Справа № 820/3691/13-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року м.
Київ К/800/51553/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Сороки М.О., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Харківської
обласної ради, за участі третіх осіб -
Міністерства екології та природних
ресурсів України, Державної служби
геології та надр України, Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, Компанії «Шелл Експлорейшн
енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (ІV)
Б.В.» та товариства з обмеженою
відповідальністю «НАДРА ЮЗІВСЬКА», про
скасування рішення, провадження у якій
відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24 вересня 2013 року,

у с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Харківської обласної ради про
скасування рішення Харківської
обласної ради від 17 січня 2013 року №636-VI
«Про погодження проекту Угоди про
розподіл вуглеводнів, які
видобуватимуться у межах ділянки
Юзівська, між державою Україна та
компанією «Шелл Експлорейшн енд
Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В.» та
ТОВ «НАДРА ЮЗІВСЬКА».

Вважає, що оскаржуване ним рішення
Харківською обласною радою винесено
без урахування всіх обставин, що мають
значення для його прийняття, зокрема,
відповідачем не була досліджена
економічна експертиза проекту угоди
про розподіл вуглеводнів. Також, на
думку ОСОБА_1, в результаті
бездіяльності відповідача більшість
депутатів ради з текстом угоди
ознайомлені не були, а саме це рішення
було прийнято відносно ТОВ «НАДРА
ЮЗІВСЬКА», яке не є юридичною особою за
українським законодавством, оскільки
це товариство не внесено до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. Крім того,
позивач зауважує на те, що оскаржуваним
рішенням Харківська обласна рада
погодила угоду, яка передбачає
можливість позбавлення права володіти
належними йому земельними ділянками, і
тим самим порушила його права,
гарантовані статтею 41 Конституції
України та статтею 1 Першого протоколу
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року до участі у справі в якості третіх
осіб, які не заявлять самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача, були залучені
Міністерство екології та природних
ресурсів України, Державна служба
геології та надр України, Міністерство
енергетики та вугільної промисловості
України, Компанія «Шелл Експлорейшн
енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (ІV)
Б.В.» та ТОВ «НАДРА ЮЗІВСЬКА».

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
процесуального права, просить
скасувати їх рішення та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У своїх запереченнях представники
Харківської обласної ради та Компанії
«Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн
Інвестментс (ІV) Б.В.» зазначають на
необґрунтованість касаційної скарги,
просять залишити її без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою Кабінету
Міністрів України від 13 листопада 2011
року № 1298 затверджено умови конкурсу
на укладення угоди про розподіл
вуглеводнів, які видобуватимуться у
межах ділянки Юзівська, яка
розташована в межах Харківської та
Донецької областей.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 10 травня 2012 року № 270-Р
компанію «Шелл Експлорейшн енд
Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV) Б.В.»
(Нідерланди) - Дочірню компанію «Роял
Датч Шелл плс» (Великобританія) було
визначено переможцем конкурсу на
укладення Угоди про розподіл
вуглеводнів, які видобуватимуться у
межах ділянки Юзівська.

У відповідності до частини першої
статті 11 Закону України від 14 вересня
1999 року № 1039-XIV «Про угоди про розподіл
продукції» (далі - Закон № 1039-XIV)
інвесторами проекту, а саме компанією
«Шелл Експлорейшн енд Продакшн Юкрейн
Інвестментс (IV) Б.В.» та ТОВ «НАДРА
ЮЗІВСЬКА», було розроблено та внесено
на розгляд Міжвідомчої комісії з
організації укладення та виконання
угод про розподіл продукції проект
Угоди про розподіл вуглеводнів, які
видобуватимуться у межах ділянки
Юзівська. Зазначений проект було також
опрацьовано на міжвідомчому рівні.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 23 січня 2013 року за № 23-року
було схвалено проект вказаної Угоди та
уповноважено Міністра енергетики та
вугільної промисловості Ставицького
Е.А. підписати цю Угоду, дозволивши
вносити в разі потреби до її проекту
зміни, що не мають принципового
характеру.

Відповідно до вимог норм частини
четвертої статті 11 Закону № 1039-XIV та
статті 43 Закону України від 21 травня 1997
року № 280/97-ВР «Про місцеве
самоврядування в Україні» 17 січня 2013
року було проведено пленарне засідання
позачергової ХІХ сесії VI скликання
Харківської обласної ради, на якому
рішенням останньої за № 636-VI було
погоджено проект Угоди про розподіл
вуглеводнів, які видобуватимуться у
межах ділянки Юзівська, між державою
Україна та компанією «Шелл Експлорейшн
енд Продакшн Юкрейн Інвестментс (IV)
Б.В.» та ТОВ «НАДРА ЮЗІВСЬКА».

Не погодившись з прийнятим рішенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржуваним рішенням права,
свободи та інтереси позивача порушені
не були, а обставини, якими позивач
обґрунтовує свій позов, не
спростовують правомірність
оскаржуваного рішення.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів Вищого
адміністративного суду України, є
правильними і обґрунтованими, оскільки
вони відповідають фактичним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 2
КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

За приписами частини першої статті 6
КАС України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

З аналізу приведених норм слідує, що
позивач має право звернутись до
адміністративного суду з позовом лише
у разі, якщо він вважає, що рішенням,
дією чи бездіяльністю відповідача
(суб'єкта владних повноважень) порушено
його права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. При цьому,
обставину дійсного (фактичного)
порушення відповідачем прав, свобод чи
інтересів позивача має довести
належними та допустимими доказами саме
позивач.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1, обґрунтовуючи факт порушення
своїх прав, вказує на те, що оскаржуване
ним рішення про узгодження проекту
угоди порушує його право власності на
земельні ділянки. Крім того позивач
зазначає, що внаслідок прийняття цього
рішення він буде позбавлений питної
води, чистого повітря, безпечних
продуктів харчування, оскільки не
існує в Україні ефективних правових
засобів захисту порушених екологічних
прав людини та державні
природоохоронні органи працюють не
ефективно.

З огляду на зазначені норми
законодавства та конкретні обставини
справи колегія суддів погоджується з
позицією суду першої інстанції і
вважає, що заявлені позивачем доводи
стосуються лише можливих наслідків
неправильного користування
(експлуатації) надр, проте жодного
безпосереднього відношення до
процедури погодження Угоди про
розподіл вуглеводнів, які
видобуватимуться у межах ділянки
Юзівська, не мають. Як вірно зазначив
суд, за своєю правовою природою проект
цієї Угоди є документом, який визначає
для сторін намір, спрямований на
створення сприятливих умов для
інвестування пошуку, розвідки та
видобування корисних копалин на певній
ділянці надр, і не надає право для
користування цими надрами.

Крім того судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 мешкає у місті
Слов`янськ Донецької області, тобто він
не є членом територіальної громади
Харківської області, і належні йому
земельні ділянки знаходяться за межами
юрисдикції Харківської обласної ради.
Отже прийняте радою рішення, яке
відповідно до її повноважень
стосується лише окремих районів
Харківської області, розташованих на
ділянці Юзівська, жодним чином не може
зачепити майнових або будь-яких інших
пов`язаних з ними прав позивача.

З урахуванням вищевикладеного колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає правильним висновок
суду про те, що позивач не довів, яким
саме чином прийняте Харківською
обласною радою рішення про погодження
проекту Угоди про розподіл
вуглеводнів, які видобуватимуться у
межах ділянки Юзівська, стосуються
його прав, свобод та інтересів і чим
саме порушені його права, свободи та
інтереси у сфері публічно-правових
відносин.

Харківський апеляційний
адміністративний суд, який переглянув
постанову суду першої інстанції,
прийшов до аналогічних висновків і
правомірно залишив її без змін.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів
попередніх інстанцій є правильними,
обґрунтованими, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для скасування чи зміни
оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24 вересня 2013 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
М.І. Смокович

Судді
М.О. Сорока

Т.А. Чумаченко