Справа № 2а-2740/11/0309
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року Справа № 109084/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області на постанову
Любешівського районного суду
Волинської області від 22 липня 2011р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області про перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н
О В И Л А:

23.06.2011р. позивач звернулася до суду
адміністративний позов, у якому
просила зобов»язати відповідача
провести нарахування та виплату пенсії
згідно ст.39 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка повинна бути
встановлена в розмірі двох мінімальних
заробітних плат та додаткової пенсії,
за шкоду заподіяну здоров»ю,
відповідно до положень ст.50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в межах шестимісячного строку
звернення до суду.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 22 липня
2011р. позов задоволено. Визнано
неправомірними дії відповідача щодо
невиплати позивачці, як особі,
віднесеній до категорії 1, інваліду
третьої групи (так в рішенні),
непрацюючому пенсіонеру, яка проживає
на території гарантованого
добровільного відселення підвищення
до пенсії у розмірі двої мінімальних
заробітних плат та додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров"ю в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, згідно
ст.39, 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов»язано пенсійний
орган нарахувати та виплатити позивачу
підвищення до пенсії в розмірі двох
мінімальних заробітних плат за період
з 23 грудня 2010 року по день припинення
права на дані виплати, на підставі
положень ст.39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю, в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, як інваліду 3 групи (так
в рішенні), згідно ст.50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
врахуванням ст.28 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" та виплачених сум.
Постанова звернена до негайного
виконання.

Не погодившись із постановою суду, її в
апеляційному порядку оскаржив позивач,
який покликаючись на порушення судом
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні позову відмовити.

Розпорядником бюджетних коштів є КМ
України, який також надає роз'яснення
порядку застосування Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»; при
виплаті спірних коштів позивачу
пенсійний орган керувався положенням
постанови КМ України №654 від 16.07.2008р.
«Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян».

Положення ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо мінімального
розміру пенсії за віком не
застосовуються при призначенні пенсії
за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; також фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
здійснюється за рахунок державного
бюджету, а не ПФ України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до частково задоволення, з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
і з таким погоджується колегія суддів,
позивач є потерпілим внаслідок
Чорнобильської катастрофи, віднесена
до першої категорії осіб, являється
інвалідом ІІ групи, захворювання
пов»язане з проживанням на
радіаційно-забрудненій території.

Перебуває на обліку у відповідача.

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст.50 цього Закону особам,
віднесеним до категорії 1, зокрема
інвалідам ІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.
Виплата додаткової пенсії відповідно
до ст.53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Розрахунок пенсії позивачу проведено
відповідачем на підставі постанови КМ
України № 654 від 16.07.2008р.

Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) громадянам, які
працюють у зоні гарантованого
добровільного відселення проводиться
доплата в розмірі двох мінімальних
заробітних плат.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті (ч.2 ст. 39 цього Закону).

Таким чином, вихідними критеріями
обрахунку розглядуваних доплати
непрацюючим пенсіонерам, що проживають
на території посиленого
радіоекологічного контролю, є
мінімальна заробітна плата, а для
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, - мінімальна пенсія за віком.

Також розмір мінімальної заробітної
плати визначається законами України
про Державний бюджет на відповідний
рік.

Постановою КМ України № 836 від 26.07.1996р.
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розміри доплати
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення, визначено
в абсолютних сумах.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру виплат застосуванню
підлягають положення ст. 39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з урахуванням їх дії в часі (в тому
числі й за охоплений цим позовом
період).

Із врахуванням загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір колегія суддів прийшла до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку спірної додаткової пенсії
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
відмову Управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської обл. провести підвищення до
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, за
проживання у зоні посиленого
радіоекологічного контролю та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров»ю слід визнати протиправною і
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, за
проживання у зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
двох мінімальних заробітних плат та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров»ю, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ст.50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
23.12.2010р., з урахуванням фактично
виплачених сум.

Колегія суддів вважає, що відсутні
підстави обмежувати орган,
відповідальний за здійснення
нарахування і виплати пенсії позивача
певним часовим проміжком, якщо не
відбулося змін у законодавстві. З
самого визначення поняття пенсії
випливає, що ці виплати здійснюються на
постійній основі, один раз на місяць
протягом невизначеного періоду часу.
Цей вид виплати не є строковим, а тому
не може бути призначений на якийсь
строк.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць і таке є
правом суду, а не обов"язком.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нового рішення про
часткове задоволення заявленого
позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області задоволити частково.

Постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 22 липня
2011р. у справі №2а-2740/11 - та прийняти нову,
якою позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області щодо відмови провести ОСОБА_1
нарахування та виплату доплати до
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, за
проживання у зоні посиленого
радіоекологічного контролю в розмірі
двох мінімальних заробітних плат та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров"ю, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком з 23.12.2010р..

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області провести на користь
перерахунок та виплату ОСОБА_1
нарахування та виплату доплати до
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, за
проживання у зоні посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст.39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі двох мінімальних
заробітних плат та додаткової пенсії,
за шкоду заподіяну здоров»ю, в розмірі
75% мінімальної пенсії за віком, як
інваліду 2 групи, згідно ст.50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 23.12.2010р. до виникнення обставин, з
якими закон пов»язує зміну чи
припинення спірних правовідносин, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Звернути зазначену постанову до
негайного виконання - у межах суми
стягнення за один місяць.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточна та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
М.П.Кушнерик

Судді
О.І.Мікула

А.Р.Курилець