Справа № 614/4/14
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.Справа № 614/4/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Ізюмської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
10.07.2014р. по справі № 614/4/14

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Ізюмської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, звернулась до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Ізюмської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області, в
якому просила суд скасувати рішення
від 25.02.2014 року про застосування
фінансових санкцій: № за продаж
тютюнових виробів без наявності
ліцензії в розмірі 1700,00 грн., № за
продаж тютюнових виробів особі, що не
досягла 18 років в розмірі 6800,00 грн., №
за продаж пива особі, що не
досягла 18 років в розмірі 6800,00 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10.07.2014 року
адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - задоволено в
повному обсязі.

Скасовано рішення Ізюмської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 25.02.2014 року про
застосування до ОСОБА_1 фінансових
санкцій: № за продаж тютюнових
виробів без наявності ліцензії в
розмірі 1700,00 грн., № за продаж
тютюнових виробів особі, що не досягла
18 років в розмірі 6800,00 грн., № за
продаж пива особі, що не досягла 18 років
в розмірі 6800,00 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 10.07.2014 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні
адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції ст. 17 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 02.06.2003 року № 790, ст. 15-3 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995
року № 482/95-ВР, ст.ст. 69-86, 159 КАС України,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а також на доводи та обставини
викладені в апеляційній скарзі.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, враховуючи
надходження клопотання відповідача
про розгляд справи без участі
представника, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції, що позивач
- ФО-П ОСОБА_1, є платником єдиного
податку згідно свідоцтва серії НОМЕР_1
(а.с. 8).

16.12.2013 року працівником ВКМСД
Борівського ГУМВС України в
Харківській області складено протокол
про адміністративне правопорушення
№720703 від 16.12.2003 року, яким було
зафіксовано продаж ОСОБА_2 пива "Білий
ведмідь" ємкістю 0,5 л. у скляній тарі та
пачку цигарок "BOND" неповнолітньому
громадянину ОСОБА_3 (а.с. 13-14).

25.02.2014 року Ізюмською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення № 720703 від 16.12.2013 року,
винесено рішення про застосування
фінансових санкцій за продаж пива
особі, яка не досягла 18 років № у
розмірі 6800,00 грн., рішення про
застосування фінансових санкцій за
продаж тютюнових виробів особі, яка не
досягла 18 років № у розмірі 6800,00
грн., рішення про застосування
фінансових санкцій за здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами без
наявності ліцензій № у розмірі
1700,00 грн.

Приймаючи рішення по задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачем, в
порушення ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не надано доказів вчинення
позивачем порушення ст.15-3 "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів".

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов висновку, що рішення
відповідача від 25.02.2014 року №,
№, № про застосування
фінансових санкцій є неправомірним, а
тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 про його
скасування є обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Основним нормативним документом, який
визначає засади державної політики
щодо регулювання виробництва,
експорту, імпорту, оптової і роздрібної
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України, Закон "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів".

Рішення про стягнення штрафів,
передбачених частиною другою цієї
статті, приймаються органами державної
податкової служби та/або органом, який
видав ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції визначеної
законами України.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів", за
порушення норм цього Закону до
суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції в
вигляді штрафів.

Відповідно п. 5 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених ст. 17
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", затвердженого постановою КМУ
№ 790 від 02.06.03 р., підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій є акт перевірки
додержання суб'єктом підприємницької
діяльності встановлених
законодавством вимог, обов'язкових для
виконання під час здійснення оптової і
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та/або тютюновими виробами,
складений органом, що видав ліцензію, у
якому зазначається зміст порушення і
конкретні порушені норми
законодавства; результати проведення
органом, який видав ліцензію, іншими
органами виконавчої влади в межах їх
компетенції перевірок суб'єкта
підприємницької діяльності, пов'язаної
з виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів; матеріали правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої
влади щодо недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 с. 15-3 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів"
забороняється продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18 років.

Згідно з частинами 4 та 5 ст. 15-3 цього ж
Закону, продавець пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів зобов'язаний
отримати у покупця, який купує пиво
(крім безалкогольного), алкогольні
напої, слабоалкогольні напої, вина
столові або тютюнові вироби, паспорт
або інші документи, які підтверджують
вік такого покупця, якщо у продавця
виникли сумніви щодо досягнення
покупцем 18-річного віку. У разі відмови
покупця надати такий документ продаж
пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових або тютюнових виробів
такій особі забороняється.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
Закон України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" не пов'язує відповідальність
суб'єкта господарювання з тим, хто саме
здійснив продаж алкогольного напою
неповнолітній особі (офіціант, бармен,
чи інший працівник господарської
одиниці), а визначає, що необхідною
умовою для відповідальності,
передбаченої ч. 2 ст. 17 Закону, є факт
продажу забороненого товару
неповнолітній особі, яка перебуває у
трудових відносинах із суб'єктом
господарювання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
захист прав споживачів" договір - усний
чи письмовий правочин між споживачем і
продавцем (виконавцем) про якість,
терміни, ціну та інші умови, за яких
реалізується продукція. Підтвердження
вчинення усного правочину
оформляється квитанцією, товарним чи
касовим чеком, квитком, талоном або
іншими документами (далі -
розрахунковий документ); реалізація -
діяльність суб'єктів господарювання з
продажу товарів (робіт, послуг).

З аналізу зазначених норм Закону
вбачається, що визначальним питанням
для підтвердження чи спростування
порушення є встановлення факту продажу
пива, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів саме особі, яка не досягла 18
років.

Підтвердженням укладення усного
договору купівлі-продажу алкогольного
напою є касовий чек, в якому зазначено
суму та предмет договору.

Разом з тим, під час судового розгляду
відповідачем не надано фіскального
чеку, яким би підтверджувався продаж
позивачем алкогольного напою
неповнолітньому у відповідний день та
час.

Як свідчать матеріали справи,
оскаржувані рішення прийнято
відповідачем на підставі протоколу від
16.12.2013 року № 720703, складеного
працівником ВКМСД Борівського ГУМВС
України в Харківській області,
стосовно ОСОБА_2 - продавця-стажера по
факту реалізації нею неповнолітній
особі - ОСОБА_3, що не досягла 18 років, що
вбачається з копії паспорту серії
НОМЕР_2 виданого Ізюмським РС ГУ ДМС
України в Харківській області,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, у приміщенні магазину, який
належить позивачу, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 16.12.2013 року,
реалізація пляшки пива "Білий ведмідь"
ємністю 0,5 л у скляній тарі та сигарет
"BOND" синій відбулась 03.12.2013 року о 13:10
годин.

03.12.2013 року оперуповноваженим СКР
Борівського ГУМ України в Харківській
області старшим лейтенантом
Шинкарьовим А.В. було здійснено
особистий огляд неповнолітнього
ОСОБА_3, у якого вилучено пляшку пива
"Белый медведь" та пачку сигарет "BOND"
синій. Зазначені речі передані до
Борівського РВ для зберігання до
вирішення справи по суті.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є платником єдиного податку
згідно свідоцтва серії НОМЕР_1, є
фізичною особою-підприємцем та
здійснює роздрібну торгівлю в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, напоями, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії
НОМЕР_3, роздрібну торгівлю здійснює
самостійно, що підтверджується даними
з УПФУ в Борівському районі
Харківської області у листі № 1893-03/05
від 20.06.2014 року.

В судовому засіданні суду першої
інстанції позивач зазначила, що 03.12.2013
року у кіоску вона не працювала,
оскільки возила свого неповнолітнього
сина ОСОБА_4 до сімейного лікаря, що
підтверджується довідкою з КЗОЗ
Борівської районної ради "Борівського
районного центру первинної
медико-санітарної допомоги" від 27.03.2014
року № 99.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції, з метою з'ясування всіх
фактичних обставин справи, для
об'єктивної оцінки наданих сторонами
доказів, були допитані громадяни
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також
ОСОБА_9, який складав вищезазначений
протокол про адміністративне
правопорушення.

За змістом наданих в ході судового
розгляду справи пояснень свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 судом
встановлено, що жодна із вказаних осіб
не бачила, щоб позивачем було
реалізовано неповнолітній особі
слабоалкогольний напій та сигарети.

Свідок ОСОБА_9, який складав
вищезазначений протокол про
адміністративне правопорушення,
зазначив, що протокол складався на
підставі матеріалів зібраних
працівниками міліції. ОСОБА_1 про події,
які стались 03.12.2013 року не допитувалась,
оскільки було встановлено, що вона
знаходиться за межами території
Харківської області. Однак, при цьому,
не зміг надати суду першої інстанції
докази проведення оперативних дій щодо
встановлення місцезнаходження
громадянки ОСОБА_1, зазначивши тільки,
що при виклику її до райвідділу, дома її
оперативні робітники не застали. Також,
підтвердив, що даний протокол був
складений без понятих, а протокол у
відношення ОСОБА_1 не складався. При
цьому не зміг пояснити, чи повертались
вилучені речі, оскільки до нього
надійшов тільки матеріал про скоєння
адміністративного правопорушення.

При цьому, свідок ОСОБА_8 у судовому
засіданні зазначив, що проживає поряд
із ОСОБА_1, бачив її щодня, на тривалий
час позивач із села Новоплатонівка не
виїжджала. Також, повідомив суду, що як
мешканець зазначеного села знає, що в
кіоску сигарети не продаються. Крім
того, зазначив, що працює у Борівському
райвідділі міліції, а тому знає, що до
відділу міліції ОСОБА_1 не викликали.

На виклик до суду свідок ОСОБА_3 не
з'явився. Із пояснень написаних зі слів
неповнолітнього ОСОБА_3, вбачається, що
пачку сигарет та пляшку пива він
придбав 03.12.2013 року у АДРЕСА_1. При цьому,
документів в нього ніхто не запитував і
його віком не цікавився.

Разом з тим, з матеріалів про
адміністративне правопорушення,
складених 03.12.2013 року, судом
встановлено, що особистий огляд
неповнолітньої особи ОСОБА_3, в
порушення норм КПК України, було
здійснено без згоди та без залучення
його батьків (усиновлювачів) або
відповідних органів опіки чи його
піклувальників, що є грубим порушенням
вище наведених норм діючого
законодавства.

Беручи до уваги вищенаведене та
враховуючи, що дана неповнолітня особа
за даними Ізюмського міського відділу
ГУМВС України в Харківській області
№81/4674 від 04.04.2014 року перебуває на
обліку як особа засуджена без
позбавлення волі (звільнений від
відбування покарання з випробуванням)
за скоєння злочину, передбаченого ст.185
ч.1 КК України (крадіжка) (а.с.98), а також,
той факт, що в цей же день за участі цієї
ж неповнолітньої особи було складено
ще один матеріал про адміністративне
правопорушення, а саме: продаж
алкогольних напоїв особі, що не досягла
18 річного віку, у смт. Борова, судом
першої інстанції обґрунтовано не
прийнято обставини, викладені в
спірному матеріалі про скоєння
адміністративного правопорушення в
якості належного доказу по справі,
оскільки вони складені без дотримання
процесуальних норм, визначених
законом, обставини викладені в ньому не
відповідають дійсності, а тому
враховуючи приписи ч.3 ст.70 КАС України,
суд не може взяти до уваги докази,
одержані з порушенням закону.

Крім того, судом першої інстанції
обґрунтовано не прийнято в якості
належного та допустимого доказу по
справі протокол про адміністративне
правопорушення №720703 від 16.12.2013 року,
який був складений у відношенні ОСОБА_2,
на підставі наведених вище матеріалів,
оскільки даний протокол складений без
присутності понятих, без відбирання
пояснень у ОСОБА_1 та ОСОБА_3, не містить
відомостей щодо вилучених, куплених
неповнолітньою особою ОСОБА_3 товарів,
а саме: пляшки пива "Белий медведь" та
пачки сигарет марки "BOND", які згідно
матеріалів проведення оперативних дій
були вилучені у неповнолітньої особи
під час проведення її особистого
огляду 03.12.2013 року, також даний протокол
був складений через два тижні з моменту
складання відповідного матеріалу.

Разом з цим, слід зазначити, що протокол
про адміністративне правопорушення
№720703 від 16.12.2013 року складено у
відношенні громадянки ОСОБА_2, яка у
трудових відношеннях, як зазначає
позивач, із ФОП ОСОБА_1 не перебуває.
Доказів протилежного відповідачем ані
до суду першої інстанції, ані до суду
апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, при прийнятті
оскаржуваного рішення, відповідач не
дослідив в повному обсязі обставини на
підтвердження провини позивача щодо
його причетності до зазначеної події, а
саме: наявність в особи, що не досягла 18
років, чеку на придбання алкогольних
напоїв, угоди щодо трудових відносин
ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1, факту здійснення
ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності в
кіоску на момент перевірки тощо.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про те, що відповідачем не
доведено факт продажу алкогольних
напоїв та тютюнових виробів
неповнолітній особі працівником
позивача.

Оскільки в ході судового розгляду
справи відповідачем не доведено факт
вчинення позивачем порушення вимог
ст.15-3 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що дії відповідача щодо накладення на
позивача штрафних санкцій є
неправомірними.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, всупереч наведеним положенням,
відповідачем не доведено
правомірність прийнятого ним рішення.

З огляду на встановлені у справі
обставини, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що рішення відповідача від 25.02.2014
року про застосування до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових
санкцій: № за продаж тютюнових
виробів без наявності ліцензії в
розмірі 1700,00 грн., № за продаж
тютюнових виробів особі, що не досягла
18 років в розмірі 6800,00 грн., № за
продаж пива особі, що не досягла 18 років
в розмірі 6800,00 грн. не відповідають
вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, прийняті
без врахування всіх обставин, у зв'язку
з чим позовні вимоги про його
скасування підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Харківського
окружного адміністративного суду від
10.07.2014 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги відповідача
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ізюмської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.07.2014р. по
справі № 614/4/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.