Справа № 2а-4670/11
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/20723/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Головчук С.В., Ємельянової
В.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим про перерахунок пенсії
особі, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 3 квітня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2011 року позивач - ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив визнати
протиправною відмову відповідача -
ГУПФ України в Автономній Республіці
Крим щодо перерахунку пенсії;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок призначеної йому
державної пенсії за віком та
додаткової пенсії з 22.05.2008 року,
виходячи з розмірів мінімальної пенсії
за віком, з урахуванням вимог ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме державну пенсію - 6
мінімальних пенсій за віком, додаткову
пенсію - 50 % мінімальної пенсії за віком;
зобов'язати відповідача виконати
вимоги ч. 3 ст. 67 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щодо
перерахунку основної та додаткової
пенсії; стягнути з відповідача шкоду -
різницю між сумами пенсій, які
підлягають виплаті та недоотримані
позивачем за період з 22.05.2008 року по
теперішній час.

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 21 жовтня 2011
року позовні вимоги ОСОБА_4 до ГУПФ
України в АР Крим за період з 22 травня
2008 року по 06 грудня 2010 року - залишені
без розгляду.

Постановою Залізничного районного
суду м. Сімферополя АР Крим від 21 жовтня
2011 року адміністративний позов
задоволено частково, зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок і
виплату основної та додаткової пенсії
позивачу відповідно до ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позивач має право на
перерахунок призначеної основної та
додаткової пенсії по інвалідності у
розмірах, визначених статтею 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
згідно якої інвалідам 3 групи додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
встановлюється у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком та згідно
зі статтею 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», згідно якої розміри
пенсій для інвалідів 3 групи встановлює
6 мінімальних пенсій за віком.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 3 квітня 2013 року апеляційну скаргу
відповідача задоволено, постанову
Залізничного районного суду м.
Сімферополь від 21 жовтня 2011 року
скасовано та ухвалено нову постанову
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
мотивував своє рішення тим, що
позивачу державна пенсія встановлена
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року, а тому
останній не має права на основну та
додаткову пенсію відповідно до Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції, як такого,
що ухвалене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, як скасованого помилково.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4 перебуває на обліку в Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Автономної Республіки Крим та отримує
пенсію по інвалідності, відповідно до
статті 7 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Відповідно до довідки МСЕК серії МСЕ №
011828, виданої 14.11.2002 року безстроково,
позивачу встановлена третя група
інвалідності за захворюванням,
пов'язаним з роботою по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_4 звернувся із заявою до
відповідача про перерахунок основної
та додаткової пенсії у розмірах,
передбачених статтями 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 11.05.2011 року відповідач
відмовив позивачу у перерахунку
основної та додаткової пенсії у
розмірах, встановлених Законом України
«Про статус та соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
зазначивши, що Головне управління
пенсійного фонду України в АР Крим
здійснює призначення (перерахунок) та
виплату пенсії виключно
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу та іншим особам,
які мають право на пенсію згідно із
Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Відповідач роз'яснив позивачу його
право звернутись із заявою про
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-XII (далі - Закон № 796-XII)
до Управління Пенсійного фонду в м.
Феодосія, направивши заяву про відмову
від виплати пенсії згідно Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» до Головного
управління пенсійного фонду України в
Автономної Республіки Крим.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про те, що касаційна
скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Закон України «Про пенсійне
забезпечення» визначає такі види
державних пенсій: трудові пенсії, за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років
(стаття 2 цього Закону). При цьому
зазначений Закон дає особам право
вибору пенсії. Так згідно зі статтею 6
цього Закону особам, які мають
одночасно право на різні державні
пенсії, призначається одна пенсія за їх
вибором, за винятком пенсій інвалідам
внаслідок поранення, контузії чи
каліцтва, що їх вони дістали при
захисті Батьківщини або при виконанні
інших обов'язків військової служби, або
внаслідок захворювання, пов'язаного з
перебуванням на фронті чи з виконанням
інтернаціонального обов'язку.

Військовослужбовці відносяться до
категорії осіб, які мають право на
пенсію за вислугу років згідно із
Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» № 2262-XII (далі - Закон 2262-XII).

Статтею 11 Закону № 2262-ХІІ встановлено,
що умови, норми і порядок пенсійного
забезпечення військовослужбовців,
осіб, які мають право на пенсію за цим
Законом, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом № 796-XII і цим
Законом.

Положення Закону № 796-XII спрямовані на
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та розв'язання пов'язаних з нею проблем
медичного і соціального характеру, що
виникли внаслідок радіоактивного
забруднення території.

Пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
<…> (стаття 49 Закону № 796-XII).

Статтею 50 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що особам, віднесеним до категорії 1,
які є інвалідами III групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Додаткова пенсія, зокрема, за шкоду,
заподіяну здоров'ю внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
виплачується повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу
(стаття 53 Закону № 796-XII).

Згідно з Положенням про головні
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженим постановою правління ПФ
України від 27.06.2002 року № 11-2 (у редакції
постанови правління ПФУ від 25.02.2008 року
№ 5-5; зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 13 .03.2008 року за № 208/14899),
та Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженим постановою
правління ПФ України від 25.11.2005 року №
22-1 (зареєстровано у Міністерстві
юстиції України 27.12.2005 року за №
1566/11846), головні управління ПФ України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі відповідно
до покладених на них завдань
здійснюють призначення (перерахунок)
пенсій військовослужбовцям, особам
рядового і начальницького складу та
іншим особам (крім військовослужбовців
строкової служби та членів їх сімей),
які мають право на пенсію згідно із
Законом № 2262-XII.

Таким чином, військовослужбовець, який
є інвалідом і інвалідність пов'язана з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, має право на
додаткову пенсію на підставі Закону №
796-ХІІ, призначення (перерахунок) якої
здійснюють головні управління ПФ
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі.

Враховуючи те, що позивач є
військовослужбовцем, має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії та є
інвалідом ІІІ групи, перебуває на
обліку в ГУПФ України в АР Крим та
отримує державну пенсію (за вислугу
років) відповідно до Закону № 2262-ХІІ, то
він має право на одержання додаткової
пенсії згідно зі статтею 50 Закону №
796-ХII, при цьому обов'язок щодо її
призначення (перерахунку) та виплати
покладений на ГУ ПФУ, що правильно
встановлено судом першої інстанції.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі судове рішення суду першої
інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
рішення суду першої інстанції
вбачається, що при його ухвалені, суд не
допустив порушень норм матеріального
та процесуального права, які могли б
бути підставою для скасування чи зміни
судового рішення, та воно ухвалено
відповідно до закону і скасоване
помилково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 226, 230, 231
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 3 квітня 2013 року у справі № 2а-4670/2011-а
скасувати, а постанову Залізничного
районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 21
жовтня 2011 року в даній справі залишити
в силі.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

С.В. Головчук

В.І. Ємельянова