Справа № 607/7405/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/23760/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Лиска Т.О., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Тернополі, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах, провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі на ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 7 квітня 2014 року та постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 19 червня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом в якому, з урахуванням заяви
про уточнення позовних вимог, просив
визнати протиправними дії ГУПФ України
в Тернопільській області щодо відмови
в підтвердженні його трудового стажу
на посаді коваля - штампувальника в ТОВ
«Тернопільський комбайновий завод» з
01.01.1989 року по 15.03.2001 року; визнати дії
УПФ України в м. Тернопіль
протиправними та зобов'язати
призначити йому пенсію за віком на
пільгових умовах, згідно списку № 1,
зарахувавши до трудового стажу період
роботи в ТОВ «Тернопільський
комбайновий завод» на посаді коваля -
штампувальника з 01.01.1989 року по 15.03.2001
року, що дає право на таку пенсію,
здійснивши перерахунок трудового
стажу.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 19 червня 2013 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 7 квітня 2014 року, адміністративний
позов задоволено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що позивачем подано
необхідні документи на підтвердження
пільгового стажу до відповідача, що
підтверджує наявність пільгового
стажу для призначення пенсії; не
проведення атестації робочих місць не
може позбавити громадян їх
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком на пільгових умовах
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

У поданій касаційній скарзі УПФ
України в місті Тернополі посилаючись
на порушення судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати зазначені судові
рішення, ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
стаж роботи позивача який дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах становить 4 роки 5
місяців 15 днів, оскільки до пільгового
стажу не зараховуються період роботи
позивача з 22.08.1992 року по 21.05.2000 року у
зв'язку з відсутністю відомостей про
атестацію робочих місць.

Касаційний розгляд справи проведено в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
222 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Згідно записів копії трудової книжки,
позивач в період з 01.01.1989 року по 15.03.2001
рік працював на посаді коваля
штампувальника у ВО «Тернопільський
комбайновий завод».

21.01.2013 року позивач звернувся із заявою
та необхідним пакетом документів до
УПФ України в м. Тернополі про
призначення пенсії на пільгових умовах
згідно Законів України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та «Про пенсійне
забезпечення».

Комісією з питань підтвердження стажу
на посадах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років при ГУПФ України в
Тернопільській області було прийнято
рішення № 5 від 22.03.2013 року, яким
зараховано періоди роботи позивача з
01.01.1989 року по 21.08.1992 року та з 22.05.2000 року
по15.03.2001 року до пільгового стажу
роботи за Списком №1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників. У рішенні
комісії про результати розгляду заяви
зазначено, що при призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах для
зарахування до стажу, що дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах
певного п'ятирічного періоду роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
після 21.08.1992 року, відповідне право
впродовж цього періоду повинно бути
підтверджено за результатами
атестації робочих місць.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи
рішення про відмову у призначенні
позивачу пенсій за віком на пільгових
умовах відповідно до ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
відповідачами не приймалось.

Так, відповідно до частини 1 статті 44
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV) заява
про призначення (перерахунок) пенсії
або про її відстрочення та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону № 1058-IV
визначено, що документи про
призначення (перерахунок) пенсії
розглядає територіальний орган
Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з
дня їх надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

Відповідно до пункту 5 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» затвердженого Постановою
правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року № 22-1 у разі, якщо до
заяви про призначення, відновлення
пенсії додані не всі необхідні
документи, орган, що призначає пенсію,
письмово повідомляє заявника про те,
які документи необхідно подати
додатково, про що в заяві про
призначення пенсії робиться
відповідний запис. Якщо вони будуть
подані не пізніше трьох місяців із дня
повідомлення про необхідність подання
додаткових документів, то днем
звернення за пенсією вважається день
приймання заяви про призначення пенсії
або дата, зазначена на поштовому
штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо документи, які необхідно подати
додатково, протягом трьох місяців не
подані, пенсія призначається,
відновлюється за наявними документами.
У подальшому при надходженні
додаткових документів пенсія
перераховується зі строків,
передбачених пунктом четвертим статті
45 Закону.

Суд касаційної інстанції звертає увагу
на те, що в разі звернення особи яка
претендує на призначення пенсії до
органів Пенсійного фонду України,
чинне законодавство ставить вимоги про
прийняття рішення щодо призначення чи
відмови у призначенні пенсії саме до
органів Пенсійного фонду, навіть за
відсутності всіх відповідних
документів. У випадку не вирішення
питання протягом визначеного строку
без поважних на те причин, права та
інтереси особи, що звернулася за
призначенням пенсії можуть вважатися
порушеними, а дії УПФ можуть вважатися
протиправною бездіяльністю, що
спричинила наслідки, які полягають у не
вжитті дій щодо призначення пенсії.

Відповідачі не заперечують факт
звернення позивача до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Тернополі із заявою про призначення
пенсії, тому судами попередніх
інстанцій правильно задоволено вимоги
позивача про визнання бездіяльності
Управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі протиправною.

Згідно до ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім
наступного випадку, коли пенсія
призначається з більш раннього строку,
якщо звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку, за умови
наявності необхідного пільгового
стажу.

Згідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію на пільгових умовах мають
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці - за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених КМУ, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівники, які мають не менше половини
стажу роботи з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, пенсії
на пільгових умовах призначаються із
зменшенням пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 Закону на 1 рік, за
кожний повний рік такої роботи
чоловіками.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зазначеним особам,
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що основним
документом, яка підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка, а в разі
відсутності її чи відповідних записів
у ній наявність трудового стажу
підтверджується в поряду
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків
№ 1 і № 2 виробництв, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженому
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року за № 383 та зареєстрованому в
Міністерстві юстиції України 01.12.2005
року за № 1451/11731 (далі - Порядок),
визначено, що для підтвердження стажу
роботи зі шкідливими і важкими умовами
праці необхідно подати трудову книжку
із оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року
№ 637 (із змінами, внесеними згідно з
постановою КМУ № 920 від 05.07.2006 року).

У періоди роботи позивача
ковалем-штампувальником 01.01.1989 року по
15.03.2001 року, що підтверджується копією
трудової книжки, були чинними
Постанова Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року № 1173, Постанова Кабінету
Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10,
Постанова Кабінету Міністрів України
від 11.03.1994 року № 162, Постанова Кабінету
Міністрів України від 17.11.1997 року №
1290. Вищевказаними постановами
затверджувалися Списки № 1 виробництв,
цехів, професій, посад з важкими
умовами праці, робота в яких дає право
на державну пенсію на пільгових умовах
та в пільгових розмірах, відповідно до
яких, посада коваля-штампувальника
відноситься до переліку професій,
посад, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах за списком № 1.

Пунктом 18 зазначеного Порядку
передбачено, що за відсутності
документів про наявний стаж роботи і
неможливості одержання їх внаслідок
ліквідації підприємства, установи,
організації або відсутності архівних
даних з інших причин, ніж ті, що
зазначені в пункті 17 цього Порядку,
трудовий стаж встановлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі організації
або в одній системі і мали документи
про свою роботу за час, стосовно якого
вони підтверджують роботу заявника.

Допитані в якості свідків ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які знали позивача по спільній
роботі на одному підприємстві,
підтвердили, що позивач працював 1982
року по 2001 рік в кузні ВО
«Тернопільський комбайновий завод» на
посаді коваля - штампувальника.

Крім того, безпосередня зайнятість
позивача повний робочий день на посаді
коваля - штампувальника у період з
01.01.1989 року по 15.03.2001 року, що дає право
на призначення пенсії на пільгових
умовах, також підтверджена копіями
архівних довідок № 14/26-3.02 від 09.01.2013
року, № 53/26-3.02 та № 54/26-3.02 від 21.01.2013 року,
особової картки Т-2, Висновку щодо
якості проведеної атестації ВАТ
«Тернопільський комбайновий завод»
цех №1 від 12.11.2003 року № 208/05, карти умов
праці по корпусу № 1, Висновку від 18.10.2000
року № 186/05 щодо якості проведеної
атестації ВАТ «Тернопільський
комбайновий завод» по корпусу №1
згідно наказу від 22.05.2000 року № 278 (із
змінами згідно наказу від 16.10.2000 року №
586), Висновку щодо якості проведеної
атестації ВАТ «Тернопільський
комбайновий завод» цех №1 від 12.11.2003
року № 208/05 (а.с. 30-40).

Крім того, з огляду на положення ч. 2 п. 4
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці, затвердженого
Кабінетом Міністрів України від 01.08.1992
року № 442, суди попередніх інстанцій
дійшли правильного висновку, що
обов'язок проведення атестації робочих
місць покладено на керівників
підприємств, а у випадку її не
проведення або неякісного проведення,
або не передачі матеріалів атестації
робочих на зберігання до архіву -
відповідальність несуть керівники
таких підприємств, установ
організацій, а не особи, що на них
працюють (працювали).

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
що до пільгового стажу позивача за
Списком № 1 необхідно також зарахувати
періоди його роботи на посаді коваля -
штампувальника з 22.08.1992 року по 21.05.2000
року, що дає йому право на призначення
пенсій за віком на пільгових умовах
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що при їх ухвалені, суди
попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Тернополі залишити без задоволення, а
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 7 квітня 2014
року та постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 19 червня 2013 року у справі №
607/7405/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

Т.О. Лиска

І.В. Штульман