Справа № 310/4409/14-а
Суддя: Пустовіт З. П.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/4409/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі: головуючого -
судді Пустовіт З.П.

при секретарі
Гоноболіній О.І.

з участю представника позивача
ОСОБА_1, відповідача Лубенця М.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Бердянську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до старшого державного
інспектора з охорони навколишнього
природного середовища Азовського моря
Лубенця Миколи Павловича про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення,

.ВСТАНОВИВ:

Позивач у червні 2014 року звернувся до
суду з адміністративним позовом, який
уточнив у липні 2014 року, та в якому
просив скасувати постанову про
накладення адміністративного
стягнення від 03.06.2014 року №270/008815,
винесену старшим державним
інспектором з охорони навколишнього
природного середовища Азовського моря
Лубенцем Миколою Павловичем, про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст.47 КУпАП. В обґрунтування позову
послався на те, що в період з 28.04.2014 року
по 21.05.2014 року Державною Азовською
морською екологічною інспекцією
проведено планову перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства комунального
підприємства «Бердянськводоканал»
Бердянської міської ради (далі КП
«Бердянськводоканал» БМР). За
результатами перевірки інспекцією
21.05.2014 року складено акт №43. А 03.06.2014
року відповідачем складено протокол
№008815 про адміністративне
правопорушення, відповідно до якого о
14-30 год. 21.05.2014 року у м.Бердянську КП
«Бердянськводоканал» БМР при
проведенні планової перевірки
встановлено факт порушення права
державної власності на надра, а саме
директор КП «Бердянськводоканал» БМР
ОСОБА_3, як відповідальна посадова
особа, допустив забір підземної води
без спеціального дозволу на
користування надрами. За результатами
розгляду зазначеного протоколу
відповідачем винесено постанову про
накладення адміністративного
стягнення №270/008815 від 03.06.2014 року, якою
його притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.47 КУпАП у
вигляді штрафу. З постановою не згодний
з тих підстав, що її винесла особа, яка
не мала на це повноважень, протокол не
містить всіх необхідних реквізитів,
передбачених ч.1 ст.256 КУпАП: в протоколі
відсутнє місце скоєння правопорушення
- с.Луначарське, а також час вчинення, а
лише вказано останній день перевірки,
не визначено розміру матеріальної
шкоди. Сам акт перевірки №43 складено з
порушенням діючого законодавства: він
не підписаний всіма посадовими
особами, якими проводилася перевірка, а
тому він не може бути доказом факту
забору КП «Бердянськводоканал» БМР
підземної води без спеціального
дозволу на користування надрами. 09.08.2013
року укладено договір про спільну
діяльність №Д-75/13 між КП
«Бердянськводоканал» БМР та ДКП
«Бердянський міськводоканал»,
відповідно до якого КП
«Бердянськводоканал» БМР вносить у
спільну діяльність артезіанські
свердловини в с.Луначарському, а інша
сторона - роботу з видобутку корисних
копалин, оскільки має ліцензію на
користування надрами. Цей договір
взято на облік Бердянською ОДПІ. Таким
чином, добування підземних вод
здійснюється ДКП «Бердянський
міськводоканал» на майні, отриманому
від КП «Бердянськводоканал» БМР, а
останнє веде бухгалтерський та
податковий облік спільної діяльності.
Тому винесена постанова про накладення
адміністративного стягнення підлягає
скасуванню

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позов із
зазначених у ньому підстав, доповів
обставини, викладені в ньому, та просив
задовольнити повністю.

Відповідач Лубенець М.П. заперечував
проти позову, надавши суду письмові
заперечення, коротко виклавши їх зміст,
в яких зокрема, послався на те, що, на
його думку, є помилковим твердження
позивача, що при непідписанні акту
всіма учасниками перевірки, він не може
бути доказом факту забору КП
«Бердянськводоканал» БМР підземної
води без спеціального дозволу на
користування надрами. Акт є підставою
для внесення припису, а не складання
протоколу про адміністративне
правопорушення. Відповідно до ст.242-1
КУпАП розглядати від імені
центрального органу виконавчої влади
можуть головні державні інспектори з
охорони навколишнього природного
середовища, а також старші державні
інспектори з охорони навколишнього
природного середовища. В протоколі
зазначені всі реквізити. Відсутність
визначеної матеріальної шкоди
пов'язане з тим, що посадовими особами
так і не було надано документів щодо
кількості видобутку води. Посилання
позивача на договір про спільну
діяльність є безпідставним, оскільки
відповідно до ч.6 ст.16 Кодексу України
«Про надра» власник спеціального
дозволу на користування надрами не
може дарувати, продавати, або в інший
спосіб відчужувати права, надані йому
спеціальним дозволом на користування
надрами, іншій юридичній чи фізичній
особі, в тому числі вносити як вклад у
спільну діяльність. Укладений договір
прямо суперечить вимогам
законодавства, а тому він є нікчемним і
не створює юридичних наслідків. Крім
цього, він надав суду відповідь
директора ДКП «Бердянський
міськводоканал» голові державної
служби геології і надр України, в якому
директор прямо вказав, що видобуток
прісних вод з Луначарського родовища
здійснюється КП «Бердянськводоканал»
БМР. А директор КП
«Бердянськводоканал» БМР ОСОБА_3 видав
наказ на виконання припису до акту
перевірки з планом по його виконанню,
згідно якого потрібно отримати
спеціальний дозвіл на користування
надрами. Просив в позові відмовити.

Заслухавши представника позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову, виходячи з наступного.

Так судом встановлено, що в період з
28.04.2014 року по 21.05.2014 року Державною
Азовською морською екологічною
інспекцією проведено планову
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства
комунального підприємства
«Бердянськводоканал» Бердянської
міської ради, за результатами якої
інспекцією 21.05.2014 року складено акт №43,
а також 03.06.2014 року відповідачем
складено протокол №008815 про
адміністративне правопорушення,
відповідно до якого о 14-30 год. 21.05.2014
року у м.Бердянську КП
«Бердянськводоканал» БМР при
проведенні планової перевірки
встановлено факт порушення права
державної власності на надра, а саме
директор КП «Бердянськводоканал» БМР
ОСОБА_3, як відповідальна посадова
особа, допустив забір підземної води
без спеціального дозволу на
користування надрами. За результатами
розгляду зазначеного протоколу
відповідачем винесено постанову про
накладення адміністративного
стягнення №270/008815 від 03.06.2014 року, якою
ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.47 КУпАП, 65
Кодексу України «Про надра», ст.110
Водного кодексу України у вигляді
штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову
про накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржено у
районний суд у порядку, визначеному КАС
України, з особливостями,
встановленими цим кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП при розгляді
скарги на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряється законність і
обґрунтованість винесеної постанови.

Відповідно до ч.3 ст. 3 КАС України у
справах щодо скарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Статтею 47 КУпАП передбачена
відповідальність за самовільне
користування надрами, укладення угод,
які в прямій чи прихованій формі
порушують право власності на надра.

Відповідно до ч.1 ст.1 Водного Кодексу
України водокористування - це
використання вод (водних об'єктів) для
задоволення потреб населення,
промисловості, сільського
господарства, транспорту та інших
галузей господарства, включаючи право
на забір води, скидання стічних вод та
інші види використання вод.

Відповідно до ч.2 ст. 24 КУ «Про надра»
права і обов'язки користувача надр
виникають з моменту отримання
спеціального дозволу на користування
надрами.

Представником позивача не
заперечувалося в судовому засіданні,
що КП «Бердянськводоканал» БМР,
директором якого є ОСОБА_3, не має
спеціального дозволу на користування
надрами, проте відповідно до договору
про спільну діяльність №Д-75/13 КП
«Бердянськводоканал» БМР вносить у
спільну діяльність артезіанські
свердловини в с.Луначарському та веде
бухгалтерський і податковий облік, а
інша сторона ДКП «Бердянський
міськводоканал», яке має таку
ліцензію, - роботу з видобутку корисних
копалин.

Проте відповідно до ч.6 ст.16 КУ «Про
надра» власник спеціального дозволу
на користування надрами не може
дарувати, продавати, або в інший спосіб
відчужувати права, надані йому
спеціальним дозволом на користування
надрами, іншій юридичній чи фізичній
особі, в тому числі вносити як вклад у
спільну діяльність.

Крім цього, з письмових доказів,
наданих відповідачем, судом
встановлено, що саме КП
«Бердянськводоканал» БМР подає
звітний баланс за формою №7-гр,
обов'язок щодо складання якого,
відповідно до Інструкції про порядок
складання звітного балансу
використання підземних вод за формою
№7-гр, затвердженої Наказом
Держкомстату України 28.04.1998 року №144,
розповсюджується на підприємства, що
видобувають підземні води в межах
України, тому суд приходить до висновку
про безпідставність доводів позивача
про те, що його підприємство не
здійснює добування підземних вод.

Не можуть бути прийняті судом до уваги
посилання позивача на те, що
оскаржувана постанова винесена особою,
яка не має повноважень, оскільки це не
узгоджується з положеннями ст. 242-1
КУпАП, відповідно до якої старші
державні інспектори з охорони
навколишнього природного середовища
мають право розглядати дану
категорію справ. Відсутність в
протоколі даних щодо розміру
заподіяної матеріальної шкоди, як
встановлено судом та підтверджено
копією акту перевірки №43, сталося
через ненадання саме посадовими
особами перевіряємого підприємства
повної інформації стосовно
водопостачання, водовідведення та
добування підземної води.

Крім цього, наявність в акті перевірки
недоліків, як то не підписання всіма
особами, які здійснювали перевірку, не
має ніякого правового значення,
оскільки він є підставою для внесення
припису, а не складання протоколу про
адміністративне правопорушення, за
результати розгляду якого і було
притягнуто позивача до
адміністративної відповідальності.

У урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку про
недоведеність позовних вимог, а тому
позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 69-71, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст.47 КУпАП, ст.16 КУ «Про надра»,
суд

Постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
старшого державного інспектора з
охорони навколишнього природного
середовища Азовського моря Лубенця
Миколи Павловича про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення відмовити
повністю.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
З.П.Пустовіт.