Справа № 200/4485/13а
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 рокусправа № 200/4485/13а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Чередниченко В.Є.

суддів:
Коршуна А.О. Кругового О.О.

розглянувши у письмовому
провадженні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 листопада 2013
року у справі № 200/4485/13а за позовом
ОСОБА_2 до Управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради, виконавчого комітету
Бабушкінської у м. Дніпропетровську
ради, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про скасування рішення та
свідоцтва про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до Управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради, виконавчого комітету
Бабушкінської у м. Дніпропетровську
ради, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, в якому просить:

- скасувати рішення від 19.03.1993 №180
виконавчого комітету Бабушкінської
районної ради народних депутатів м.
Дніпропетровська в частині надання
приміщень квартири АДРЕСА_1 в
користування ОСОБА_1;

- скасувати свідоцтво про право
власності на житло від 19.01.1995 року
виконкому Дніпропетровської міської
ради народних депутатів в частині
реєстрації права власності на
приміщення площею 23,6 кв. м. квартири
АДРЕСА_1.

В обґрунтування свого позову вказує на
те, що для поновлення права
користування на приміщення квартири
АДРЕСА_1 позивач вимушений звернутися
до суду з позовом про скасування
рішення від 19.03.1993 №180 виконавчого
комітету Бабушкінської районної ради
народних депутатів м. Дніпропетровська
в частині надання приміщень квартири
АДРЕСА_1 в користування ОСОБА_1 та
свідоцтва про право власності на житло
від 19.01.1995 року в частині реєстрації
права власності на приміщення площею
23,6 кв. м. квартири АДРЕСА_1.

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 13
листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Суд скасував свідоцтво про право
власності на житло від 19.01.1995 року
виконкому Дніпропетровської міської
ради народних депутатів в частині
реєстрації права власності за ОСОБА_1,
ОСОБА_3 на приміщення площею 23,6 кв. м.
квартири АДРЕСА_1. В решті позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права оскаржив її до
суду апеляційної інстанції, та просив
скасувати оскаржувану постанову та
закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
даний спір підлягає розгляду у порядку
цивільного судочинства.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про
скасування рішення від 19.03.1993 №180 та
свідоцтва про право власності на житло
від 19.01.1995 року.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Тобто, вказані норми права
передбачають два критерії для
відмежування справ адміністративної
юрисдикції від справ іншої юрисдикції
і це є: суб'єктний та предметний склад.

Предметний склад обумовлений тим, що
справа адміністративної юрисдикції
повинна містити в собі
публічно-правовий спір.

Таким чином, визначальною ознакою
справи адміністративної юрисдикції є
характер спірних правовідносин.

Між тим, із спірних відносин
вбачається, що позивач звернувся до
суду з даним позовом для поновлення
права користування на приміщення
квартири АДРЕСА_1.

У відповідності до статті 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Тобто, після оформлення права
власності на приміщення площею 23,6 кв. м.
квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_3
виник спір про цивільне право, а відтак
і захищати свої права та інтереси особи
повинні у способи, визначені у статті 16
Цивільного кодексу України.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції, зробив висновок, що судом
першої інстанції при розгляді цієї
справи було допущено порушення норм
процесуального права, а саме
розглянуто спір в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
157 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд закриває
провадження у справі якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 203 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи те, що цю справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне постанову суду першої
інстанції скасувати та провадження у
справі закрити, роз'яснивши позивачу
його право на звернення до суду з даним
позовом в порядку цивільного
судочинства.

Керуючись: пунктом 1 частини 1
статті 157, 203, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 13
листопада 2013 року у справі № 200/4485/13а -
скасувати та провадження у справі
закрити, роз'яснивши позивачу його
право на звернення до суду з цим
позовом в порядку цивільного
судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.О. Круговий