Справа № 454/2850/13-а 2а/454/116/13
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
Справа № 15225/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Затолочного В.С.,

суддів:
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання
Нефедової А.О.,

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Лавріка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Сокальського районного суду
Львівської області від 08.11.2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області про скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області про скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії.

Сокальський районний суд Львівської
області постановою від 08.11.2013 року в
задоволенні позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку, зазначивши в
апеляційній скарзі, що суд
безпідставно дійшов висновку про
правомірність дій відповідача,
оскільки не врахував наявність у нього
пільгового стажу, достатнього для
призначення пенсії за віком. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та винести нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
позивача та представника відповідача,
перевіривши та обговоривши матеріали
справи, суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до
записів у трудовій книжці навчався в
технічному училищі № 1 за
спеціальністю
електрогазозварювальник з 01.09.1975 року
по 25.07.1976 року.

З 03.08.1976 року був прийнятий на роботу в
експериментальний цех
електрогазозварювальником ІІІ розряду
на Львівський мотозавод.

25.10.1976 року звільнений з вказаного
заводу у зв'язку з призивом та службою в
рядах Радянської армії.

31.01.1979 року позивача було прийнято на
роботу електрогазозварювальником ІІІ
розряду в будівельне управління № 23
Трестукрособвуглемонтаж. 01.07.1978 року
позивачу присвоєно IV розряд.

17.02.1981 року позивач звільнився з роботи
за власним бажанням і 23.02.1981 року
прийнятий на роботу
електрогазозвароювальником IV розряду
до колгоспу «Солокія» Сокальського
району Львівської області, де він
пропрацював до 01.01.1997 року.

У зв'язку з реорганізацією даного
підприємства 02.01.1997 року позивача
переведено на роботу в агрофірму
«Дніпро».

31.01.1998 року позивач звільнився з роботи
за власним бажанням.

01.02.1999 року позивача прийнято на роботу
сторожем ТО «Сокальське управління
водного господарства № 2», 14.04.2000 року
звільнився за власним бажанням.

15.04.2000 року позивача прийнято на роботу
до ОП «Солокія оптторг» на посаду
сторожа, а 01.07.2009 року звільнено за
погодженням сторін.

Вказані обставини підтверджуються
записами в трудовій книжці позивача.

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» 17.06.2013 року
Позивач звернувся до Управління ПФУ
про призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

27.06.2013 року Управління ПФУ відмовило
позивачу у призначенні пенсії за віком
на пільгових умовах у зв'язку з тим, що
наданих Позивачем документів
недостатньо для підтвердження
наявного у нього пільгового стажу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції не врахував, що
посилання Відповідача на відсутність
додаткових довідок для зарахування
стажу є неправомірними, адже
Відповідач не надав перевагу трудовій
книжці Позивача, яка є відповідно до ст.
48 Кодексу законів про працю України
основним документом про трудову
діяльність працівника.

Обґрунтування відмови у призначенні
пенсії Позивачу є надуманими, оскільки
витребування додаткових довідок
безпідставні у разі наявності трудової
книжки та записів у ній.

Крім того, необхідність підтвердження
атестації робочих місць, на яких
працював позивач, також неправомірна.

Атестація робочих місць за умовами
праці - це комплексна оцінка всіх
факторів виробничого середовища і
трудового процесу, супутніх
соціально-економічних факторів, що
впливають на здоров'я і працездатність
працівників в процесі трудової
діяльності.

Згідно пункту «б» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від останньої
роботи чоловіки - після досягнення 55
років і при стажі роботи не менше 25
років, з них не менше 12 років 6 місяців
на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих
місць за умовами праці проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форм власності і
господарювання, де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоров'я
працюючих, а також на їхніх нащадків як
тепер, так і в майбутньому. Основа мета
атестації полягає в у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим органом і працівниками у
галузі реалізації прав на здорові й
безпечні умови праці, пільгове
пенсійне забезпечення, пільги та
компенсації за роботу у несприятливих
умовах.

Частиною 4 зазначеного Порядку
встановлено, що відповідальність за
своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
її непроведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

При цьому колегія суддів апеляційного
суду приймає до уваги позицію Вищого
адміністративного суду України в
зазначеній категорії справ, викладену
оглядовому листі від 14.08.2008 року №
1406/100/13-08 «Про практику застосування
законодавства з питань пенсійного
забезпечення за результатами справ,
розглянутих Вищим адміністративним
судом України у касаційному порядку»

Згідно постанови Ради Міністрів СРСР
від 22.08.1956 року № 1173 «Про затвердження
списків виробництв, цехів, професій і
посад, робота в яких надає право на
державну пенсію на пільгових умовах і у
пільгових розмірах», постанови
Кабінету Міністрів України від 11.03.1994
року № 162 «Про затвердження списків
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах»
та постанови Кабінету Міністрів
України від 16.01.2003 року № 36 «Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах» робота,
на якій працював позивач, відноситься
до шкідливої роботи по Списку № 2.

Таким чином, відмова в призначенні
такої пенсії, за наявності у позивача
підстав для її отримання, є
необґрунтованою.

Тому постанова суду першої інстанції
винесена при неповному з'ясуванні
обставин справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим вона підлягає
скасуванню з винесенням нової
постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198 п. 3, 202, 205,
207 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Постанову Сокальського районного суду
Львівської області від 08.11.2013 року у
справі № 454/2850/13-а скасувати та винести
нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області про скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії задовольнити
повністю.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області від 27.06.2013 року в призначенні
пенсії ОСОБА_1, викладену в листі від
27.06.2013 року № 6710/03-43 на підставі пункту
«б» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Сокальському районі
Львівської області призначити ОСОБА_1
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 17.06.2013 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а уразі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.С.Затолочний

Судді
В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 12.09.2014