Справа № 802/2913/14-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 вересня 2014 р.
Справа № 802/2913/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Комара П. А.,

секретаря судового засідання:
Мошняги В. І.

представника позивача:
Спесивцева В. В.

за відсутності відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: підприємства "ВПТ - Україна"
заснованого на повній власності
російського ЗАТ "ВПТ - НН"

до: Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання дій протиправними та
зобов'язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулося
підприємство "ВПТ - Україна"
заснованого на повній власності
російського ЗАТ "ВПТ - НН" із позовом до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем проведено документальну
позапланову перевірку позивача з
питань дотримання податкового та
іншого законодавства за результатами
якої складено акт перевірки
№1676/22-03/32833513 від 24.06.2014р. у якому
сформовано висновки про порушення
позивачем податкового законодавства.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився з невідомих для
суду причин. Разом з тим, у судовому
засіданні 13.08.2014 року представник
відповідача запечував проти позову з
підстав наведених у письмових
запереченнях на позов відповідно яких
Вінницька ОДПІ, заперечуючи проти
позову, вказує на те, що відповідач діяв
згідно із нормами чинного
законодавства, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. А
тому, на його думку, адміністративний
позов не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши письмові матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що на підставі
Наказу №1700 від 13.06.2014 року, виданого
Вінницькою об'єднаною державною
податковою інспекцією ГУ Міндоходів у
Вінницькій області (далі по тексту
-Відповідач) керуючись ст.. 20, п. 75.1 ст. 75
пп.78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 та п. 82.2 ст. 82
Податкового кодексу України від
02.12.2012р. №2755-IV було проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку Підприємства «ВПТ-Україна»
засноване на повній власності
російського ЗАТ «ВПТ-НН» з питань
своєчасності, достовірності та повноти
нарахування податку на додану вартість
по взаємовідносинам із TOB
«Бізнес-КонсалтінгПлюс» (Код - 37093546) за
липень 2011 року, TOB «Профіт Пласс» (Код -
36387364) за серпень-вересень 2013р., TOB
«Мейденгрін» (Код - 38651555) за жовтень
2013р., TOB «Дах-Гідроізоляція Будівель
Кайзер Україна» (Код - 33156408) за листопад
2013р. та TOB «Риббухмаркет» (Код - 38651204) за
листопад-грудень 2013р..

За результатами перевірки
Відповідачем було складено Акт №
1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року (далі по
тексту Акт), у якому Відповідачем
сформовано висновки про порушення П
«ВПТ-Україна» засноване на повній
власності російського ЗАТ «ВПТ-НН»:

- п. 187.1 ст. 187 п. 198.1, 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України за рахунок
чого

завищено суму податкового кредиту за
листопад 2013 року сформовану за рахунок
здійснення господарських операцій з
придбання товарів у TOB
«Дах-Гідроізоляція Будівель Кайзер
Україна» та завищено суму податкових
зобов'язань за листопад 2013 року
сформовану за рахунок подальшої
поставки даного товару на адресу ВП
«Головний матеріально-технічний
склад» ДТГО «Львівська залізниця».

- п. 187.1 ст. 187 п. 198.1, 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України за рахунок
чого

завищено суму податкового кредиту за
листопад-грудень 2013 року сформовану за
рахунок здійснення господарських
операцій з придбання товарів у TOB
«Риббухмаркет» та завищено суму
податкових зобов'язань за
листопад-грудень 2013 року сформовану за
рахунок подальшої поставки даного
товару на адресу ДП
«Укрзалізничпостач», TOB «НВК
«Планела-Рейл», ПрАТ «Львівський
локомотиворемонтний завод» та ПП
«Пром-Альянс».

На думку позивача, висновки Акта
перевірки є необґрунтованими та
прийнятими на підставі суб'єктивних
припущень, всупереч чинному
законодавства, у зв'язку із чим є
протиправними.

Суд, визначаючись щодо заявлених
позовних вимог, заперечень відповідача
та наданих у справу доказів, виходив з
наступного.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Порядок проведення документальних
позапланових перевірок врегульований
статтею 78 Податкового кодексу України.

Про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом (п. 78.4 ст.78
Податкового кодексу України).

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними дій щодо формування в
акті перевірки від 24.06.2014 року
№1676/22-03/32833513 висновків про порушення
податкового законодавства, суд
зазначає наступне.

Відповідно до п.79.2 ст. 79 Податкового
кодексу України документальна
позапланова невиїзна перевірка
проводиться посадовими особами
контролюючого органу виключно на
підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

За приписами ст.83 Податкового кодексу
України для посадових осіб органів
державної податкової служби під час
проведення перевірок підставами для
висновків є: документи, визначені цим
Кодексом; податкова інформація;
експертні висновки; судові рішення;
інші матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на органи
державної податкової служби.

Порядок оформлення результатів
перевірок визначений ст.86 Податкового
кодексу України, згідно якої за
результатами камеральної перевірки у
разі встановлення порушень
складається акт у двох примірниках.

У відповідності до вказаних вимог
Податкового кодексу України,
Вінницькою ОДПІ за результатами
перевірки позивача, встановивши
порушення податкового законодавства,
складено відповідний акт та зазначено
відповідні висновки про виявлені
порушення.

Таким чином, податковий орган у
встановлений законом спосіб
реалізував своє право на проведення
відповідної перевірки та оформлення її
результатів.

Враховуючи викладене, суд приходить до
переконання, що вказані дії
відповідача відповідають вимогам
податкового законодавства, а відтак в
цій частині позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до п.п. 14.1.157 ПК України
податкове повідомлення-рішення -
письмове повідомлення контролюючого
органу (рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності. Відповідно до ст. 54 п. 54.3 п.п.
54.3.2 ПК України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках. Відповідно до
ст. 86 п. 86.1 ПК України результати
перевірок (крім камеральних та
електронних перевірок) оформлюються у
формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка. Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК
України податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником контролюючого органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень (за
результатами фактичної перевірки - з
дня реєстрації (надходження) акта такої
перевірки до контролюючого органу за
основним місцем обліку платника
податків), а за наявності заперечень
посадових осіб платника податків до
акта перевірки приймається з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акта перевірки -
протягом трьох робочих днів, наступних
за днем розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

Судом встановлено, що за наслідками
перевірки відповідачем податкове
повідомлення-рішення не видавалось. З
наведеного вбачається, що відповідач,
встановивши порушення податкового
законодавства, зобов'язаний був у
встановлені законом строки прийняти
податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про
інформацію" податкова інформація -
сукупність відомостей і даних, що
створені або отримані суб'єктами
інформаційних відносин у процесі
поточної діяльності і необхідні для
реалізації покладених на контролюючі
органи завдань і функцій у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України. Правовий режим податкової
інформації визначається Податковим
кодексом України та іншими законами.
Відповідно до ст. 74 ПК України
податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах контролюючих
органів або безпосередньо посадовими
(службовими) особами контролюючих
органів. Перелік інформаційних баз, а
також форми і методи опрацювання
інформації визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.
Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій та завдань. Враховуючи
викладене, суд вважає, що відомості в
таких базах обліку мають відповідати
показникам податкових декларацій чи
рішенням податкового органу за
результатами перевірок платника
податків. В ході судового розгляду
судом встановлено та не спростовано
відповідачем, що без винесення
податкового повідомлення-рішення до
електронної системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів на рівні ГУ Міндоходів
України внесено зміни в зв'язку з
невизнанням відповідачем правомірним
формування позивачем податкових
зобов'язань та податкового кредиту по
відносинах з контрагентами позивача за
період, який перевірявся.

Суд вважає такі дії відповідача
безпідставними та такими, що порушують
права позивача, оскільки, як було
зазначено, податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій та завдань. Для відновлення
порушеного права позивача суд вважає
необхідним зобов'язати відповідача
внести зміни до системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів на
рівні ГУ Міндоходів України та
видалити інформацію про вчинення
позивачем порушень, викладену в акті
документальної позапланової невиїзної
перевірки від 24.06.2014р. №1676/22-03/32833513.

Відповідно до частини першої статті 71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Також, суд відмічає, що відповідно до ч.
2 ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати суду всі
матеріали, які свідчать про його
правомірні дії.

На підставі вищевикладеного, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Понесені позивачем судові витрати зі
сплати судового збору відповідно до ст.
94 КАС України підлягають відшкодуванню
із Державного бюджету України
пропорційно до задоволеної частини
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Зобов'язати Вінницьку об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області відновити у системі
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні Міністерства доходів і зборів
України стан, який був до внесення
висновків акту перевірки №1676/22-03/32833513
від 24.06.2014 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь підприємства "ВПТ - Україна"
заснованого на повній власності
російського ЗАТ "ВПТ - НН" понесені
судові витрати в сумі 24,60 грн. (двадцять
чотири грн. 60 коп.)

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Комар
Павло Анатолійович