Справа № 2-а-426/11/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2013-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2013 р.Справа № 2-а-426/11/2170

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Домусчі С.Д.

суддів:
Кравця О.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 03
червня 2011 року по справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Поліекспо» до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні про скасування
податкового повідомлення-рішення про
зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Херсоні подала апеляційну скаргу на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2011
року, в якій просить скасувати
оскаржену постанову та ухвалити нову,
якою відмовити у задоволенні
адміністративного позову ТОВ
«Поліекспо».

Постановою від 03 червня 2011 року
Херсонський окружний адміністративний
суд задовольнив адміністративний
позов ТОВ «Поліекспо», та визнав
нечинним податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у м. Херсоні від 20.12.10 №
/0 про зменшення позивачу суми
бюджетного відшкодування з ПДВ в
розмірі 30 030 грн. за червень 2009 р.

Вимоги апеляційної скарги
апелянт обґрунтовує тим, що позивач
зависив суму бюджетного відшкодування
ПДВ по декларації за червень 2009 року в
розмірі 30 030 грн., внаслідок відсутності
надмірної сплати ПДВ по постачальникам
третьої, четвертої ланки постачання,
та неможливості проведення перевірки
постачальника по другій ланці.

ТОВ «Поліекспо» надало письмові
заперечення проти апеляційної скарги,
в яких, з посиланням на дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржену постанову -
без змін.

Ухвалюючи постанову про задоволення
адміністративного позову, суд першої
інстанції встановив, що приватне
підприємство «Поліекспо» є юридичною
особою, платником податку на додану
вартість. Відповідно до реєстраційних
та установчих документів від 06-12 травня
2011 року, ПП «Поліекспо» змінило свою
назву на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Поліекспо». Вид
діяльності за КВЕД «інші види оптової
торгівлі», «посередництво в торгівлі
сільськогосподарською сировиною,
живими тваринами, текстильною
сировиною та напівфабрикатами»,
«здавання в оренду власного нерухомого
майна», «будівництво будівель».

Суд першої інстанції встановив, що ДПІ
у м. Херсоні прийнято податкове
повідомлення-рішення від 20.12.2010 р. №
/0 про зменшення позивачу суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість в розмірі 30 030 грн., за
наслідками невиїзної документальної
перевірки, результати якою оформлені
актом № 5422/07-0/19236745 від 17.12.2010 р.

При проведені невиїзної
документальної перевірки податковий
орган встановив порушення позивачем
п.п.7.7.1, 7.7.2 п.7.7. ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», що
призвело до завищення суми бюджетного
відшкодування.

Такого висновку податковий орган
дійшов з огляду на те, що, у травні 2009
року основним із постачальників
металопрокату (арматура) ПП
«Поліекспо» було ТОВ «Металооптторг»
(м. Кривий Ріг). Позивач придбав товар на
загальну суму ПДВ 55 744,51 грн.

ТОВ «Металооптторг» виступав в даному
випадку посередником, а
постачальниками ІІ ланки є ПП «Вибур»
(м. Кривий Ріг) на загальну суму ПДВ 50
208,60 грн. та ПП «Флоран» (м. Кривий Ріг),
які також є посередниками.

Постачальником ПП «Вибур» у ІІІ ланці
постачання є ТОВ «Вікант» (м.Кривий Ріг)
на загальну суму ПДВ 32 858,63 грн., яке
також є посередником в даній
господарській операції.

На запит Північної МДПІ у Кривому Розі
№ 1683/7 від 09.02.10, ТОВ «Вікант»
відмовилось надати перелік
постачальників металопрокату,
посилаючись на п. 5 ст. 11 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні», у зв'язку з чим ДПІ не можливо
провести зустрічну перевірку з питань
взаємовідносин з ПП «Вибур» за період
травень 2009 року та подальші перевірки
по ланцюгу до виробника. За таких
обставин податковий орган дійшов
висновку про відсутність факту
надмірної сплати податку на додану
вартість підприємством ПП «Поліекспо»
по постачальнику ТОВ «Вікант».

З постачальником ПП «Флоран» (м. Кривий
Ріг) проведено господарську операцію
на загальну суму ПДВ 1 921,83 грн., яке
також виступило посередником.
Постачальником по ІІІ ланці постачання
є ПП «Трейд Ангара» (м. Кривий Ріг) на
загальну суму ПДВ 3 581,07 грн., яке також є
посередником. Постачальником у ІV ланці
постачання є ТОВ «Імпекс Торг» (м.
Дніпропетровськ) на загальну суму ПДВ 20
534 грн.

ДПІ у Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська (лист № 5941/7 від 22.04.10)
не було можливості провести зустрічну
перевірку за відсутності підприємства
за юридичною адресою. Згідно
інформаційної бази даних ДПІ у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська ТОВ «Імпекс Торг» має
стан 14 платника «Визнано банкрутом».
Таким чином, оскільки не було
можливості провести зустрічну
перевірку з питання взаємовідносин з
ПП «Трейд Ангара» за період травень 2009
року, податковий орган дійшов висновку
про відсутність факту надмірної сплати
податку на додану вартість
підприємством ПП «Поліекспо» по
постачальнику ТОВ «Імпекс Торг» у ІV
ланці постачання.

Оскільки по постачальникам ТОВ
«Вікант» та ТОВ «Імекс Торг» неможливо
перевірити сплату ПДВ з операцій
поставки, податковий орган дійшов
висновку, що у ПП «Поліекспо» відсутнє
право на бюджетне відшкодування з ПДВ
за червень 2009 року в сумі 30 030 грн.

Також, суд першої інстанції встановив,
що в акті перевірки податковий орган
зазначив, що згідно з поданою ПП
«Поліекспо» податковою декларацією з
ПДВ за червень 2009 року та розрахунком
суми бюджетного відшкодування, сума, що
підлягає бюджетному відшкодуванню
складає 176 013 грн. Згідно декларації
залишок від'ємного значення
попереднього податкового періоду за
вирахуванням суми податку, яка
підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду
становить 2 409 562 грн., частина залишку
від'ємного значення, фактично сплачена
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг)
складає 176 013 грн. Сума, що підлягає
відшкодуванню становить 176 013 грн.

Також суд першої інстанції встановив,
що на підтвердження обґрунтованості
віднесення до складу податкового
кредиту сум податку на додану вартість
позивач надав податкові накладні,
видані ТОВ «Металооптторг»,
невідповідність закону яких
податковим органом не встановлено. При
цьому суд першої інстанції дійшов
висновку про помилковість посилання
податкового органу про не
підтвердження позивачем права на
податковий кредит з огляду на
відсутність доказів фактичної сплати
податку до бюджету постачальниками
контрагентів позивача та 2-4 ланках
постачальників. На момент здійснення
господарських операцій ТОВ
"Металооптторг" був в Єдиному
державному реєстрі, мав свідоцтво про
реєстрацію платником податку на додану
вартість, подавав звітність до
податкової інспекції та сплачував
задекларовані податки, що підтверджено
наданою суду довідкою про результати
документальної перевірки ТОВ
«Металооптторг» від 25.11.2009 р. №101/233/25020564
щодо підтвердження відомостей,
отриманих від особи, яка мала правові
відносини з платником податків ПП
«Поліекспо» за травень 2009 р. та
відповідно до якої ТОВ «Металоопторг»
не встановлено розбіжності з
відомостями, отриманими від ПП
«Поліекспо».

ДПІ в акті перевірки не посилається на
невідповідність вимогам законодавству
податкових накладних, за якими позивач
формував податковий кредит, не вказує
на неправильність складання позивачем
податкових декларацій з ПДВ та
розрахунків належних до бюджетного
відшкодування сум ПДВ, а також не
посилається на відсутність фактичної
сплати позивачем у складі ціни товарів
сум ПДВ, які увійшли до задекларованого
позивачем бюджетного відшкодування.
При цьому реальність здійснення
позивачем господарських операцій
підтверджена копіями податкових
накладних, платіжних доручень,
накладних, договорів, а тому суд першої
інстанції дійшов висновку, що на момент
проведення перевірки у позивача були
наявні всі необхідні документи,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
бухгалтерського та податкового обліку,
для включення до податкового кредиту
сум податку на додану вартість, які
визначені позивачем у податкових
деклараціях з ПДВ за перевіряємий
період.

Також в акті перевірки позивача
відсутні посилання податкового органу
на відсутність реальних господарських
операцій, на "безтоварність" операцій,
між позивачем та суб'єктом
господарювання, у якого позивач
безпосередньо придбавав товари.
Навпаки, ДПІ в акті перевірки
підтверджує як факти придбання
позивачем товарів у постачальників і
факти повної сплати позивачем
вказаному постачальнику вартості
товару з урахуванням ПДВ. Оскільки
всупереч вимог ст. 71 КАС України
податковий орган, заперечуючи проти
позову, не надав належних та
допустимих доказів правомірності
прийнятого ним оскарженого
податкового повідомлення-рішення, а
позивач надав докази правильності
формування податкового кредиту та
визначення суми ПДВ яка підлягає
бюджетному відшкодуванню, суд першої
інстанції дійшов висновку про
наявність правових підстав для
задоволення адміністративного позову.

Справа розглянута в порядку
письмового провадження відповідно до
п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив правову природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Апеляційний суд встановив, що в
період з 15 по 16 грудня 2010 року ДПІ у м.
Херсоні проведена невиїзна
документальна перевірка з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість ПП «Поліекспо» за
травень 2009 року. За результатами
перевірки складений акт від 17 грудня 2010
року № 5422/07-0/19236745 (т. 1 а.с. 10-17).

На підставі зазначеного акту
перевірки податковий орган 20 грудня 2010
року прийняв податкове
повідомлення-рішення № /0 про
зменшення позивачу суми бюджетного
відшкодування ПДВ в розмірі 30 030 грн. за
червень 2009 року (т. 1 а.с. 18).

Висновку про зменшення позивачу
суми бюджетного відшкодування ПДВ
податковий орган дійшов встановивши
порушення позивачем вимог п. 1.8 ст. 1, п.п.
7.7.1, п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» внаслідок
не підтвердження сплати сум податку на
додану вартість постачальниками
позивача по другій -четвертій ланках
постачання.

При цьому податковий орган не оспорює
реальність, платність та товарність
господарських операцій за травень 2009
року по першій ланці постачання, а саме
між ПП «Поліекспо» та ТОВ
«Металооптторг», що також підтверджено
і матеріалами справи: договором (т. 1 а.с.
19), видатковими накладними (т. 1 а.с. 20, 21,
22), виписками з банківського рахунку
позивача (т. 1 а.с. 23, 24, 25), податковими
накладеними виписаними ТОВ
«Металооптторг» на ім'я ПП «Поліекспо»
(т. 1 а.с. 26, 27, 28), реєстром отриманих та
виданих податкових накладених (т. 1 а.с.
29-33), податковою декларацією позивача з
ПДВ за травень 2009 року (т. 1 а.с. 34-40).

При цьому контрагент позивача по
першій ланці постачання ТОВ
«Металооптторг» на час здійснення
господарський операцій було у
встановленому законом порядку
зареєстроване платником ПДВ. Податкові
накладні виписані ТОВ «Металооптторг»
відповідають вимогам Закону України
«Про податок на додану вартість», що
також не заперечує податковий орган та
підтверджено довідкою Північної МДПІ у
м. Кривому Розі від 25 листопада 2009 року ;
101/233/25020564 «Про результати
документальної невиїзної перевірки
ТОВ «Металооптторг» щодо
підтвердження відомостей, отриманих
від особи, яка мала правові відносини з
платником податків ПП «Поліекспо» за
травень 2009 року» (т. 1 а.с. 49-54).

З урахуванням положень п. 7.1, п.п.
7.2.1 та п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.7.1 та п.п. 7.7.2 п. 7.7
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», чинного на час
виникнення спірних правовідносин,
враховуючи відсутність посилання
податкового органу на ознаки
нікчемності правочину укладеного між
позивачем та постачальником по першій
ланці, та те що невиконання
контрагентами позивача та другій,
третій та четвертій ланках постачання
свого зобов'язання зі сплати ПДВ до
бюджету, в тому числі і неспроможність
податкового органу перевірити таку
сплату, може тягнути відповідальність
та негативні наслідки саме для цих
осіб, а не для позивача, апеляційний суд
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що обставини за яких
податковий орган не може перевірити
сплату податку іншими особами або
несплата податку контрагентами 2-4
ланках постачання, не є підставою для
позбавлення платника ПДВ права на його
відшкодування у разі, коли цей платник
виконав усі передбачені законом умови
щодо отримання такого відшкодування та
має необхідні документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Крім того, оскаржена постанова
узгоджується із практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії"
(заява N 3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Доводи апеляційної скарги не знайшли
свого підтвердження при апеляційному
перегляді справи, та не спростовують
висновків суду першої інстанції

Аналогічні висновки містяться також й
у судових рішеннях Верховного Суду
України від 11 жовтня 2006 року у справі №
21-593во06, від 11 грудня 2007 року в справі №
21-1376во06, від 09 вересня 2008 року в справі
№ 21-500во08, від 01 червня 2010 року в справі
№ 21-573во10, від 31 січня 2011 року в справі №
21-47а10.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 70, 71, 195, п. 1 ч. 1 ст.
197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст.
254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2011
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
Л.П. Шеметенко