Справа № 826/9352/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/9352/14
інстанції: Катющенко В.П.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівБорисюк Л.П., Ключковича
В.Ю.,При секретарі судового
засіданняВаляєвій Х.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної виконавчої служби
України на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Міністерства
внутрішніх справ України до Державної
виконавчої служби України про
скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Міністерство внутрішніх справ України
пред'явило позов до Державної
виконавчої служби України, в якому
просить визнати незаконними та
скасувати постанови державного
виконавця Борейка М.В. відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 05 червня 2014 року про стягнення з
Міністерства внутрішніх справ України
виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн. та
штрафу у сумі 680,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
липня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким у задоволені позовних вимог
позивачу відмовити. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт вказує, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 10
січня 2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Борейком М.В. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 41410266 на підставі виконавчого листа №
812/4807/13-а, виданого 24 грудня 2013 року
Луганським окружним адміністративним
судом про зобов'язання Міністерства
внутрішніх справ України прийняти
рішення про призначення виплати
одноразової грошової допомоги ОСОБА_6 у
зв'язку з загибеллю ОСОБА_7 у
відповідності до ст. 23 Закону України
«Про міліцію» та п.п. 1.7. постанови КМУ №
707 від 12.05.2007 «Про затвердження Порядку
та умов виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті) або
інвалідності працівника міліції,
податкової міліції».

05 червня 2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Борейком М.В. винесено постанову про
стягнення виконавчого збору у розмірі
1360,00 грн. (ВП 41410266).

05 червня 2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Борейком М.В. винесено постанову про
накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. (ВП
41410266).

Позивач, вважаючи, що постанови від 05
червня 2014 року про стягнення
виконавчого збору та про накладення
штрафу винесено протиправно та не у
відповідності до вимог Закону України
«Про виконавче провадження», звернувся
до суду з зазначеним позовом для
захисту своїх прав.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд першої
інстанції дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
із огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно частини 1 статті 28 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 35
Закону України «Про виконавче
провадження» за наявності обставин, що
перешкоджають провадженню виконавчих
дій, або у разі несвоєчасного одержання
сторонами документів виконавчого
провадження, внаслідок чого вони були
позбавлені можливості скористатися
правами, наданими їм цим Законом,
державний виконавець може відкласти
виконавчі дії за заявою стягувача чи
боржника або з власної ініціативи на
строк до десяти робочих днів. Про
відкладання провадження виконавчих
дій державний виконавець виносить
відповідну постанову, про що
повідомляє сторонам.

Так, постанову про відкриття
виконавчого провадження від 10 січня 2014
року позивач отримав 17 січня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення Луганського окружного
адміністративного суду, на підставі
якого відкрито виконавче провадження
№ 41410266, останнім не виконано і на
момент розгляду зазначеної справи в
суді, тобто позивачем (боржником у
виконавчому провадженні) пропущено
7-денний строк на добровільне виконання
рішення суду.

При цьому колегія суддів зазначає, що
позивач (боржник у виконавчому
провадженні) не позбавлений був прав,
визначених статтею 35 Закону України
«Про виконавче провадження», на
звернення до відповідача із заявою,
зокрема, про відкладення виконавчих
дій у зв'язку з несвоєчасним отриманням
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Разом з тим, з відповідною заявою
позивач до відповідача не звертався.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що позивачем (боржником у
виконавчому провадженні) рішення суду
самостійно у строк до семи днів,
визначеного частиною другою статті 25
Закону України «Про виконавче
провадження» не виконано, з огляду на
що позовна вимога про визнання
незаконною та скасування постанови
державного виконавця Борейка М.В.
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 05 червня 2014 року про стягнення з
Міністерства внутрішніх справ України
виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн.
задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про визнання
незаконною та скасування постанови
державного виконавця Борейка М.В.
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 05 червня 2014 року про стягнення з
Міністерства внутрішніх справ України
штрафу у сумі 680,00 грн. колегія суддів
зазначає наступне.

Частинами першою та другою статті 75
Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

У разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав (частина 3 статті 75 Закону).

Відповідно до частини першої статті 89
Закону України «Про виконавче
провадження» у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивачем (боржником у виконавчому
провадженні № 41410266) не виконано
рішення суду, у зв'язку з чим державним
виконавцем у відповідності до частини 1
статті 89 Закону України «Про виконавче
провадження» постановою від 05 червня
2014 року було накладено штраф в розмірі
680,00 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, позивач у зв'язку з
неможливістю виконання рішення суду,
отримавши 17 січня 2014 року постанову про
відкриття виконавчого провадження №
41410266 від 10 січня 2014 року, направив на
адресу відповідача лист № 12/6-210 від 24
січня 2014 року, у якому повідомив
останнього про звернення до
Луганського окружного
адміністративного суду із заявою про
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення, оскільки
існують обставини, що ускладнюють
виконання судового рішення, а також
додав копію такої заяви.

З матеріалів справи також вбачається,
що заяву Міністерства внутрішніх справ
України про встановлення способу і
порядку виконання судового рішення
Луганським окружним адміністративним
судом на даний час не розглянуто у
зв'язку з перебуванням справи на
розгляді у Вищому адміністративному
суді України.

Міністерство внутрішніх справ України
як у листі до відповідача, так і у заяві
про встановлення способу і порядку
виконання судового рішення
посилається на обставини, які
унеможливлюють виконання судового
рішення саме Міністерством, оскільки
за постановою Кабінету Міністрів
України № 707 від 12 травня 2007 року «Про
затвердження Порядку та умови виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті) або інвалідності
працівника міліції, податкової
міліції» для прийняття такого рішення
до Міністерства внутрішніх справ
України повинні надійти документи від
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області, частина таких документів
подається потерпілим за місцем служби,
а не безпосередньо до Міністерства
внутрішніх справ України, й позивач
позбавлений права самостійно вимагати
документи, які необхідні для прийняття
рішення.

Таким чином, на думку колегії суддів,
позивачем самостійно не виконано
рішення суду з поважних на те причин, а
тому колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для скасування
постанови державного виконавця про
накладення штрафу ВП № 41410266 від 05
червня 2014 року в розмірі 680,00 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 14 липня 2014 року залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.