Справа № 759/12107/14-а
Суддя: П'ятничук І. В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/351/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
П»ятничук
І.В.,

при секретарі -
Іванові К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до СІМОНОВА Сергія Віталійовича
інспектора ВДАІ Солом»янського РУ ГУ
МВС України в м. Києві

про скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2014 р. позивач ОСОБА_1 звернувся
до суду з адміністративним позовом до
Сімонова С.В. інспектора ВДАІ
Солом»янського РУ ГУ МВС України в м.
Києві та просив суд визнати
протиправною та скасувати постанову у
справі про адміністративне
правопорушення ПС 1 № 718282 від 05 липня 2014
р.

В обгрунтування заявлених вимог
позивач ОСОБА_1 вказує на те, що 05 липня
2014 р. відповідачем відносно нього було
складено протокол про адміністративне
правопорушення згідно якого
вбачається, що 05.07.2014 р. о 07 год. 40 хв. він
- позивач рухався по пр..Комарова в
м.Києві керуючи автомобілем «Хюндай»
д/н НОМЕР_1 по дорозі що має три смуги
руху в одному напрямку рухався в
крайній лівій смузі при вільній правій
смузі, чим порушив п. 11.5 ПДР, враховуючи
наведене інспектором було винесено
постанову про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Посилаючись на порушення інспектором
п.2.9 та 2.12 Інструкції №77, ст.. 268, 279 КпАП
України просив заявлені вимоги
адміністративного позову
задовольнити.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав та просив
позов задовольнити вказуючи на
обставини викладені в
адміністративному позові, також
вказував, що дійсно 05.07.2014 р. він
здійснював рух в крайній лівій смузі,
однак рух здійснював оскільки
виконував маневр об»їзду перешкоди яка
була в другій смузі, рухаючись з
швидкістю 60 км/год та проїхавши
приблизно 150 метрів в крайній лівій
смузі оцінив дорожню обстановку,
виконав маневр переміщення в другий
ряд, оскільки на той момент ряд був
вільний, а тому вважав виїзд в крайню
ліву смугу вимушеним і оскільки
інспектор стояв дуже далеко від міста
виїзду то можливо не бачив самого
моменту виїзду.

Відповідач Сімонов С.В.
інспектора ВДАІ Солом»янського РУ ГУ
МВС України в м. Києві в судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, надав суду письмові заперечення
щодо вимог вказаного
адміністративного позову, а тому суд
вважає можливим розглянути дану справу
в його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані у справі докази, суд встановив
наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст.288 КпАП України
постанову по справі про
адміністративне правопорушення іншого
органу (посадової особи) про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено - у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або до
суду у порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Згідно п.2 ч.1 ст.18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду
будь-яких належних доказів на
підтвердження правомірності постанови
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності,
крім доводів викладених в письмових
поясненнях.

Твердження позивача про те, що він
не порушував правил дорожнього руху, а
саме - що рухався він у крайній лівій
смузі руху тоді, коли права була
зайнята, що на місці зупинення не
проводилась відеофіксація,
відповідачем не спростовані;
результати фотофіксації порушення, при
наявності спору вже на момент
складання протоколу про
адміністративне правопорушення
відповідачем не були надані суду, також
відсутні будь-які інші докази на
підтвердження вчинення позивачем
правопорушення.

Відповідно до Правил дорожнього
руху України, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України №1306 від
10.10.2001 року з наступними змінами та
доповненнями, п. 11.5 на дорогах, які
мають дві і більше смуги для руху в
одному напрямку, виїзд на крайню
ліву смугу для руху в цьому ж напрямку
дозволяється, якщо праві зайняті, а
також для повороту ліворуч,
розвороту або для зупинки чи стоянки
на лівому боці дороги з
одностороннім рухом у населених
пунктах, коли це не суперечить
правилам зупинки (стоянки).

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП
порушення водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть,
тягнуть за собою накладення штрафу
від двадцяти п'яти до тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

За правилами ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.252 КУпАП, орган
(посадова особа) оцінює докази за свої
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про
вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Матеріалами справи підтверджено,
що при ознайомленні з протоколом про
адміністративне правопорушення
позивач зазначив, що об»їздив
перешкоду, а тому не встиг
перестроїтись в середню смугу, в
подальшому зобов»язувався не
порушувати ПДР, в судовому засіданні
позивач також підтвердив що здійснив
виїзд в крайню смугу оскільки середня
була зайнята перешкодою, що по суті
дозволяється п.11.5 ПДР.

Отже, у відповідності до положень
п. 11.5 ПДР позивач мав право рухатися по
крайній лівій смузі оскільки праві
були зайняті перешкодою.

Відповідач при винесенні
постанови та притягненні позивача до
адміністративної відповідальності на
такі обставини уваги не звернув,
помилково зробивши висновок про
наявність в діях позивача складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 69 КАС України
встановлено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні данні, на підставі
яких суд встановлює наявні або
відсутні обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи і
заперечення осіб, які беруть участь у
справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи, ці данні встановлюються судом
на підставі пояснень сторін, третіх
осіб та їх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів.
Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі.

За таких обставин, суд вважає, що
достовірність змісту оскаржуваної
постанови, а відповідно питання
наявності підстав для притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності за ст.122 ч.2 КпАП
України є недоведеними.

Відповідачем не доведено
правомірності свого рішення щодо
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності,
тому відповідно до ст.11 КАС України, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
оскільки в його діях відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України (п.1
ч.1 ст.247 КпАП України).

Керуючись ст.9, 11, 86, 159, 160 КАС
України, на підставі ст.122 ч.2, п.1 ч.1 ст.247
КпАП України, Правил дорожнього руху,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову ПС1№718282 від 05 липня 2014
року по справі про адміністративне
правопорушення про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст.122 ч.2 КпАП України у виді штрафу в
розмірі 425,00 грн. ОСОБА_1 скасувати, а
провадження в адміністративній справі
закрити.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя:

ун. № 759/12107/14-а

пр. № 2-а/759/351/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
П»ятничук
І.В.,

при секретарі -
Іванові К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до СІМОНОВА Сергія Віталійовича
інспектора ВДАІ Солом»янського РУ ГУ
МВС України в м. Києві

про скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст. 160 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову ПС1№718282 від 05 липня 2014
року по справі про адміністративне
правопорушення про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст.122 ч.2 КпАП України у виді штрафу в
розмірі 425,00 грн. ОСОБА_1 скасувати, а
провадження в адміністративній справі
закрити.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: