Справа № 2а/711/15/14
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/39892/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Кравцова О.В.; Єрьоміна А.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Черкасах
Черкаської області про зобов'язання
вчинити дії, що переглядається за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у м. Черкасах
Черкаської області на постанову
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 12 березня 2014 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року,

у с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у м. Черкасах
Черкаської області (Управління ПФ) про
перерахунок пенсії державного
службовця.

Зазначав, що при обчисленні розміру
пенсії Управлінням ПФ протиправно не
враховано сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань.

Посилаючись на те, що з цих видів
заробітної плати справлялись внески на
обов'язкове соціальне страхування,
просив зобов'язати Управління ПФ
перерахувати з 12 січня 2004 року його
пенсію, врахувавши матеріальну
допомогу на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, та визнати
протиправною відмову Управління ПФ
щодо врахування цих видів оплати праці.

Постановою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 12 березня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2014 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі Управління ПФ,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржувані рішення скасувати, а у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, здійснивши
перевірку матеріалів справи та доводів
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судами встановлено, що позивач з 2004
року отримує пенсію державного
службовця, при призначенні якої не
враховано сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань.

Задовольнивши позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
і апеляційний суд, виходили з того, що
на вказані види оплати праці
нараховувалися внески на пенсійне
страхування, тому їх необхідно
враховувати при обчисленні розміру
пенсії.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками,
проте зазначає, що судами не враховано
пропуск позивачем строку звернення до
суду.

За змістом статті 37 Закону України від
16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну
службу» (Закон № 3723-XII, у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 % від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року
№ 108/95ВР «Про оплату праці» (далі - Закон
№ 108/95-ВР) встановлено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входили до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-IV визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно із
зазначеним Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином посилання Управління ПФ на
те, що матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, однак
яка не включається до складу
заробітної плати державного службовця,
не враховується при обчисленні розміру
його пенсії, є наслідком порушення
правил застосування норм права:
перевагу було надано положенням
законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо
спірних відносин є загальними. У той же
час перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії. За наведених
обставин це стаття 41 Закону № 1058-IV та
стаття 66 Закону № 1788-XII.

Відповідно до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно зі статтею 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Оскільки позивач звернувся до суду 24
грудня 2013 року, вимоги, які виходять за
межі шестимісячного строку звернення
до суду підлягають залишенню без
розгляду.

За правилами пункту 7 частини першої
статті 223 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції за наслідками розгляду
касаційної скарги має право скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і залишити
позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Черкасах
Черкаської області задовольнити
частково.

Постанову Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 12 березня 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року в частині задоволених вимог про
перерахунок пенсії ОСОБА_4 за період з 12
січня 2004 року по 23 червня 2013 року
включно - скасувати. Позов в цій частині
вимог залишити без розгляду.

В решті - рішення судів залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

О.В.Кравцов

А.В.Єрьомін