Справа № 816/2818/14
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2818/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Христич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Ніжинського міськрайонного
центру зайнятості до ОСОБА_1 про
стягнення коштів незаконно отриманого
матеріального забезпечення, -

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2014 року Ніжинський
міськрайонний центр зайнятості
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1 про
стягнення коштів незаконно отриманого
матеріального забезпечення в розмірі
5298,12 грн.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу, позивач
зазначив, що при отриманні виплат у
період перебування на обліку в
Ніжинському міськрайонному центрі
зайнятості громадянка ОСОБА_1
приховала факт реєстрації її як
фізичної особи-підприємця, чим
порушила вимоги Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття". За час перебування на
обліку в Ніжинському міськрайонному
центрі зайнятості відповідач
незаконно отримала матеріальну
допомогу по безробіттю в розмірі 5 298,12
грн. Кошти у добровільному порядку не
повернуті, що стало підставою для
звернення позивача з позовом до суду.

Позивач явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, надавши суду клопотання
про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась, будучи належним чином
повідомлена про дату, час та місце
судового розгляду справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, надані сторонами докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
докази, суд встановив, що 26.11.2007
громадянка ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
звернулася за сприянням у
працевлаштуванні до Ніжинського
міськрайонного центру зайнятості, де і
була зареєстрована як шукаюча роботу з
відкриттям персональної картки
№12600003 /а.с.37/.

03.12.2007 ОСОБА_1 подала заяву з проханням
до вирішенні питання про її
працевлаштування надати статус
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю відповідно до Закону
України "Про зайнятість населення", в
якій також зазначила, що не
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, пенсію не
отримує /а.с.5/.

03.12.2007 наказом Ніжинського
міськрайонного центру зайнятості № НТ
071203, ОСОБА_1 наданий статус
безробітного та призначена допомога
по безробіттю з 03.12.2007 /а.с.7/.

29.10.2008 наказом ОСОБА_1 центру зайнятості
№ НТ 081029, ОСОБА_1 знято з ообліку у
зв'язку з поданням нею письмової заяви
про відмову від послуг центру
зайнятості та припинено виплату
допомоги по безробіттю з 29.10.2008
/зворотній бік а.с.7/.

Фактично відповідач отримала допомогу
по безробіттю з 03.12.2007 по 29.10.2008 в сумі 5
298,12 грн, що підтверджується наявним в
матеріалах справи розрахунком та не
оспорюється відповідачем /а.с.8/.

Згідно з актом розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України "Про зайнятість
населення" від 23.06.2014 № 126 /а.с 10/,
встановлено, що безробітна ОСОБА_1, яка
перебувала на обліку в Ніжинському
міськрайонному центрі зайнятості у
період з 03.12.2007 по 29.10.2008 була фізичною
особою - підприємцем з 13.08.2002 по 05.03.2014 та
відповідно відносилась до зайнятого
населення.

26.06.2014 директором Ніжинського
міськрайонного центру зайнятості
прийнято наказ №94 про вжиття заходів
по поверненню коштів в сумі 5 298,12 грн,
виплачених як допомога по безробіттю
ОСОБА_1 /а.с.13/.

26.06.2014 Ніжинським міськрайонним
центром зайнятості направлено ОСОБА_1
письмове повідомлення про добровільне
повернення суми виплаченої допомоги по
безробіттю в сумі 5 298,12 грн, яке у
відповідності до копії повідомлення
про вручення поштового відправлення
наявного в матеріалах справи,
відповідач отримала 01.07.2014 /а.с15/.

У зв'язку із тим, що ОСОБА_1 у
добровільному порядку відмовилася у
поверненні коштів, Ніжинський
міськрайонний центр зайнятості
звернувся до суду з вимогою про
стягнення даних коштів.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про
зайнятість населення" від 01.03.1991 №
803-ХІІ (чинного на час виникнення
спірних правовідносин) безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють,
та зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

За змістом частини 3 статті 1 цього ж
Закону до зайнятого населення належать
громадяни, що проживають на території
держави на законних підставах, і
працюють по найму на умовах повного або
неповного робочого дня (тижня) на
підприємствах, в установах і
організаціях, незалежно від форм
власності, у міжнародних та іноземних
організаціях в Україні і за кордоном,
у фізичних осіб, громадяни, які
самостійно забезпечують себе роботою,
включаючи підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство".

Згідно з абзацем першим пункту 12
Порядку реєстрації, перереєстрації та
ведення обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 14.02.2007 № 219 / чинного на час
виникнення спірних правовідносин/ як у
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 25.02.2009 N 144 так і в редакції
із змінами, внесеними згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
від 25.05.2011 N 538 для одержання статусу
безробітного громадянин особисто
подає до центру зайнятості в день, що
настає після закінчення встановленого
строку для пошуку підходящої роботи,
заяву із зазначенням у ній інформації
про те, що він не займається видами
діяльності, визначеними частиною
третьою статті 1 Закону України "Про
зайнятість населення" (тобто не
належить до зайнятого населення).

Згідно із підпунктом 1 пункту 20
вказаного Порядку громадяни,
зареєстровані, як безробітні
знімаються з обліку з дня державної
реєстрації фізичної особи-підприємця.

Судом, досліджен витяг із Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців станом на
20.06.2014 та станом на 08.08.2014 відносно
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
внаслідок чого встановлено, що
відповідач 13.08.2002 зареєстрована як
фізична особа -підприємець, а 05.03.2014 за
заявою ОСОБА_1 проведено реєстраційну
дію за номером 2 576 006 внесення
відомостей щодо припинення державної
реєстрації підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем за
власним рішенням /а.с.11-12;30-31/.

Стаття 18 Закону України „Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" зазначає, що якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін, якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні. Третя особа не може
посилатися на них у спорі у разі, якщо
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними. Якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, не були до
нього внесені, вони не можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
крім випадків, коли третя особа знала
або могла знати ці відомості.

Згідно з частиною 1 статті 46 цього
Закону державна реєстрація припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця проводиться у разі
прийняття нею рішення про припинення
підприємницької діяльності.

При цьому, у відповідності до пункту 17
статті 47 Закону України „Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" датою державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичною особою -
підприємцем є дата внесення до Єдиного
державного реєстру запису про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою -підприємцем.

Отже, у період перебування на обліку в
центрі зайнятості та маючи статус
безробітної, а саме з 03.12.2007 по 29.10.2008,
ОСОБА_1 фактично мала статус фізичної
особи -підприємця, що є підставою для
віднесення відповідача до зайнятого
населення, що в свою чергу, виключає
можливість вважати таку особу -
безробітною.

Пунктом 2 статті 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000, № 1533-III
передбачено, що застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно пункту 5 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13 лютого 2009
року N 60/62 (далі - Порядок №60/62) перевірка
достовірності даних, які є підставою
для надання особі статусу безробітної
та виплати їй матеріального
забезпечення, проводиться центрами
зайнятості, зокрема шляхом звіряння
наданої особою інформації з
відомостями, наявними в Державній
податковій адміністрації України,
Пенсійному фонді України, у державних
реєстраторів.

Згідно пункту 6 Порядку № 60/62 у разі
встановлення центрами зайнятості
належності безробітної особи до
категорії зайнятих, така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законом порядку та
повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

З огляду на викладене, відповідач не
мала права на отримання допомоги по
безробіттю, яку було призначено
центром зайнятості у зв'язку із
ненаданням нею інформації про те, що
вона є фізичною особою - підприємцем, а
заява, підписана відповідачем є
офіційним документом, в якому ним
зазначені обставини, що впливали на
призначення допомоги по безробіттю
/а.с.5/.

Як наслідок сума допомоги по
безробіттю в сумі 5 298,12 грн
відповідачем отримана безпідставно.

Пунктом 8 Порядку №60/62 закріплено, що у
разі відмови особи чи роботодавця
повернути кошти, а також у разі
неповернення їх у встановлений строк
стягнення таких коштів здійснюється у
судовому порядку відповідно до
законодавства.

Доказів оскарження наказу Ніжинського
міськрайонного центру зайнятості та
доказів повернення отриманої суми
допомоги по безробіттю відповідач до
суду не подав.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що вимоги позивача
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Судові витрати з відповідача не
стягуються, оскільки згідно з частиною
4 статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 86,159, 160-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Ніжинського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення коштів незаконно
отриманого матеріального забезпечення
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1;
АДРЕСА_1) на користь Ніжинського
міськрайонного центру зайнятості
кошти незаконно отриманого
матеріального забезпечення на випадок
безробіття в розмірі 5 298,12 грн / п'ять
тисяч двісті дев'яносто вісім гривень
дванадцять копійок/ на р/р 1005 в
ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО
853592, одержувач Ніжинський
міськрайонний цент зайнятості, .

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 29
серпня 2014 року.

Суддя
С.О. Удовіченко