Справа № 2а/0570/6652/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року м.
Київ К/9991/55979/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Чалого С.Я.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Лідер» на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 серпня 2012
року у справі за товариства з обмеженою
відповідальністю «Лідер» до
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку в особі Донбаського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку, про скасування
постанови,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Лідер» звернулось
до суду з позовом до Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку в особі Донбаського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку, про скасування
постанови відповідача від 22.05.2012 №
9-5-ДО-1-У про накладення штрафних
санкцій.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю оскаржуваної
постанови, як такої, що прийнята
безпідставно, за відсутності порушень
позивачем законодавства про цінні
папери.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 09 липня 2012
року позов задоволено: визнано
протиправною та скасовано постанову
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку від 22.05.2012 № 9-5-ДО-1-У.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 серпня 2012
року рішення Донецького окружного
адміністративного суду від 09 липня 2012
року скасовано та прийнято нове, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі товариство
з обмеженою відповідальністю «Лідер»
із посиланням на порушення судом
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати оскаржуване судове
рішення та постановити нове, яким
залишити в силі рішення Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16 серпня 2012 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку від 17.01.2012 № 135
зобов'язано позивача у термін до 17.03.2012
усунути порушення вимог пункту 1.1 глави
1 розділу III, пункту 3.1 глави 3 розділу III
Порядку скасування реєстрації
випусків акцій та анулювання свідоцтв
про реєстрацію випусків акцій,
затвердженого рішенням Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку від 30.12.1998 № 222, та протягом одного
робочого дня після усунення порушення
повідомити Національну комісію з
цінних паперів та фондового ринку та
додати до повідомлення документи, які
підтверджують факт усунення порушення.

08 травня 2012 року, у зв'язку з
невиконанням позивачем вказаного
рішення від 17.01.2012 № 135,
відповідачем винесено постанову, якою
призначено розгляд справи про
правопорушення на ринку цінних паперів
у відношенні товариства з обмеженою
відповідальністю «Лідер» на 22 травня
2012 року.

21 травня 2012 року на виконання
рішення відповідача від 17.01.2012 № 135
позивач подав відповідачу документи
для скасування реєстрації випуску
акцій, анулювання свідоцтва про
реєстрацію випуску акцій та для
зупинення обліку акцій.

22 травня 2012 року Донбаським
територіальним управлінням
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку прийнято постанову
№ 95-ДО-1-Е про накладення на позивача
штрафних санкцій у розмірі 17000,00 грн. за
невиконання рішення Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку від 17.01.2012 № 135.

Вважаючи вказану постанову
протиправною, позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
протиправності оскаржуваного рішення
як такого, що прийнято з порушенням
строків застосування
адміністративно-господарських
санкцій, визначених статтею 250
Господарського кодексу України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з неналежності Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку як відповідача у справі, оскільки
оскаржувана постанова від 22.05.2012 №
9-5-ДО-1-У прийнята іншою юридичною
особою, а саме: Донбаським
територіальним управлінням
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
щодо відсутності підстав для
задоволення позову, вважаючи при цьому
за необхідне зазначити наступне.

Як убачається з позовної заяви,
предметом позову є скасування
постанови від 22.05.2012 № 9-5-ДО-1-У,
прийнятої Донбаським територіальним
управлінням Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку.

Також зі змісту позовної заяви
убачається, що вимоги заявлені до
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку в особі Донбаського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку.

Як убачається з матеріалів справи, під
час судового розгляду справи у суді
першої інстанції на засіданнях зі
сторони відповідача була присутня
уповноважена особа Донбаського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку, що підтверджується
наявними у справі довіреностями
представників.

Судові повістки направлялись судом як
на адресу Національної комісії (до
центрального відділення у м. Київ), так
і на адресу Донбаського
територіального управління комісії.

За вказаних обставин, колегія суддів
вказує на помилковість позиції суду
апеляційної інстанції щодо наявності
підстав для відмови позивачеві у
вжитті заходів судового захисту його
прав виключно з мотивів заявлення
позову до неналежного відповідача.

У той же час, переглядаючи рішення
судів попередніх інстанцій в межах
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
підтримує позицію суду апеляційної
інстанцій щодо наявності підстав для
відмови у задоволенні позову, з огляду
на наступне.

Відповідно до частини першої статті 250
Господарського кодексу України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Як убачається з матеріалів справи,
оскаржуваною постановою від 22.05.2012 №
9-5-ДО-1-У на позивача накладено штрафні
санкції за невиконання рішення
відповідача від 17.01.2012 № 135, яким було
надано позивачу час на усунення
виявлених порушень до 17.03.2012.

Колегія суддів зазначає, що річний
строк для застосування
адміністративно-господарських санкцій
розпочинається після закінчення
граничного строку, відведеного для
виконання вимог зазначеного рішення,
тобто, 17.03.2012.

У свою чергу, моментом виявлення
вчинення порушення є момент винесення
постанови, якою зафіксовано факт
невиконання вимог рішення у
встановлений у ньому строк, тобто
08.05.2012.

Як убачається з матеріалів справи,
штрафні санкції до позивача за
несвоєчасне виконання рішення
застосовано згідно із постановою від
22.05.2012 № 9-5-ДО-1-У, тобто в межах річного
строку з дня вчинення порушення та в
межах шестимісячного строку з моменту
виявлення порушення.

За вказаних обставин, колегія суддів
вказує на необґрунтованість доводів
касаційної скарги щодо недотримання з
боку відповідача при винесенні
оскаржуваного рішення строків
застосування
адміністративно-господарських
санкцій, визначених статтею 250
Господарського кодексу України, є
помилковою.

Крім того, як на підставу для
скасування постави Донбаського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку від 22.05.2012 № 9-5-ДО-1-У
суд першої інстанції посилається на
той факт, що санкції до позивача
застосовані за невиконання рішення
відповідача, хоча насправді мало місце
лише несвоєчасне виконання такого
рішення.

Зазначене твердження суду першої
інстанції також є помилковим, оскільки
диспозиція пункту 8 частини першої
статті 11 Закону України «Про державне
регулювання ринку цінних паперів в
Україні» передбачає відповідальність
як за невиконання рішень Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку, так і за несвоєчасне виконання
таких рішень.

Враховуючи викладене, зважаючи на
обставини, встановлені судами
попередніх інстанцій, колегія суддів
підтримує позицію суду апеляційної
інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення позову.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду апеляційної інстанції
не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Лідер»
відхилити, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
статтями 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: