Справа № 9101/60003/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2013-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2013 рокусправа № 2а-0470/8440/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної
Л.П. (доповідач),

суддів: Проценко
О.А. Дурасової Ю.В.

за участю секретаря - Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
жовтня 2011 р.

у справі № 2а-0470/8440/11

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання недійсним
податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернулась до суду з адміністративним
позовом, в якому просить визнати
нечинним податкове повідомлення -
рішення від 21.06.2011 року № ,
прийняте Нікопольською об'єднаною
державною податковою інспекцією, яким
їй збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 21 615, 20 грн. В
обґрунтування позову зазначено про
перевищення відповідачем визначених
діючим законодавством повноважень.
Висновки про нікчемність угоди,
укладеної позивачем з ТОВ «Колідо», що
викладені в Акті перевірки,
ґрунтуються на припущеннях
відповідача і спростовуються
первинними документами, які свідчать
про реальне виконання сторонами
прийнятих на себе зобов'язань.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
жовтня 2011 р. позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення - рішення від
21.06.2011 року № , прийняте
Нікопольською об'єднаною державною
податковою інспекцією, яким фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_1 збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на загальну суму 21
615, 20 грн.

Рішення суду обґрунтовано тим, що акт
перевірки не містить доказів порушення
позивачем при укладенні угоди з
«Колідо» та її виконанні публічного
порядку, як підстави недійсності за
законом (нікчемності).

Відповідач не наділений законними
повноваженнями щодо визнання
правочинів недійсними з підстав їх
фіктивності або недодержанням вимог
відповідності інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам,
тому прийняте ним податкове
повідомлення-рішення № є таким,
що порушує права позивача.

Не погодившись з постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2011
р., Нікопольська об'єднана державна
податкова інспекція подала апеляційну
скаргу, у якій, посилаючись на
невідповідність рішення суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
жовтня 2011 р. у справі № 2а/0470/8440/11, та
винести нову постанову, якою у
задоволенні позову ФОП ОСОБА_1
відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач вказує наступне.

Як вбачається з наданих до перевірки
документів, що також є додатками до
адміністративного позову, ФОПП ОСОБА_1
придбала у ТОВ «Колідо»
товарно-матеріальні цінності
(автошини, бампер кабіни Камаз, ось
полупричепа та ін.).

При цьому на підтвердження
транспортування вказаних ТМЦ як під
час проведення перевірки, так і під час
судового розгляду, не надано жодного
документу.

Згідно податкової звітності та наданих
до перевірки документів, у ТОВ «Колідо»
відсутні необхідні умови для
здійснення фінансово - господарської
діяльності, а саме: фактичне
місцезнаходження підприємства за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Щорса,
4/409 не встановлено, що підтверджено
довідкою ВПМ Нікопольської ОДПІ від
11.03.2011 р. № 17.

Згідно податкової звітності у ТОВ
«Колідо» відсутні трудові ресурси.
Відсутні необхідні основні фонди та
обладнання для виконання
господарської діяльності, які
виконувались протягом періоду, що
перевірявся, що підтверджується
податковою звітністю ТОВ «Колідо».

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку, відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Представники позивача у судовому
засіданні проти апеляційної скарги
заперечив. Просив залишити постанову
суду першої інстанції без змін як
законну та обґрунтовану.

Представник відповідача, належним
чином повідомленого про час та місце
судового засідання, до суду не прибув.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що з 25.05 по 31.05.2011
року фахівцями Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції проводилась документальна
позапланова перевірка суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 з питання
нарахування та сплати податку на
доходи фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності та податку
на додану вартість по взаємовідносинам
з ТОВ «Колідо» за період діяльності з
01.09.2010 року по 31.01.2011 року, за
результатами якої 07.06.2011 року складений
Акт № 503/172.. Перевіркою
встановлено порушення позивачем
пп..7.2.3, пп. 7.2.4 п. 7.2., п.п. 7.4.5. п.7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» в результаті чого
встановлено заниження податку на
додану вартість в сумі 15 821, 33 грн.,
порушення ст. 185, ст. 188, ст. 198.6
Податкового кодексу України в
результаті чого встановлено заниження
податку на додану вартість у сумі 1 470, 83
грн. (арк. 13 Акту).

На підставі зазначеного Акту,
відповідачем 21.06.2011 року прийняте
податкове повідомлення - рішення №
про збільшення позивачу суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основим платежем 17
292, 16 грн. та штрафними (фінансовими)
санкціями на суму 4 323, 04 грн.

Як свідчать матеріали справи, під час
проведеної перевірки відповідач
дійшов висновку про відсутність
господарських операцій з поставки
товарів між позивачем та ТОВ «Колідо»,
а також про нікчемність правочину,
укладеного з ТОВ «Колідо», зазначивши
про відсутність наміру створення
правових наслідків, які обумовлювались
цим правочином.

Названі висновки слід визнати такими,
що підтверджуються матеріалами справи,
виходячи з наступного.

Як встановлено під час перевірки та не
спростовується сторонами, до
податкової звітності позивача
включено суми за операціями з ТОВ
«Колідо» на загальну суму 103 753, 01 грн
(ПДВ 17 292, 16 грн.).

Як свідчить зміст акту перевірки, під
час останньої, на підтвердження
взаємовідносин з ТОВ «Колідо», позивач
надав податковому органу: рахунки на
сплату № 9/27-09 від 27.09.2010 р., № 1/19-1- від
19.10.2010 р., № 5/13 -12 від 13.12.2010 р., № 11/11-01 від
11.01.2011 р., № 11/11-01 від 11.01.2011 р., витратні
накладні № 2709-03 від 27.09.2010 р., № 1901001 від
19.10.2010 р., № 131201 від 13.12.2010 р., № 110106 від
11.01.2011 р., податкові накладні від 27.09.2010
року, всього за жовтень 2010 року - № 191001
від 19.10.2010 року, за грудень 2010 року - №
131201 від 13.12.2010 року, за січень 2011 року - №
110106 від 11.01.2011 року, квитанції до
прибуткових касових ордерів - № 37 від
28.09.2010 року, № 38 від 30.09.2010 року, № 33 від
27.09.2010 року, № 38 від 29.09.2010 року, № 20/01 від
20.10.2010 року, № 21/10 від 21.10.2010 року, № 25/10
від 25.10.2010 року, № 19/01 від 19.10.2010 року, №
15-1 від 15.12.2010 року, № 13-1 від 13.12.2010 року,
№ 14-1 від 14.12.2010 року, які надані
позивачем також у якості доказів у
справі.

Дослідивши копії названих доказів (а.с.
33-48), зміст яких сторонами не
спростовується, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
податковий орган правомірно не прийняв
названі вище рахунки, накладні та
квитанції у якості документів, на
підставі яких можуть бути сформовані
показники податкової звітності
суб'єкта господарювання.

Висновки суду ґрунтуються на
наступному.

Як свідчать матеріали справи, у
рахунках на оплату та видаткових
накладних, що повинні посвідчувати сам
факт передачі товару, не зазначено
посаду, прізвище, ім'я та побатькові
особи, що передавала товар,
довіреність, на підставі якої ця особа
діє. Податкові накладні та квитанції до
прибуткових касових ордерів не
містять, прізвище та ініціали особи,
яка здійснила їх оформлення, що згідно
затверджених форм є обов'язковими
реквізитами.

Отже, інформація на паперових
носіях, оформлена у вигляді рахунків на
оплату, податкових та видаткових
накладних, квитанції до прибуткових
касових ордерів, не може вважатися
документами первинного
бухгалтерського обліку згідно норм ст.9
Закону «Про бухгалтерській облік та
фінансову звітність в Україні».

Крім того, до перевірки та суду не
надано доказів транспортування товару.

Судом також встановлено, що у ТОВ
«Колідо» відсутні необхідні умови для
здійснення фінансово-господарської
діяльності, а саме: фактичне
місцезнаходження підприємства за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Щорса,
4/409 не встановлено, що підтверджується
довідкою ВПМ Нікопольської ОДПІ від
11.03.2011 р. № 17.

Згідно документів податкової
звітності, у ТОВ «Колідо» відсутні
трудові ресурси. Так, згідно даних
податкового розрахунку комунального
податку, наданого до Нікопольської
ОДПІ, що підтверджується сплатою
нарахованої суми податку, кількісний
склад працівників за базовий
податковий (звітний) період визначено у
кількості 1 особи.

Відсутні необхідні основні фонди та
обладнання для виконання
господарської діяльності, яка
проводилася у перевіряємому періоді,
що підтверджується податковою
звітністю ТОВ «Колідо».

ТОВ «Колідо» надало до Нікопольської
ОДПІ декларацію з податку на прибуток
підприємства за 2010 рік без показників у
рядку 04.10 «Витрати на поліпшення
основних фондів» та 07 «Сума
амортизаційних відрахувань». Тобто
основні засоби та нематеріальні активи
на підприємстві відсутні.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
погоджується з доводами податкового
органу стосовно того, що під час
перевірки та у суді позивач не надав
документів первинного бухгалтерського
обліку та належних доказів на
підтвердження господарських операцій
та правомірності включення до
податкової звітності сум,
обґрунтуванням яких є правовідносини з
ТОВ «Колідо».

Відповідно до п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (норми якого діяли до 01.01.2011
р.) не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі
коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, встановлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість має бути
фактично здійснений і підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, які
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Отже, підстави для визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення - рішення
відсутні, що також виключає підстави
для задоволення позову.

Що стосується рішення суду першої
інстанції, то останнє підлягає
скасуванню згідно п. 1 ч. 1 ст. 202, як таке,
що винесено внаслідок неповного
з'ясування обставин справи та
належного дослідження доказів, наданих
позивачем.

Виходячи з викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне апеляційну скаргу
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції - задовольнити.
Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
жовтня 2011 р. - скасувати. У задоволенні
позову - відмовити.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
жовтня 2011 р. - скасувати.

У задоволенні позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційна скарга на постанову
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення рішення в
повному обсязі відповідно до статті 160
цього Кодексу - з дня складення
судового рішення в повному обсязі.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова