Справа № 872/16386/13
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2014 рокусправа № 808/6588/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чабаненко С.В.

суддів: Іванова
С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Мелітопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 17
вересня 2013 року у справі №808/6588/13-а за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Мелітопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулась до суду з адміністративним
позовом, в якому просила визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення винесені
Мелітопольською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області від 15.05.2013 №, №,
№. В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що застосування
відповідачем штрафних санкцій вважає
безпідставним, оскільки податковим
органом не в повній мірі досліджено
документи, які підтверджують
переміщення товару та його облік.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Мелітопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
№ від 15.05.2013 в частині
застосування штрафних санкцій у
розмірі 27641 грн. за порушення п.12 ст.3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг». Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Мелітопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
№ від 15.05.2013 у розмірі 8081 грн. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду,
Мелітопольська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області звернулась з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржене рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове про
відмову у задоволенні
адміністративного позову. На думку
апелянта, суд не прийняв до уваги, що
згідно з п.177.10. статті 177 Податкового
кодексу України, фізичні
особи-підприємці зобов'язані вести
книги обліку доходів і витрат та мати
підтверджуючі документи щодо
походження товару, зазначивши, що
жодним нормативно-правовим актом не
врегульоване питання ведення обліку
товарних запасів.

У судове засідання позивач та
відповідач, належним чином повідомлені
про дату, місце і час розгляду
апеляційної скарги, доказом чого є
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, не прибули, про причини
неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Справа розглянута у відповідності до
приписів частини 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за якими у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Колегія суддів, здійснивши перевірку
оскарженого рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та пред'явлених позовних вимог,
дійшла висновку про наявність підстав
для її часткового задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності Виконавчим
комітетом Мелітопольської міської
ради Запорізької області 11.04.2012, про що
свідчить Витяг з ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців №16056535 від
13.03.2013. 18.04.2013 Мелітопольською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
проведено фактичну перевірку за
дотриманням позивачем порядку
проведення розрахунків у кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1», яке розташовано за
адресою: АДРЕСА_1. За результатами
перевірки складено акт від 22.04.2013 за №
0124/08/00/22/НОМЕР_1. В ході перевірки
встановлено порушення позивачем:

- п.1, 2 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а саме проведення
розрахункової операції на повну суму
покупки без застосування РРО;

- п. 12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а саме порушено встановленого
порядку ведення обліку товарних
запасів за місцем їх реалізації та
зберігання на суму 13821, 50 грн.;

- п. 13 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а саме невідповідність суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків, сумі, яка зазначена в
денному звіті РРО, на суму 136, 85 грн.

- п. 2.6 «Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні», а саме не оприбуткування
готівки у повній сумі їх фактичних
надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій №р/1 від
08.04.2013 на підставі фіскальних звітних
чеків РРО на загальну суму 1616, 20 грн.

- п. 6.1. ст.. 267 Податкового
кодексу України, а саме порушення
порядку використання торгового
патенту. За результатами розгляду
матеріалів перевірки Мелітопольською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
прийняті податкові
повідомлення-рішення №, ,
від 15.05.2013.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції дійшов висновку
про протиправність спірних податкових
повідомлень-рішень, які прийняті за
наслідками перевірки.

Колегія суддів частково погоджується з
такими висновками і зазначає наступне.

Щодо відмови у скасуванні податкового
повідомлення-рішення №, яким
встановлено порушення позивачем вимог
п. 6.1. ст.267 Податкового кодексу України,
а саме порушення порядку використання
торгового патенту, п. 13 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», щодо
невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення
розрахунків, сумі, яка зазначена в
денному звіті РРО, на суму 136, 85 грн.,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
зазначає, що позивачем не надано
достатніх та допустимих доказів, які б
спростовували висновки податкового
органу щодо вчинення вищезазначених
порушень. Крім того, суд першої
інстанції був позбавлений можливості
встановлювати факт наявності або
відсутності належним чином
оформленого торгового патенту на час
проведення перевірки.

Щодо скасування судом першої інстанції
податкового повідомлення-рішення №
, яким встановлено порушення
пункту 1,2,12,13 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», яким застосовано штрафні
санкції у сумі 27 645,00 грн. колегія суддів
погоджується та зазначає наступне.

Відповідно до положень Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» контроль за застосуванням РРО
здійснюється податковими органами у
вигляді планових і позапланових
перевірок згідно із законодавством
України.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг)

Статтею 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, що облік
товарних запасів фізичною особою -
суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», якою керувався відповідач при
прийнятті рішення, фінансова санкція
застосовується до суб'єктів
підприємницької діяльності, що не
ведуть або ведуть з порушенням
встановленого порядку облік товарів за
місцем реалізації та зберігання. При
цьому фінансова санкція
застосовується у розмірі подвійної
вартості не облікованих товарів за
цінами реалізації.

Таким чином, обов'язковою умовою
притягнення до юридичної
відповідальності є порушення
встановленого законодавством порядку
обліку товарів, в результаті якого
виявлено не обліковані (не
оприбутковані) товари.

На виконання ст.9 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» Постановою Кабінету
Міністрів України №1269 від 26.09.2001 «Про
затвердження Порядку ведення книги
обліку доходів і витрат» затверджено
Порядок ведення книги обліку доходів і
витрат.

Згідно з п.5 Порядку форми Книги обліку
доходів і витрат, яку ведуть фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності протягом календарного року
суб'єктом підприємницької діяльності
до книги заносяться такі відомості:
порядковий номер запису; дата
здійснення операції, пов'язаної з
проведеними витратами і/або отриманим
доходом; сума витрат за фактом їх
здійснення, в тому числі заробітна
плата найманого працівника; сума
вартості товарів, отриманих для
продажу (надання послуг); сума виручки
від продажу товарів (надання послуг).

Крім того, визначальною підставою для
застосування фінансових санкцій,
згідно ст.21 Закону про РРО, є
встановлення контролюючим органом не
облікованого товару.

Між тим, акт перевірки не містить в собі
відомостей про встановлення
посадовими особами податкового органу
не облікованого товару, що є підставою
для визначення фінансових санкцій у
порядку, передбаченому ст.21 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Між іншим, колегія суддів не може
погодитись з доводами суду першої
інстанції щодо протиправності
податкового повідомлення - рішення
№, як це зазначено у рішення суду
першої інстанції та вважає за
необхідне вказати наступне.

Скасовуючи означене рішення
податкового органу, суд першої
інстанції дійшов висновку про
порушення позивачем п. 2.6 «Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні», а саме
не оприбуткування готівки у повній
сумі їх фактичних надходжень у книзі
обліку розрахункових операцій
№р/1 від 08.04.2013 на підставі
фіскальних звітних чеків РРО на
загальну суму 1616, 20 грн., і зазначив, що
відсутність однієї з формальних умов
оприбуткування готівкових коштів, але
здійснення оприбуткування фактично, не
відповідає меті законодавства про РРО
у частині застосування штрафних
санкцій. Відсутність запису у КОРО не
доводить факту наявності в касі не
оприбуткованих коштів, а свідчить про
порушення порядку ведення КОРО.

Проте, пунктом 6 ст. 33 Закону України
«Про Національний банк України»
передбачено, що визначення порядку
ведення касових операцій для банків,
інших фінансових установ, підприємств
і організацій віднесено до повноважень
Національного банку України.

Згідно вимог п.1.2 Положення №637 під
оприбуткуванням готівки розуміється
проведення підприємствами і
підприємцями обліку готівки в касі на
повну суму їх фактичних надходжень у
касовій книзі, книзі обліку доходів і
витрат, книзі обліку розрахункових
операцій.

Відповідно до вимог ч.3 п.2.6 Положення
№637, у разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних
розрахункової книги).

Відповідно до статті 2 Закону №265 (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин), пункту 1.2 Положення
№ 637 книга обліку розрахункових
операцій - прошнурована і належним
чином зареєстрована в органах
державної податкової служби України
книга, що містить щоденні звіти, які
складаються на підставі відповідних
розрахункових документів щодо руху
готівкових коштів, товарів (послуг).

Абзацом третім статті 1 Указу
Президента України від 12 червня 1995 року
№ 436/95 «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки»
встановлено, що у разі порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу,
зокрема, за не оприбуткування (неповне
та/або несвоєчасне) оприбуткування у
касах готівки - у п'ятикратному розмірі
не оприбуткованої суми.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням розрахункової книги
оприбуткуванням готівки є сукупність
таких дій: фіксація повної суми
фактичних надходжень готівки у
фіскальних звітних чеках РРО (даних
розрахункової книги) та відображення
на їх підставі готівки у книзі обліку
розрахункових операцій. Невиконання
будь-якої з цих дій є порушенням
порядку оприбуткування готівки, за яке
встановлена відповідальність (абзац
третій статті 1 Указу № 436/95).

Відтак, податкове повідомлення рішення
№ є правомірним та не підлягає
скасуванню.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції допущено порушення норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до ухвалення незаконного
та необґрунтованого рішення в частині
позовних вимог, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
оскаржена постанова - скасуванню в
частині задоволення позовних вимог про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення
Мелітопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області № від 15.05.2013 року у
розмірі 8081 грн. за наведених вище
підстав.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Мелітопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області -
задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року у справі № 808/6588/13-а - скасувати в
частині задоволення позовних вимог про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення
Мелітопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області № від 15.05.2013 року у
розмірі 8081 грн.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної
сили з моменту її проголошення і може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення її тексту у повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
С.В. Чабаненко

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Шлай