 грн., зобов'язати
відповідача в подальшому нараховувати
та виплачувати йому щорічну допомогу
на оздоровлення відповідну до Закону
кількість мінімальних заробітних плат
та підвищувати позивачу розмір
щорічної допомоги на оздоровлення у
випадку підвищення розміру
мінімальної заробітної плати.

Адміністративний позов
обгрунтовано тим, що відповідачем
неправомірно здійснено виплату
щорічної допомоги на оздоровлення
позивачу, як особі, що має статус
учасника ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС, у меншому розмірі
ніж це встановлено чинним
законодавством. Вказане порушує права
та законні інтереси позивача на
отримання гарантованої державою
соціальної допомоги у відподвіності до
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Постановою Межівського районного
суду Дніпропетрвоської області
адміністративний позов задоволено
частково, визнано протиправними дії
управління праці та соціального
захисту населення Межівської районної
державної адміністрації в частині
недонарахування та невиплати разової
допомоги на оздоровлення за 2013 рік як
учаснику ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС 3 категорії, в
розмірі трьох мінімальних заробітних
платз урахуванням раніше виплачених
судv, в іншій частині позовні вимоги
залишено без задовлення.

Не погодившись з рішенням суду
управління праці та соціального
захисту населення Межівської
державної адміністрації, відповідач,
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції вимог норм
матеріального та процесуального права
просить оскаржувану постанову суду
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог в
частині виплати щорічної допомоги на
оздоролення за 2013 рік.

ї Апеляційна скарга обгрунтована
тим, що виплати разової допомоги на
оздоровлення управлінням
здійснювались у відповідності до норм
чинного законодавства, відповідно до
якого фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" здійснюється за рахунок
державного бюджету, та в межах
асигнувать встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Сторони, які були належним чином
повідомлені про час та місце
проведення розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального права, надану правову
оцінку досліджених судом доказів по
справі, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про необхідність
задоволення апеляційної скарги з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що позивач перебуває на
обліку в управлінні праці та
соціального захисту Межівської
державної адміністрації, як особа, що
віднесена до 3 категорії, як учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
посвідченням №012495 (а.с.10).

У відповідності до довідки про
отримання допомоги №520 від 21.05.2013 року
ОСОБА_1 нараховано щомісячну допомогу
на оздоровлення за 2013 рік відподвідно
до постанови КМУ №562 у розмірі 75 грн..

Не погодившись з розміром
здійснених нарахувань та виплат суми
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за 2013 рік, позивач
звернувся до суду із даним позовом за
захистом своїх прав та законних
інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем протиправно не доплачено,
позивачу суму грошової допомоги на
оздоровлення, гарантовану йому
державою як особі, що постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи у
розмірі трьох мінімальних заробітних
плат зігдно з ч. 4 ст. 48 Закону України
"Про статсу та соціальний захист осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Відповідно
до вказаного Закону держава бере на
себе відповідальність за завдану шкоду
громадянам та зобов'язується
відшкодувати її за пошкодження
здоров'я або втрату працездатності
громадянами та їхніми дітьми, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
одноразова щорічна допомога на
оздоровлення особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи 3
категорії у розмірі 3 мінімальних
заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 було
визнано неконституційним п.28 розділу
ІІ «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону
України «Про державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яким було
внесено зміни в статтю 48 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", тому
позивач мав право на отримання
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення відповідно до ст.48
вказаного Закону до 23 липня 2011 року
включно, оскільки рішенням
Конституційного Суду України №20-рп від
26.12.2011 року та Законом України «Про
державний бюджет України на 2012 рік»
було визнано, що розмір допомоги на
оздоровлення, згідно закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
визначаються Кабінетом Міністрів
України, виходячи в наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету.

Рішенням Конституційного Суду України
№20-рп/2011 від 26.12.2011 року визнано таким,
що відповідає Конституції України (є
конституційним) пункт 4 розділу УІІ
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік».

З 01.01.2013 року набрав чинності Закон
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік», прикінцевими положеннями
якого встановлено (п.3), що у 2013 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи із наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Враховуючи роз'яснення
Конституційного Суду України, а також
приписи прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік», немає підстав для
нарахування сум щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік.

Отже, оскільки позивачу було виплачено
щорічну грошову допомогу на
оздоровлення за 2013 роки відповідно до
діючого законодавства, тому в
задоволенні заявленого позову слід
відмовити.

Таким чином суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що постанова
Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 03 жовтня
2013 року є незаконною та
необґрунтованою, прийнятою з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті позовних вимог. Вказане
є підставою для скасування
оскаржуваної постанови у
відповідності до приписів ст. 202 КАС
України.

Керуючись ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1
ст.202, ст. 205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу управління
соціального захисту населення
Межівської районної державної
адміністрації - задовольнити.

Постанову Межівського районного суду
від 03 жовтня 2013 року у справі №181/500/13-а -
скасувати та прийняти нову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим