Справа № 2а-6672/11/2670
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 вересня 2014 року м.
Київ В/800/4205/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі суддів:

Васильченко Н.В., Голяшкіна О.В.,
Єрьоміна А.В., Сороки М.О., Черпіцької
Л.Т.,

розглянувши заяву Міністерства освіти
і науки України про перегляд Верховним
Судом України постанови Вищого
адміністративного суду України від 15
січня 2013 року у справі за позовом
заступника прокуратура м. Києва, який
звернувся в інтересах держави в особі
Міністерства освіти і науки України та
Головного управління освіти і науки
виконавчого органу Київської міської
ради до Київської міської державної
адміністрації, Шевченківської
районної у місті Києві ради,
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації, Головного
управління комунальної власності в
місті Києві, акціонерного товариства
відкритого типу Компанії «Д.І.Б.», треті
особи: Орган самоорганізації населення
«Будинковий комітет «Квартал
Пушкінська -Червоноармійська»,
Громадська організація «Комітет
захисту прав мешканців кварталу
«Пушкінська -Васильківська», Дитячий
дошкільний заклад №183 про визнання
недійсним рішення № 348 від 12.06.2001 року,
розпорядження № 782 від 10.09.2001 року,
угоди від 28.09.2000 року, додаткових угод №
1 та № 2 до угоди від 28.12.2000 року,
свідоцтва про право власності на
майновий комплекс, зобов'язання
вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

Заступник прокуратура м. Києва в
інтересах держави в особі Міністерства
освіти і науки України та Головного
управління освіти і науки виконавчого
органу Київради звернувся з позовом (з
урахуванням уточнень) про визнання
недійсним рішення № 348 від 12.06.2001 року;
розпорядження № 782 від 10.09.2001 року;
угоди від 28.09.2000 року; додаткових угод №
1 та № 2 до угоди від 28.12.2000 року;
свідоцтва про право власності на
майновий комплекс (літери А,Б,В) по вул.
Пушкінській, 33 у м. Києві за АТВТ
Компанія «Д.І.Б»; зобов'язання АТВТ
Компанія «Д.І.Б»передати по акту
приймання-передачі в комунальну
власність територіальної громади
Шевченківського району м. Києва
нежитлові приміщення (корпуси А, Б, В) на
вул. Пушкінській, 33-А у м. Києві.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 31.08.2005 року, залишеним в силі
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 14.03.2007 року, в задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

Заступник прокурора м. Києва та Головне
управління освіти і науки виконавчого
органу Київради звернулись до
Господарського суду м. Києва із заявами
про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Господарського
суду м. Києва від 31.08.2005 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 18.07.2007 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.03.2008 року,
заяви заступника прокурора м. Києва та
Головного управління освіти та науки
виконавчого органу Київської міської
ради про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Господарського
суду м. Києва від 31.08.2005 року залишено
без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 19.04.2011 року ухвалу
Господарського суду м. Києва від 18.07.2007
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.03.2008 року
скасовано, а справу направлено для
нового розгляду заяв про перегляд за
нововиявленими обставинами до
Окружного адміністративного суду
міста Києва.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.10.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.05.2012 року,
заяву заступника прокурора м. Києва та
Головного управління освіти і науки
виконавчого органу Київської міської
ради про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами задоволено
частково.

Рішення Господарського суду м. Києва
від 31.08.2005 року та ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
14.03.2007 року про задоволення касаційної
скарги АТВТ Компанії «Д.І.Б.»,
скасування постанови Київського
апеляційного господарського суду від
23.01.2006 року та залишення в силі рішення
Господарського суду м. Києва від 31.08.2005
року, скасовано.

Прийнято нове рішення, яким визнано
нечинним з моменту прийняття та
скасовано рішення Старокиївської
районної в м. Києві ради № 348 від 12.06.2001
року «Про передачу у власність АТВТ
Компанії «Д.І.Б.»споруди по вул.
Пушкінській, 33»; визнано нечинним з
моменту прийняття та скасовано
розпорядження Старокиївської районної
у м. Києві державної адміністрації від
10.09.2001 року №782 «Про передачу споруди (3
корпуси) по вул. Пушкінській, 33»;
визнано недійсним свідоцтво від 15.01.2003
року про право власності АТВТ Компанії
«Д.І.Б.»на майновий комплекс по вул.
Пушкінській, 33А (літери А, Б, В) у м.
Києві, видане на підставі наказу
Головного управління комунальної
власності м. Києва від 15.01.2003 року № 19-в;
зобов'язано АТВТ Компанія
«Д.І.Б.»повернути по
акту-приймання-передачі в комунальну
власність територіальної громади
Шевченківського району в особі
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації нежитлові
приміщення дитячої установи № 183 на
вул. Пушкінській 33-А (літери А, Б, В) у м.
Києві.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 15 січня 2013 року
оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасовано, в
задоволенні заяв заступника прокурора
м. Києва та Головного управління освіти
і науки виконавчого органу Київради
про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Господарського
суду м. Києва від 31.08.2005 року відмовлено.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України вказаного рішення Вищого
адміністративного суду України
Міністерство освіти і науки України
ставить питання про його скасування,
посилаючись на неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування заяви додано копії
рішень Вищого адміністративного суду
України від 18 січня 2014р. № К/9991/34858/11, №
К/9991/35352/11 та від 12.02.2008р. № к-28347/06, в
якому, на думку заявника, має місце
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм права, - ч. 5
ст. 60 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» - у подібних
правовідносинах.

Як вбачається із п. 4 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13 грудня 2010 року № 2 «Про судову
практику застосування статей 235 - 240
Кодексу адміністративного судочинства
України» відповідно до ст. 237 КАС
України заява про перегляд з указаних
мотивів може бути подана за наявності
таких складових: неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права; ухвалення різних
за змістом судових рішень; спірні
питання виникли у подібних
правовідносинах. Під неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права необхідно
розуміти, зокрема:

різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, на підставі якого
зроблено висновок про різний зміст
суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

різне застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням ієрархії цих
правових норм, а також дії норм у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню;

різне застосування правил аналогії
права чи закону в подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень має місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Дослідивши клопотання заявника про
поновлення строку звернення до суду,
поданого в порядку ч. 4 ст. 238 КАС
України, колегія суддів вважає його
обґрунтованим та знаходить підстави
для його задоволення.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали заяви про перегляд Верховним
Судом України постанови Вищого
адміністративного суду України,
здійснивши оцінку наведених доводів
щодо неоднакового застосування Вищим
адміністративним судом України одних і
тих самих норм матеріального права,
колегія суддів дійшла висновку про
наявність підстав для допуску справи
до провадження.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Поновити Міністерству освіти і науки
України строк звернення до суду із
заявою про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
адміністративного суду України від 15
січня 2013 року

Допустити справу за заявою
Міністерства освіти і науки України
про перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого адміністративного
суду України від 15 січня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: