Справа № 183/1239/14 (2а/183/141/14)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2014 рокусправа № 183/1239/14
(2а/183/141/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В.
Поплавського В.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення м.
Новомосковська

на постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення м. Новомосковська
про визнання протиправними дії та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

25 лютого 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення м.
Новомосковська, в якому просив визнати
протиправними дії управління праці та
соціального захисту населення м.
Новомосковськ щодо виплати щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік в
розмірі меншому ніж встановлено ст. 48
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення
м. Новомосковська провести пререахунок
та здійснити виплату недоплаченої суми
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік відповідно до вимог ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру чотирьох
мінімальних заробітних плат,
визначених на момент виплати.

Постановою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19 червня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 -
задоволено. Визнано протиправними дії
Управління праці та соціального
захисту населення м. Новомосковська
щодо виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги
на оздоровлення за 2013 рік в розмірі
меншому ніж встановлено ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення м.
Новомосковська провести перерахунок
та здійснити виплату ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення згідно ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2013 рік у розмірі 4
(чотирьох) мінімальних заробітних плат
з урахуванням здійснених за вказаний
період фактичних виплат.

Задовольняючи позовні вимоги позивача
суд першої інстанції виходив з того, що
застосування відповідачем положень
Постанови КМУ при нарахуванні щорічної
допомоги на оздоровлення є
неправомірними, оскільки, по-перше ,
зазначена Постанова КМУ, з урахуванням
рішення Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року №10-рп/2008, суперечить
положенням ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а по-друге,
зазначену Постанову КМУ не можна
розглядати як нормативно-правовий акт,
направлений на реалізацію
вищезазначених положень Закону
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік», оскільки її було прийнято у
2005 році і не може бути застосовано до
спірних правовідносин.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку, шляхом подачі
апеляційної скарги, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач має
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії, інвалідом ІІІ групи
внаслідок захворювання, пов'язаного з
катастрофою на Чорнобильській АЕС.

Таким чином позивач користується
пільгами, встановленими ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
Управління праці та соціального
захисту населення м. Новомосковська
здійнив позивачу виплату щорічної
допомоги на оздоровлення у 2013 році,
керуючись постановою Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року №
562 «Про щорічну допомогу на
оздовролення громадянам, які
постарждали вналідок Чорнобильської
катастрофи», у розмірі 90 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щорічна
допомога на оздоровлення інвалідам ІІІ
групи внаслідок захворювання,
пов'язаного із Чорнобильською
катастрофою» виплачується у розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат.

Положенням Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
встановлено, що у 2013 році норми і
положення ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

У постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
16.03.2012 року № 4 «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»»
зазначено, що судам варто враховувати
Рішення Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції на
основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Ураховуючи особливість дії в часі
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік, нормативно-правовий
акт Кабінету Міністрів України,
виданий на його виконання, також діє у
межах бюджетного року.

Проте, в 2013 році нормативні акти
Кабінетом Міністрів України з приводу
встановлення розмірів виплат
одноразової допомоги на оздоровлення
особам, визначеним ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» не
приймалися.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що у 2013 році
нарахування та виплата одноразової
допомоги на оздоровлення повинні
здійснюватися відповідно до ст. 48
Закону «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні
одноразової допомоги на оздоровлення
суперечить положенням Закону № 796 та не
може бути віднесено до реалізації
права визначеного Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік».

Враховуючи вищевикладене, відповідач
повинен був нарахувати та виплатити
позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення у 2013 році в розмірі
встановленому ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
правильно були застосовані норми
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку суду першої інстанції і не
можуть бути підставою для скасування
постанови суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись ст. 183-2, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200,
205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення м.
Новомосковська - залишити без
задоволення.

Постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19 червня 2014 року - залишити
без змін

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський