Справа № 816/1956/14
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 р.Справа № 816/1956/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Старостіна В.В. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Міндоходів у Полтавській області на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.06.2014р. по
справі № 816/1956/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротех-Гарантія"

до Головного управління Міндоходів
у Полтавській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

19.05.2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агротех-Гарантія"
(ТОВ "Агротех-Гарантія") звернулося до
суду із позовом, у якому просило
скасувати податкові повідомлення -
рішення Головного Управління
Міндоходів у Полтавській області від 05
травня 2014 року № 4, яким збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем ввізного мита на товари, що
ввозяться суб'єктами підприємницької
діяльності у розмірі 19261,40 грн, у тому
числі 15409,12 грн - за основним платежем та
3852,28 грн - за штрафними (фінансовими)
санкціями, та № 4, яким збільшено
сум грошового зобов'язання за платежем
з податку на додану вартість з товарів,
увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності
у розмірі 3852,29 грн, у тому числі 3081,83 грн
- за основним платежем та 770,46 грн - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Полтавський окружний адміністративний
суд постановою від 12.06.2014 року позовні
вимоги задовольнив. Визнав
протиправними та скасував податкові
повідомлення-рішення Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області від 05 травня 2014 року № 4 та
№ 4.

Головне Управління Міндоходів у
Полтавській області подало апеляційну
скаргу, в якій просило скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позову. В обґрунтування
вимог апеляційної скарги відповідач
посилається на порушення судом першої
інстанції при прийнятті постанови норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а саме Закону України «Про
митний тариф України», Закону України
«Про насіння і садивний матеріал»,
статей 7,9,69,86 та 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом,
фахівцями Головного Управління
Міндоходів у Полтавській області
проведено документальну планову
виїзну перевірку стану дотримання
законодавства України з питань митної
справи при здійсненні
зовнішньоекономічної діяльності ТОВ
"Агротех-Гарантія".

08.04.2014 року контролюючим органом за
результатами вказаної перевірки
складено акт № 0008/16-31-22-04-08/ (а.с.
10-24).

На підставі вказаного акту
відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення від 05 травня 2014
року № 4, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
ввізного мита на товари, що ввозяться
суб'єктами підприємницької діяльності
у розмірі 19261,40 грн, у тому числі 15409,12
грн - за основним платежем та 3852,28 грн -
за штрафними (фінансовими) санкціями та
№ 4, яким збільшено сум грошового
зобов'язання за платежем з податку на
додану вартість з товарів, увезених на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності у розмірі
3852,29 грн, у тому числі 3081,83 грн - за
основним платежем та 770,46 грн - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(а.с.33-34).

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що твердження Головного
Управління Міндоходів у Полтавській
області про наявність порушень ТОВ
"Агротех-Гарантія" норм діючого
законодавства України ґрунтуються на
його припущеннях та належним чином не
доведені, доводи відповідача
протирічать вимогам закону та
спростовуються наявними у матеріалах
справи доказами.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Положення пп. 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 Податкового
кодексу України зазначають, що
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо результати
митного контролю, отримані після
закінчення процедури митного
оформлення та випуску товарів,
свідчать про заниження або завищення
податкових зобов'язань, визначених
платником податків у митних
деклараціях.

Відповідно до п.190.1 ст. 190 Податкового
кодексу України встановлено, що базою
оподаткування для товарів, що
ввозяться на митну територію України, є
договірна (контрактна) вартість, але не
нижче митної вартості цих товарів,
визначеної відповідно до розділу III
Митного кодексу України, з урахуванням
мита та акцизного податку, що
підлягають сплаті і включаються до
ціни товарів. При визначенні бази
оподаткування для товарів, що
ввозяться на митну територію України,
перерахунок іноземної валюти у валюту
України здійснюється за курсом валюти,
визначеним відповідно до статті 39 1
цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що 14
лютого 2013 року між ТОВ
"Агротех-Гарантія" (покупець) та
Компанією "HZPC Holland B.V." (продавець) було
укладено договір № 140213, відповідно до
умов якого Продавець зобов'язується
поставити Покупцеві на умовах FCA
Нідерланди насіннєву картоплю
голландського походження врожаю 2012
року (далі - Товар), а Покупець
зобов'язується прийняти Товар та
сплатити за нього визначену Договором
грошову суму. Асортимент, розмір та
кількість Товару зазначені у Додатку №
1, які є невід'ємною частиною цього
Договору. Ціна на Товар визначається у
Євро та включає в себе вартість Товару
та його упаковки.

На підтвердження виконання вказаного
договору позивачем долучено до
матеріалів справи належним чином
завірені копії наступних документів:
додаток № 1 від 14 лютого 2013 року;
пакувальний лист від 25 березня 2013 року;
інвойс № 144052/1 від 25 березня 2013 року; CMR
№ 144052/1 від 27 березня 2013 року;
сертифікат походження № S AE00652q840002 від 27
березня 2013 року, сертифікат № 20088 від 26
березня 2013 року, фітосанітарний
сертифікат № EC/NL/14798243 від 26 березня 2013
року та їх офіційні переклади;
карантинний дозвіл на імпорт (транзит)
№ 75/02006 від 04 березня 2013 року; акт
фітосанітарного контролю
підкарантинних матеріалів, об'єктів та
транспортних засобів, а також відбору
зразків для фітосанітарної експертизи
№ 75/01-059/000899-1 від 01 квітня 2013 року;
висновку фітосанітарної експертизи №
ЦЛ1/003836-1 від 05 квітня 2013 року;
карантинного сертифікату №
75-01-059/УМ-165945/ від 22 квітня 2013 року (а.с.
40-41, 44-57). Митне оформлення ввезення
товару в режимі "ІМ 40 ДЕ" здійснено 05
квітня 2013 року за митною декларацією
№100270000/2013/272076 (а.с. 42-43).

При цьому, відповідачем встановлено, що
позивач занизив податкові зобов'язання
по сплаті до Державного бюджету
України митних платежів у розмірі 18490,95
грн, в тому числі ввізне мито 15409,12 грн
та податок на додану вартість 3081,83 грн.,
виходячи з наступного.

В ході проведення аналізу документів,
на підставі яких здійснено митне
оформлення товару "картопля свіжа
насіннєва", робочою групою встановлено,
що під час декларування цього товару
позивачем до митного оформлення було
надано документи, у тому числі
сертифікати: карантинний дозвіл на
імпорт товару, виданий державною
інспекцією з карантину рослин;
сертифікат походження картоплі свіжої
насіннєвої; сертифікат якості картоплі
NАК.

Під час перевірки ТОВ
"Агротех-Гарантія" не надано робочій
групі ні сертифікату країни експортера
на насіння, садивний матеріал, що
засвідчував б сортові та посівні
якості картоплі, ні сертифікату
компетентного органу України.

Факт неподання позивачем до митного
оформлення відповідних сертифікатів
додатково підтверджується відсутністю
в графі 44 митної декларації інформації
про наявність сертифікату
компетентного органу України, що
засвідчує сортові та посівні якості
партії імпортованої картоплі та
сертифікату країни експортера на
насіння, садивний матеріал (код
документа - 1583).

Враховуючи вказані вище обставини,
перевіряючі прийшли до висновку, що
зазначений товар, ввезений на митну
територію України за відсутності
вищезазначених сертифікатів неможливо
класифікувати у товарній підпозиції
070110 згідно з УКТЗЕД (ставка ввізного
мита 2%); за відсутності на картоплю
насіннєву відповідних сертифікатів ця
картопля розглядається як "не
насіннєва" та у відповідності до вимог
Закону України "Про митний тариф
України" повинна класифікуватися за
кодом 0701 90 90 00 згідно УКТЗЕД "картопля -
інша" (ставка ввізного мита 10%).

Декларування ТОВ "Агротех-Гарантія"
митному органу вказаного товару
невірним кодом згідно УКТЗЕД призвело
до порушення платником податків Закону
України "Про Митний тариф України".

Слід зазначити, що згідно до ст. 17
Закону України "Про насіння і садивний
матеріал" на насіння і садивний
матеріал, які за даними лабораторного
аналізу відповідають вимогам
нормативних документів, їх власнику
видається сертифікат. Визначення
посівних якостей насіння та/або
садивного матеріалу шляхом
аналізування проб, відібраних від
партій насіння та/або садивного
матеріалу, здійснюється лабораторіями
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі.
Використання для сівби/посадки насіння
та/або садивного матеріалу, яке не має
відповідного сертифіката,
забороняється.

Відповідно до вимог УКТЗЕД в редакції
товарної номенклатури Митного тарифу
України, затвердженого Законом України
"Про Митний тариф України" від 05 квітня
2001 року № 2371-III, картопля насіннєва
класифікується у підпозиції 070110

0701 Картопля, свіжа або охолоджена:

0701 10 00 00

0701 90 - інша:

0701 90 10 00 - для виробництва крохмалю

- інша:

0701 90 50 00 - молода, з 1 січня до 30 червня

0701 90 90 00 - інша

Поясненнями до товарної позиції 0710
визначено: "До цієї товарної позиції
включається свіжа чи охолоджена
картопля усіх видів (крім солодкої
картоплі (батату) товарної позиції 0714).
До цієї товарної позиції включається,
серед іншого (inter alia), насіннєва
картопля для садіння і молода картопля.

У підпозиції 0701 10 термін "насіннєва"
означає лише картоплю, яка за
визначенням компетентних органів,
призначена для насіння.

Необхідно вказати, що з матеріалів
справи вбачається, що насіннєва
картопля, яка поставлена згідно
Договору № 140213 від 14 лютого 2013 року є
садивним матеріалом. Для цілей митного
оформлення та пропуску Товару через
митний кордон України позивачем було
надано сертифікат країни експортера:
Сертифікат № 20088 від 26 березня 2013 року,
виданого Фондом "Нідерландська
загальна інспекційна служба" та
сертифікат країни походження №
SAE0065q840002 від 27.03.2013 року, фітосанітарний
сертифікат № EC/NL/14798243 від 26 березня 2013
року (а.с. 46-53). Дані сертифікати містить
дані про посівні та сортові якості
садивного матеріалу та опис товару
відповідно до вимог статті 1 Закону
України "Про насіння і садивний
матеріал". Зазначено сорти (види)
картоплі: Sifra та Mozart, що занесені
відповідно до Реєстру сортів рослин
України. Вказано посівні якості:
розміри "35/55" для Sifra та "35/55" для Mozart, клас
"Е" (еліта) для Sifra та клас "Е" (еліта) для
Mozart; картопля садивна (насінна), врожай
2012 р., країна походження - Нідерланди
(Європейська Спільнота).

Сертифікати, що перелічені вище,
містять відомості, що відповідають
умовам Договору № 140213 від 14 лютого 2013
року - картопля насіннєва, призначена
для садіння (посадки). В Сертифікаті
походження та Фітосанітарному
сертифікаті наявні посилання на
вищезазначений Договір. Відповідність
характеристик імпортованого товару
даним Договору встановлена під час
митного оформлення та пропуску товару
через митний кордон України. Наявні
документи, що підтверджують факт
відповідності товару: Інвойс №144052/1 від
25.03.2013 року з відміткою (штампом)
Ягодинської митниці,
товарно-транспортна накладна на
міжнародні перевезення від 27 березня 13
року з відміткою (штампом) Ягодинської
митниці, митна декларація №
100270000/2013/272076 з відміткою (штампом)
Ягодинської митниці від 08 квітня 2013
року, пакувальний лист від 25 березня 2013
року.

Слід вказати, що відповідач стверджує
про невірне зазначення декларантом
коду документу (6002, 7011, 9000 замість 5183),
яким позивач підтверджує сортові та
посівні якості насіння, садивного
матеріалу.

Але, проаналізувавши матеріали справи,
можна зазначити, що зі змісту
документів, які було надано до
декларації визначено необхідну
інформацію про сортові та посівні
якості садивного матеріалу, що є
необхідною умовою для встановлення
інспектором митного органу
відповідності даним вказаним в
декларації та документах наданих на
підтвердження вказаної інформації під
час декларування та митного оформлення
товарів, а не встановлення
правильності коду такого документу без
з'ясування змісту такого документу.

Отже, твердження відповідача про
невірне зазначення декларантом коду
документу не є належним доказом
правомірності висновків відповідача
про встановлення факту декларування
позивачем товару невірним кодом згідно
УКТЗЕД.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується із твердженням суду
першої інстанції, що в ході судового
розгляду не знайшли свого
підтвердження посилання Головного
Управління Міндоходів у Полтавській
області на неможливість класифікувати
спірний товар у товарній підпозиції
070110 згідно з УКТЗЕД, що призвело до
встановлення порушення в частині
заниження позивачем ставки ввізного
мита та податку на додану вартість. А
також, що твердження контролюючого
органу про наявність таких порушень
ґрунтуються на його припущеннях та
належним чином не доведені, доводи
відповідача протирічать вимогам
закону та спростовуються наявними у
матеріалах справи доказами.

Таким чином, враховуючи обставини
справи та наведені вище правові норми,
колегія суддів приходить до висновку,
що податкові повідомлення-рішення
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області від 05 травня 2014
року № 4 та № 4 є
протиправними, а тому підлягають
скасуванню.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.06.2014р. по
справі № 816/1956/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.Судді
Бершов Г.Є. Старостін В.В.