Справа № 826/11229/14
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Соколова О.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомПублічного акціонерного
товариства «Український інститут по
проектуванню обєктів газової
промисловості «Укргазпроект» до
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києвіпроскасування
постанови, Встановив:
Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві яким просив скасувати постанову
про стягнення з Публічного
акціонерного товариства «Український
інститут по проектуванню обєктів
газової промисловості «Укргазпроект»
виконавчого збору у сумі 61 887, 08 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач вчинив усі необхідні дії для
своєчасного добровільного виконання
судового рішення, державний виконавець
необґрунтовано прийняв постанову про
стягнення з нього виконавчого збору
від 21.07.2014 року №43778122, оскільки
відповідач винесену постанову
направив не позивачу, а сторонній
організації ПАТ «Укргазвидобування», а
тому позивач вважає, що дана постанова,
винесена відповідачем протиправно та
підлягає скасуванню.
26.08.2014 року представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення
аналогічні викладеним у позовній заяві
та просив задовольнити позовні вимоги
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, заяв про розгляд справи за
відсутності представника до суду не
Оскільки в судове засідання не прибули
всі особи, що беруть участь у справі,
суд, в порядку статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати справу в
письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали адміністративної
справи, оцінивши наявні в ній докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, що мають значення
для прийняття рішення, судом
встановлено наступне.
Постановою від 25.06.2014 року відкрито
виконавче провадження з виконання
наказу №910/1749/14 року виданого 16.06.2014
року Господарським судом м. Києва про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Український інститут по
проектуванню обєктів газової
промисловості «Укргазпроект» на
корить Товариства з обмеженою
відповідальністю «Геогазцентр» 606 736, 12
грн. Основного боргу, 12 134, 72 грн.
Судового збору.
Боржнику - Публічного акціонерного
товариства «Український інститут по
проектуванню обєктів газової
промисловості «Укргазпроект»
запропоновано самостійно виконати
рішення суду у семиденний строк з
моменту винесення (отриманяя)
постанови про відкриття провадження.

Частиною 5 статті 25 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України
"Про виконавче провадження" постанови
про відкриття виконавчого провадження
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Як зазначається позивачем, постанова
про відкриття виконавчого провадження
від 25.06.2014 року ним була отримана лише
після того, як дану постанову,
помилково отримав на руки 23.07.2014 року
представник ПАТ «Укргазпроект», а тому
позивач отримав вищезазначену
постанову із запізненням.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитися, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи
здійсненні ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк.

За наявності обставин, що
перешкоджають провадженню виконавчих
дій, або у разі несвоєчасного одержання
сторонами документів виконавчого
провадження, внаслідок чого вони були
позбавлені можливості скористатися
правами, наданими їм цим Законом,
державний виконавець може відкласти
виконавчі дії за заявою стягувача чи
боржника або з власної ініціативи на
строк до десяти робочих днів (стаття 35
Закону).

Так, в матеріалах справи міститься
заява позивача від 18.07.2014 року про
добровільне виконання рішення в межах
визначених законодавством строків.

Відповідно до платіжного доручення від
14.07.2014 року № 1183, копія якого наявна в
матеріалах справи, (а.с.10 т. 1), Публічним
акціонерним товариством «Український
інститут по проектуванню обєктів
газової промисловості «Укргазпроект»
сплачено борг в повному обсязі.

Однак, 21.07.2014 року відповідечм було
винесено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі 61
887, 08 грн. у зв'язку із не виконанням в
самостійному (добровільному) порядку
боржником у запропонований для
добровільного виконання рішення строк.

Статтею 28 Закону "Про виконавче
провадження" встановлено, що в разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті
25 цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий
збір стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - юридичної особи.

Враховуючи наведене, суд погоджується
з твердженнями позивача про те, що
рішення суду було виконано в
зазначений в постанові про відкриття
провадження строк. При цьому, суд бере
до уваги, що позивачем вчинено всі
необхідні дії, спрямовані на виконання
судового рішення у найкоротші строки.

Отже, позивач дійсно, виконав рішення в
повному обсязі у встановлений
державним виконавцем строк, що
підтверджується платіжним дорученням
від 14.07.2014 року № 1183, копія якого наявна
в матеріалах справи. Хоча відповідачем
була направлена позивачу постанова
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження від 05.07.2013 року
№ 38672587, не належним чином.

Позивач належним чином користувався
своїми правами, наданими ст. 12 Закону
"Про виконавче провадження" та
виконував свої обов'язки, покладені на
нього ч. 6 вказаної статті, повідомляючи
про хід виконання судового рішення, про
обставини, що унеможливлюють його
виконання у встановлений строк, тобто
сумлінно користуватися усіма наданими
їм правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
вчинення виконавчих дій.

Проте, державним виконавцем, при
винесенні оскаржуваної постанови не
було взято до уваги наведені вище
обставини.

Суд зазначає, що завданням
адміністративного суду є перевірка
правомірності (легальності) рішення,
дії чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень з огляду на чіткі критерії,
які зазначені у частині 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, якими керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Відповідність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень передбаченим
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям перевіряється судом з
урахуванням закріпленого статтею 9
Кодексу адміністративного судочинства
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що оскаржувана постанова від
21.07.2014 року №4377812 про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Український інститут по проектуванню
обєктів газової промисловості
«Укргазпроект» виконавчого збору є
необґрунтованою, без урахування усіх
обставин, що мають значення для
прийняття таких постанов, а тому
позовні вимоги про визнання
протиправними та скасування
вищезазначених постанов є законними,
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

Постановив:

1. Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства «Український
інститут по проектуванню обєктів
газової промисловості «Укргазпроект»
до Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві яким просив
скасувати постанову про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Український інститут по проектуванню
обєктів газової промисловості
«Укргазпроект» виконавчого збору у
сумі 61 887, 08 грн. - задовольнити.

2. Скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції в місті Києві Гречух О.Я. про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Український інститут по
проектуванню обєктів газової
промисловості «Укргазпроект»
виконавчого збору у сумі 61 887, 08
грн.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
О.А. Соколова