Справа № 816/270/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/30148/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Територіального управління
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у
Полтавській області, Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті про скасування постанови
про застосування штрафних санкцій за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 травня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому
просив скасувати постанову
Територіального управління
Головавтотрансінспекції у Полтавській
області про застосування фінансових
санкцій від 04.01.2013 р. № 156254.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2013
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2013
року постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2013
року залишено без змін.

ОСОБА_4 погоджуючись з постановою
Полтавського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2013
року та ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 травня 2013 року звернувся до суду з
касаційною скаргою, в який просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

08.11.2012 р. при проведенні рейдової
перевірки державними інспекторами
Територіального управління
Головавтотрансінспекції у Харківській
області перевірений транспортний
засіб ДЕУ Ланос д.н. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_4.

В ході перевірки встановлено порушення
позивачем законодавства про
автомобільний транспорт, а саме:
експлуатація легкового автомобіля, як
таксі, без оформлення ліцензійної
картки та дорожнього листа, що є
порушенням статті 39 Закону України "Про
автомобільний транспорт", про що
складено акт від 08.11.2012 р. № 075526. Акт
перевірки складений в присутності
позивача, який надав свої письмові
пояснення та особисто його підписав.

На підставі акта перевірки,
Територіальним управлінням
Головавтотрансінспекції у Полтавській
області винесено постанову про
застосування фінансових санкцій від
04.01.2013 р. № 156254.

Суть спірних правовідносин полягає у
правомірності прийнятого відповідачем
рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про те, що оскаржувану постанову
прийнято з додержанням вимог діючого
законодавства, так як позивачем
порушені вимоги Закону України «Про
автомобільний транспорт».

З таким висновком погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про автомобільний транспорт»
центральний орган виконавчої влади з
питань автомобільного транспорту
забезпечує проведення державної
політики на автомобільному транспорті
через урядові органи державного
управління на автомобільному
транспорті, службу міжнародних
автомобільних перевезень та місцеві
органи виконавчої влади і органи
місцевого самоврядування.

У складі центрального органу
виконавчої влади з питань
автомобільного транспорту
функціонують: урядовий орган
державного управління з питань
регулювання діяльності автомобільного
транспорту; урядовий орган державного
управління з питань контролю на
автомобільному транспорті. Урядовий
орган державного управління з питань
контролю на автомобільному транспорті
здійснює: державний контроль за
додержанням суб'єктами господарювання,
які провадять діяльність у сфері
автомобільного транспорту, вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, норм та стандартів
законодавчо регульованої сфери, що
визначають організацію перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом.

Статтею 39 Закону України «Про
автомобільний транспорт» визначено
документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення,
так зокрема частинами 1, 4 цієї статті
визначено, що автомобільні
перевізники, водії, пасажири повинні
мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення.

Документи для нерегулярних
пасажирських перевезень: для
автомобільного перевізника - ліцензія,
документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством
України; для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
дорожній лист, договір із замовником
транспортних послуг, документ, що
засвідчує оплату транспортних послуг,
інші документи, передбачені
законодавством України..

Відповідно до статті 60 Закону України
«Про автомобільний транспорт» за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються санкції за: надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48
цього Закону, - штраф у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Згідно статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» від імені
центрального органу виконавчої влади з
питань автомобільного транспорту
розглядати справи про стягнення у
вигляді штрафів за порушення,
викладені у цій статті, мають право
посадові особи урядового органу
державного управління з питань
контролю на автомобільному транспорті.
Порядок стягнення у вигляді штрафу за
порушення, викладені у цій статті, та
порядок оскарження і опротестування
постанови по справі про правопорушення
визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно з положеннями пункту 3 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 листопада 2006
року № 1567, (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин),
органами державного контролю на
автомобільному транспорті є
Головавтотрансінспекція, її
територіальні управління в областях,
Автономній Республіці Крим, містах
Києві та Севастополі.

Пунктом 4 вказаного Порядку № 1567
встановлено, що державний контроль на
автомобільному транспорті
здійснюється посадовими особами
органу державного контролю шляхом
проведення планових, позапланових та
рейдових перевірок.

Відповідно до положень пункту 21
вказаного Порядку № 1567 у разі
виявлення в ході перевірки
транспортного засобу порушення
законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами, що
провели перевірку, складається акт.

За наявності підстав керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
фінансових санкцій (п. 27 Порядку від 8
листопада 2006 року № 1567).

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що відповідальність за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт, зокрема за
здійснення пасажирських перевезень
без ліцензійної картки покладається на
автомобільних перевізників, а
ліцензійні картки оформлюються на
власні автотранспортні засоби або
автотранспортні засоби, що
використовуються на інших законних
підставах та якими будуть надаватися
послуги з перевезення пасажирів і
вантажів.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, що на час проведення
перевірки, позивач надавав послуги з
перевезення пасажирів на таксі без
оформлення ліцензії та, відповідно, без
ліцензійної картки на автомобілі ДЕУ
Ланос д.н. НОМЕР_1, що визнається
позивачем. Транспортний засіб позивача
ДЕУ Ланос д.р.н. НОМЕР_1 на час перевірки
був об лаштований як таксі, а саме: на
даху автомобіля встановлено
розпізнавальний ліхтар з написом
номеру телефону, що підтверджується
актом перевірки та фотокопією
транспортного засобу позивача у момент
перевірки.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень суд перевіряє чи вчинені
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, визначений Конституцією і
законами України.

Оскільки в даному випадку
підтверджений факт порушення
позивачем норм Закону України «Про
автомобільний транспорт» то суд
касаційної інстанції погоджується з
правомірністю прийняття постанови
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті у Полтавській області,
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті про
застосування штрафних санкцій.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2013
року та ухвала Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 травня 2013 року ґрунтуються на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду,
тому підстави для скасування або зміни
рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 06
лютого 2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 травня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В.
Швець