Справа № 9101/112079/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2013-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2013 рокусправа № 2а-8027/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова
Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового
засідання: Антіпової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська на постанову
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 27 лютого 2012 року у
справі № 2а-8027/11 за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська про визнання
протиправними дій, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 27 лютого
2012 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено в повному обсязі,
зобов'язано Управління пенсійного
фонду України в Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська призначити ОСОБА_1
пенсію за віком на пільгових умовах у
відповідності до Списку №2,
затвердженим Постановою Кабінету
міністрів України №36 від 16.01.2003 року,
за період з 04.07.1997 року по 14.03.2007 року з
моменту його звернення із відповідною
заявою до Управління пенсійного фонду
України в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська.

Вказана постанова суду першої
інстанції оскаржена до апеляційної
інстанції відповідачем з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
відповідач просить оскаржуване
рішення скасувати та прийняти нове, про
відмову у задоволенні позову.

Сторони у справі належним чином
повідомлялися про час, день та місце
розгляду справи, але в судове засідання
не прибули, заяв про відкладення
розгляду справи до апеляційної
інстанції не надсилали, що відповідно
до ч.4 ст.196 КАСУ та ст.41 КАСУ надає
колегії суддів можливості розглянути
справу за відсутності осіб, які
приймають участь у справі та без
здійснення фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги відповідача, та про залишення
постанови суду першої інстанції без
змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач звернувся до
Управління пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська з вимогою призначити
йому пенсію на пільгових умовах по
Списку № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників із
шкідливими та важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах. Проте,
подані позивачем документи про
призначення пенсії на пільгових
умовах, Управління пенсійного фонду
України в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська були направлені до
Головного Управління Пенсійного фонду
України з Дніпропетровській області на
розгляд комісії з питань підтвердження
періодів робіт, що зараховуються до
трудового стажу для призначення пенсії
на пільгових умовах або вислугу років
для окремої категорії працівників у
разі ліквідації підприємства, установи
та організації без визначення
правонаступника.

Комісією при Головному управлінні
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області 16 червня 2011
року було прийнято рішення № 14, в якому
визнавши факт роботи позивача
електрозварником в будівельному
управлінні №17потім реорганізованого в
ВАТ «Будівельно-монтажний трест №17», у
той же час визнав підтвердженим для
зарахування до пільгового стажу за
Списком № 2 лише період роботи позивача
електрозварником лише у період з 31.07.1986
року по 21.08.1992 року, що складає - 6 років 21
днів.

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої
інстанції виходив з того, що право
позивача на отримання пенсії на
пільгових умовах з урахуванням
пільгового стажу роботи
підтверджується записами в його
трудовій книжці, яка містить записи про
те, що позивач з 04.07.1977 року по 24.09.2001
року в будівельному управлінні №17,
реорганізованого в ВАТ
«Будівельно-монтажний трест №17» та з
05.08.2002 року по 14.08.2003 року та з 21.06.2006 року
по 14.03.2007 року в ЗАТ «АВИАС Плюс»
працював електрозварником ручного
зварювання.

Згідно наданих позивачем до
територіального УПФУ разом з заявою
про призначення пенсії довідками,
уточнюючими особливий характер роботи
від 12.07.2004 року, виданої ВАТ
«Будівельно-монтажний трест №17» за
періоди роботи з 04.07.1977 року по 24.09.2001 на
посаді електрозварювальника ручного
зварювання, це становить стаж роботи 24
роки 02 місяця 20 днів.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції визнав необґрунтованими
висновки та рішення відповідачів,
оскільки вони ґрунтуються лише на
інформації в архівних довідках, в яких
зазначалася скорочена назва професії
позивача як "зварник", хоча ці
скорочення були зроблені не з вини
позивача, а з вини працівників, що
вносили відповідні записи і для
скорочення часу при оформленні
особових рахунків на всіх працівників
підприємства вписували скорочену
назву "зварник" яку в дійсності слід
розуміти як електрозварник.

Не визнав обґрунтованою відмову
відповідачів і з підстав відсутності в
деяких інших місяцях року запис: назви
професії позивача, оскільки жодним
законодавчим актом не передбачено
щомісячне дублювання у відомостях по
нарахуванню заробітної плати назви
займаної посади робітника, яка не
змінювалась.

За вищенаведених обставин, суд першої
інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість вимог позивача щодо
противоправності рішення Комісії
Головного управління Пенсійного фонду
України в Дніпропетровській області №
14 від 16.06.2011 р., які під час вирішення
заяви позивача про призначення пенсії
за Списком № 2, повинні були керуватися
перш за все відповідними записами в
його трудовій книжці, які безспірно
підтверджують наявність у позивача
пільгового стажу роботи за Списком № 2
у спірні по цій справі періоди.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
вважаючи їх законними та
обґрунтованими, зробленими на підставі
повного встановлення обставин у справі
та всебічного і об'єктивного їх
дослідження, з правильним з
застосуванням норм матеріального
права, яким врегульовано спірні
правовідносини.

Відповідно до п. "б" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
працівники зайняті повний робочий день
на роботах у шкідливих і важких умовах
праці за Списком №2 виробництв,
професій, посад показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України та за результатами атестації
робочих місць, мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, зокрема,
чоловіки після досягнення 55 років і за
стажу роботи не менше як 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Порядок пенсійного забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається ст.100 цього Закону, згідно
з якою таким особам призначається
пенсія на таких умовах: особам, які
мають на день введення в дію цього
Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством, а особам, які не
мають повного стажу зі шкідливими і
важкими умовами праці, вік, необхідний
для призначення пенсії, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому ст.ст.13-14 цього Закону,
виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Розділом ХХХІІ "Загальні професії"
Списку № 2 виробництв, цехів, професій і
посад з тяжкими умовами праці, роботи в
яких надає право на державну на
пільгових умовах і у пільгових
розмірах, затв. постановою РМ СРСР № 1173
від 22.08.1956р., передбачалися
газозварювальними та їх підручні,
електрозварювальники та їх підручні.

Відповідно до п."б" ч.1 ст.14 Закону СРСР
"Про пенсійне забезпечення громадян в
СРСР" на пільгових умовах мають право
на пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи, працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах з
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним РМ
СРСР, і за результатами атестації
робочих місць; чоловіки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах.

Згідно з Порядком застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затв. наказом Міністерства праці та
соціальної політики України № 383 від
18.11.2005р., при визначенні права на пенсію
за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, які були
чинними на період роботи особи. При
цьому до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати внесення цієї
посади чи професії до Списків і посад з
тяжкими умовами праці, роботи в яких
надає право на державну на пільгових
умовах і у пільгових розмірах, затв.
постановою РМ СРСР № 1173 від 22.08.1956р.,
передбачені посади електрозварників
та їх підручних і газозварників та їх
підручних, крім тих, які були зайняті на
контактному, точковому і стиковому
зварюванні. Пенсії за сумісними
професіями (посадами) призначаються за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, якщо посади
передбачені в Списку № 1 і в Списку № 2
або обидві передбачені Списком № 2.
Робітники, які працювали за професією
газоелектрозварнику до 01.01.1992р., також
можуть мати право на пільгову пенсію
відповідно до ст.100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", оскільки
кваліфікаційною характеристикою робіт
Єдиного тарифно-кваліфікаційного
довідника робіт і професій робітників
(випуск 2), затвердженого постановою
Держкомпраці СРСР і ВЦРПС № 17/2-54 від
16.01.1985 р., передбачено виконання робіт
як електрозварника, так і газозварника,
а також враховуючи те, що обидві
професії передбачені Списком № 2.

Звертає на себе увагу те, що за Єдиним
тарифно-кваліфікаційним довідником
робіт і професій робітників, який діє
не тільки для передбачених в Списку № 1
і в Списку № 2 посад - не передбачено
окремої професії чи посади «зварник».
Визначення зазначеного терміну
міститься в пункті 1.3.1 розділу 1
Загальних положень «Правил
атестації зварників» (ДНАОП 0.00-1.16-96),
затверджених Наказом Державного
комітету України по нагляду за
охороною праці № 61 від 19.04.1996 року, і які
вказують на те, що: «Зварник - особа, яка
виконує зварювання металів. Загальне
поняття для електрозварника ручного
зварювання, електрогазозварника,
газозварника і електрозварника на
напівавтоматичних і автоматичних
машинах»

Як достовірно встановлено судом першої
інстанції та матеріалами справи,
позивач з 04.04.1977 року по 24.09.2001 року
працював на Будівельно-монтажному
тресті №17, який згодом був
реорганізований в ВАТ
«Будівельно-монтажний трест №17» та з
05.08.2002 року по 14.08.2003 року та з 21.06.2006 року
по 14.03.2007 року працював в ЗАТ «АВИАС
Плюс».

Тобто факт роботи позивача
електрозварником і його стаж за
вказаною професією, яка відноситься до
списку № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників - становить понад 25
років. 10.03.2011 р. позивач досяг 55 років і
на вказану дату його загальний
трудовий страховий стаж складав більше
ніж 25 років, з яких спеціальний стаж
роботи за Списком № 2 є не меншим як 12
років 6 місяців.

Таким чином, враховуючи вищевикладені
обставини в їх сукупності, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про те, що до 10.03.2011 р. позивач набув стаж
на роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за професією
електрозварника ручного зварювання за
Списком № 2 виробництв, цехів, професій
і посад з тяжкими умовами праці, роботи
в яких надає право на державну на
пільгових умовах і у пільгових
розмірах, затв. постановою РМ СРСР № 1173
від 22.08.1956 р., відповідно до ст.100 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відтак, пенсійний орган зобов'язаний
був розглянути заяву позивача про
призначення пенсії в аспекті
призначення пенсії за віком, в тому
числі й на пільгових умовах в порядку
ст.100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Стосовно доводів апелянта щодо
інформації в уточнюючих довідок про
посаду позивача «зварник», колегія
суддів крім вищенаведеного також бере
до уваги те, що відповідно до ст.62
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка, як основний документ, що
підтверджує стаж роботи, що саме
зокрема визначено і у п.1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу за відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМ України №
637 від 12.08.1993 р. Вказаним Порядком
також передбачається, що трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами лише за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній. Так, пунктом 20 цього
Порядку передбачено, що у тих випадках,
коли в трудовій книжці відсутні
відомості, що визначають право на
пенсії на пільгових умовах або за
вислугу років, установлені для окремих
категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Даними трудової книжки позивача
підтверджується його трудовий стаж за
професією електрогазозварника ручного
зварювання за Списком № 2 виробництв,
цехів, професій і посад з тяжкими
умовами праці, роботи в яких надає
право на державну на пільгових умовах і
у пільгових розмірах, затв. постановою
РМ СРСР № 1173 від 22.08.1956р., що дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені
обставини, судова колегія приходить до
переконливого висновку про те, що
матеріалами справи об'єктивно
підтверджується пільговий трудовий
стаж роботи позивача у період з 04.07.1977
року по 24.09.2001 рік, з 05.08.2002 року по 14.08.2003
рік та з 21.06.2006 року по 14.03.2007 рік, через
що позивач має право на призначення
спірної пенсії згідно ст.100 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятих рішень
пенсійними органами не впливають на
обставини по справі та висновків суду
не спростовують.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку про те, що заявлений позов у
цій справі є підставним та
обґрунтованим, через що дійсно
підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
суду колегія суддів не вбачає і вважає,
що апеляційну скаргу на неї слід
залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
КАС України, судова колегія -

Ух в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська - залишити без
задоволення

Постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 27.02.2012 року
- залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, що передбачені
статтею 212 КАС України.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський