Справа № 520/11102/14-а
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2-а/520/425/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

при секретарі -
Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за
адміністративним

позовом

ОСОБА_2

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області

про визнання дій протиправними та
скасування постанови про
адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Київського
районного суду м. Одеси з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю в Одеській області, в якій
просить суд визнати протиправними дії
Головного державного інспектора
інспекційного відділу №1 Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області Романюка
І.І. щодо складання актів перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
22.01.2014року та від 08.04.2014року, припису №217
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
08.04.2014року, протоколу про
адміністративне правопорушення від
08.04.2014року щодо об'єкта будівництва за
адресою: АДРЕСА_1, визнати протиправною
та скасувати постанову №202 від
16.04.2014року по справі про
адміністративне правопорушення про
притягнення її до адміністративної
відповідальності за порушення ст. 96 ч. 13
КУпАП.

В обґрунтування заявленого позову
позивачка посилається на те, що 13
листопада 2013року вона зареєструвала в
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області декларацію про
початок будівельних робіт, стосовно
реконструкції об'єкта нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

21 січня 2014року, як зазначає позивачка,
вона зареєструвала у відповідача
декларацію про готовність вказаного
об'єкту до експлуатації, 23 січня 2014року
була проведена державна реєстрація
права власності на нежитлове
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, а 28
січня 2014року видано свідоцтво про
право власності.

Позивачка зазначає, що на початку
червня 2014 року на її адресу надійшов
лист Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області від 02.06.2014р. № 01/11-6219,
яким їй було повідомлено про
скасування реєстрації декларації про
початок будівельних робіт від 13.11.2013р.
№ ОД58 та скасування реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації від 21.01.2014р. № ОД 93
щодо об'єкта нерухомості,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, ОСОБА_2 вказує, що їй не було
вручено наказ про скасування вказаних
декларацій, акт перевірки на підставі
якого був виданий цей наказ, а лише 30
липня 2014року на підставі адвокатського
запиту було отримано копію наказу «Про
скасування реєстрації декларації про
початок будівельних робіт та
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації» від 02.06.2014р. № 59 «СК».

Також позивачка зазначає, що зі слів
працівників інспекції їй стало відомо,
що перевірка об'єкту будівництва
відбулася 22.01.2014 року, та їй показали
акт перевірки від 22.01.2014 року.

08 серпня 2014року, як стверджує
позивачка, її представником було
подано запит з метою отримання копій
декларацій про початок будівельних
робіт та готовність об'єкта до
експлуатації, а також отримання
засвідченої копії акту перевірки від
22.01.2014р..

У відповіді на запит, яка була отримана
14.08.2014р., були надані акт перевірки від
08.04.2014р. про дотримання вимог
законодавства у сфері містобудування;
припис № 217 від 08.04.2014р. про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудування; протокол про
адміністративне правопорушення від
08.04.2014р. та постанова № 202 по справі про
адміністративне правопорушення від
16.04.2014р.

Оскільки, як зазначає позивачка, їй
взагалі нічого не було відомо про
вказані документи, так як вони до
вказаного часу їй вручені не були, та
ніхто її з ними не ознайомлював, вона
була вимушена звернутися до суду за
захистом своїх прав.

У судове засідання 08.09.2014року позивачка
не з'явилась, про час та місце судового
засідання повідомлена належним чином,
однак від її представника до
канцелярії суду надійшла заява, в якій
представник позивачки просив суд
розглянути справу за його відсутності,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Інспекції
ДАБК в Одеській області у судове
засідання 08.09.2014року не з'явився, про
час та місце судового засідання
повідомлений належним чином, що
підтверджується відтиском штемпелю
канцелярії Інспекції ДАБК в Одеській
області на супровідному листі (а.с. 33),
письмових заперечень проти позову не
надав.

Суд, дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
власником нежитлового приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, приміщення №104, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно від 28 січня
2014 року, яке видано реєстраційною
службою Одеського міського управління
юстиції Одеської області (а.с. 27).

08.04.2014року головним державним
інспектором інспекційного відділу №1
інспекційного управління з контролю за
будівництвом об'єктів м. Одеса
Романюком І.І., було складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зі
змісту якого вбачається, що під час
перевірки 08.04.2014 року, враховуючи
наявні документи встановлено, що по
АДРЕСА_1 виконані будівельні роботи з
реконструкції квартири. Гр. ОСОБА_2
подана до Інспекції ДАБК в Одеській
області та зареєстрована декларація
про початок виконання будівельних
робіт від 13.11.2013 р. № ОД 58. В
декларації зазначено, що виконується
реконструкція квартири під нежитлове
приміщення офісу без зміни
геометричних розмірів з улаштуванням
фасадного входу. 21.01.2014 року ОСОБА_2
подана до Інспекції та зареєстрована
декларація № ОД 93 про готовність
об'єкта до експлуатації з
реконструкції квартири під нежитлове
приміщення з улаштуванням фасадного
входу за адресою: АДРЕСА_1. В даній
декларації зазначено, що проведена
реконструкція вказаної квартири під
нежитлове приміщення з улаштуванням
фасадного входу. Фактично проведено
реконструкцію квартири з прибудовою до
неї приміщення, орієнтованою площею 59
кв.м з зайняттям земельної ділянки
прибудинкової території загального
користування. Разом з тим, виявлено
недостовірні дані п.9 - відсутній проект
реконструкції квартири, п.9 - відсутній
дозвіл на виконання будівельних робіт
від 07.08.2006 р. № 341/06; п.11.1 - відсутній
документ на право власності чи
користування земельною ділянкою;
вказана ІІ категорія складності
об'єкту занижена. Згідно ДСТУ -
Н.Б.В.1.2-16:133 «Визначення класу наслідків
та категорії складності об'єкта
будівництва» даний об'єкт слід
віднести до ІІІ-ї категорії складності.
Таким чином, ОСОБА_2 порушено - ст. 39 ч.10
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності (а.с. 20).

08.04.2014року головним державним
інспектором інспекційного відділу № 1
інспекційного управління з контролю за
будівництвом об'єктів м. Одеса
Романюком І.І., було складено припис №
217 про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил (а.с. 21).

08.04.2014року головним державним
інспектором інспекційного відділу №1
інспекційного управління з контролю за
будівництвом об'єктів м. Одеса
Романюком І.І., було складено протокол
про адміністративне правопорушення
стосовно вказаного вище порушення, та в
протоколі вказано, що особа, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, тобто ОСОБА_2,
відмовилася від надання пояснень та
підпису (а.с. 22-23).

Постановою №202 по справі про
адміністративне правопорушення від 16
квітня 2014 року, яка складена т.в.о.
начальника інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю в
Одеській області - Котляр О.В., визнано
забудовника ОСОБА_2 винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною 13 ст. 96 КУпАП,
накладено на ОСОБА_2 штраф в розмірі 10200
гривень (а.с. 24-25).

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне
правопорушення, у разі його оформлення,
складається у двох екземплярах, один з
яких під розписку вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Положеннями ч. 2-4 ст. 256 КУпАП
передбачено, що протокол підписується
особою, яка його склала, і особою, яка
притягається до адміністративної
відповідальності; при наявності
свідків і потерпілих протокол може
бути підписано також і цими особами. У
разі відмови особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
від підписання протоколу, і ньому
робиться запис про це. Особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, має право подати
пояснення і зауваження щодо змісту
протоколу, які додаються до протоколу,
а також викласти мотиви свого
відмовлення від його підписання. При
складенні протоколу особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, роз'яснюються його
права і обов'язки, передбачені статтею
268 цього Кодексу, про що робиться
відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Частина 2 статті 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Статтями 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що ОСОБА_2 приймала участь у
розгляді справи про адміністративне
правопорушення, а також докази, які
підтверджували те, що ОСОБА_2 дійсно
була сповіщена про місце і час розгляду
справи, у зв'язку з чим, вона не мала
можливості надати свої заперечення.

Більш того, у протоколі про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 08.04.2014року, складеному
головним державним інспектором
інспекційного відділу №1
інспекційного управління м. Одеса
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю в Одеській
області Романюком І.І., зазначено, що
його складено у присутності ОСОБА_2, яка
від підпису у протоколі та від
отримання протоколу відмовилася, однак
позивачка у позовній заяві зазначає, що
їй не було відомо про існування
вказаного протоколу до 14.08.2014 року, так
як тільки 14.08.2014 року на запит її
адвоката з Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області надійшла відповідь,
та стало відомо про існування
вказаного протоколу.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що Інспекція державного архітектурно -
будівельного контролю в Одеській
області, розглянувши справу про
адміністративне правопорушення без
присутності ОСОБА_2, яка притягається
до адміністративної відповідальності
та склавши постанову № 202 від
16.04.2014року, порушила процедуру розгляду
справ, що є грубим порушенням норм
чинного законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що
21.01.2014року Інспекцією державного
архітектурно - будівельного контролю в
Одеській області було зареєстровано
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації.

Крім того, 28.01.2014року за ОСОБА_2 було
визнано право власності на нежитлове
приміщення за адресою: АДРЕСА_1,
приміщення №104, що підтверджується
свідоцтвом про право власності від
28.01.2014року (а.с. 27).

Статтями 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-як фактичні дані, па
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах у повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи, що вимоги позивача є
обґрунтованими, а адміністративним
відповідачем суду не надано жодного
доказу на підтвердження правомірності
свого рішення, суд приходить до
висновку про задоволення позову про
визнання дій протиправними та
скасування постанови про
адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 4-15, 18, 19, 79, 160 - 163, 171-2 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визнати протиправними дії головного
державного інспектора інспекційного
відділу №1 інспекційного управління з
контролю за будівництвом об'єктів м.
Одеса Романюка Івана Івановича щодо
складання актів перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
22.01.2014року та від 08.04.2014року, припису №217
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
08.04.2014року, протоколу про
адміністративне правопорушення від
08.04.2014року щодо об'єкта будівництва за
адресою: АДРЕСА_1.

Визнати протиправною та скасувати
постанову № 202 від 16 квітня 2014 року по
справі про адміністративне
правопорушення Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю в
Одеській області про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за порушення ч. 13 ст. 96
КУпАП.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
Петренко В. С.