Справа № 2а-8665/11/1370
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
Справа
№ 9104/152320/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Клюби В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
приватного підприємства «Ізо-Тех 2» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 09 листопада
2011 року в справі за позовом виконавчої
дирекції Львівського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності до приватного
підприємства «Ізо-Тех 2» про стягнення
заборгованості зі страхових внесків в
сумі 7 316,70 грн.,-

В С Т А Н О В И
В:

Позивач, виконавча дирекція
Львівського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності в
серпні 2011 року звернулася з позовом в
суд до приватного підприємства
«Ізо-Тех 2» (далі - ПП «Ізо-Тех 2») та з
урахуванням збільшення позовних вимог
просила стягнути заборгованість зі
страхових внесків в сумі 7 316,70 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на те, що відповідач є
страхувальником, який взятий на облік в
робочих органах Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, а отже зобов'язаний
сплачувати до Фонду страхові внески та
подавати встановлену звітність. Так, за
результатами перевірки, проведеної
29.03.2011 року виявлено, що відповідачем
несплачена заборгованість перед
Фондом за період з 01.01.2008 р. по 01.01.2011
року в сумі 6532,70 грн., що є порушенням
вимог Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Також при стягненні
заборгованості позивач керується
Прикінцевими та перехідними
положеннями Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 09 листопада
2011 року в справі №2а-8665/11/1370
адміністративний позов було
задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням ПП «Ізо-Тех 2» подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 09
листопада 2011 року в справі №2а-8665/11/1370
та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до пп. 1,2, ч.1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними матеріалами
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу приватного
підприємства «Ізо-Тех 2» необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову без змін. При
цьому колегія суддів виходить з
наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ПП «Ізо-Тех2» 15.03.2006 року взято на облік
як страхувальник Шевченківською
районною виконавчою дирекцією
Львівського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.

29.03.2011 року Фондом було проведено
перевірку ПП «Ізо-Тех2» з питань
правильності нарахування, сплати,
обліку та використання коштів Фонду
соціального страхування за період з
01.01.2008 р. по 01.01.2011 р., про що складено акт
№ 164. Перевіркою встановлено порушення
п.2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», абз.4 п. 1 ст. 1 Закону
України «Про розмір внесків на деякі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування», абз.2 п. 6
Порядку обчислення середньої плати
(доходу), розрахунку витрат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхування.

За результатами перевірки, керуючись
ст. 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», винесено рішення № 641 від
22.04.2011 року про повернення коштів Фонду
та застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності,
яким донараховано страхових внесків 40
грн., не прийняті до зарахування
витрати 1661,80 грн., накладено штраф за
порушення порядку використання
страхових коштів 830 грн., штраф за
неповну сплату страхових внесків 4000
грн. Всього 6532,70 грн.

Рішенням Фонду № 6 від 29.06.2011 р. до ПП
«Ізо-Тех2» застосовано фінансові
санкції в сумі 783,92 грн. за не повернення
страхових внесків в сумі 6 532,70 грн.

Згідно з довідкою-розрахунком
фінансових санкцій від 29.06.2011 р. кошти в
сумі 6 532,70 грн. не сплачені в 10-денний
термін з дня отримання. Кількість днів
прострочення становить 20 днів.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням (далі - Закон № 2240) накладено
штраф в розмірі 10 %, що становить 653,27
грн., та нараховано пеню 0,1% за кожен
день прострочення, що становить 130,65
грн. Всього 7317,62 грн.

ПП «Ізо-Тех2» звертався з позовом до
суду та просив скасувати рішення № 641
від 22.04.2011 року та № 6 від 29.06.2011 року,
однак спір судом по суті не
розглядався, з причин пропуску
звернення до суду.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Законом України
від 18.01.2001р. № 2240-III «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Цей Закон визначає правові,
організаційні та фінансові основи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян на
випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей. Матеріальне забезпечення та
соціальні послуги, що надаються за цим
Законом, є окремим видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян, що
здійснюється Фондом соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності.

До Закону № 2240, порушення якого
встановлено Фондом, були внесені зміни,
та з 01 січня 2011 року цей закон діє в
новій редакції. Цей принцип
закріплений у частині першій статті 58
Конституції України, за якою дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце
(рішення Конституційного Суду України
від 09.02.1999 р. № 1-рп/99).

У ч. 5 п. 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Спірні правовідносини виникли до 01.01.2011
року, оскільки перевіркою охоплено
період з 01.01.2008 р. по 01.01.2011 р., а тому
положення Закону 2240 застосовуються
судом при вирішенні спору в редакції,
що діяла до 01.01.2011 року.

Згідно із ст.9 Закону № 2240 Фонд
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності є органом, який
здійснює керівництво та управління
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
провадить збір і акумуляцію страхових
внесків та інших коштів, призначених
для фінансування матеріального
забезпечення та соціальних послуг,
види яких передбачені статтею 34 цього
Закону, та забезпечує їх надання, а
також здійснює контроль за
використанням цих коштів. Держава є
гарантом надання матеріального
забезпечення та соціальних послуг
застрахованим особам Фондом,
стабільної діяльності Фонду.

Згідно ст. 22 Закону №2240 платниками
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, є страхувальники - юридичні
та фізичні особи, які взяті на облік в
робочих органах Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності.

Пунктом 2 частини 2 статті 27 Закону № 2240
страхувальник зобов'язаний нарахувати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Підприємства, установи, організації -
роботодавці, які використовують працю
найманих працівників та зареєстровані
або взяті на облік в органах Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності як
страхувальники, зобов'язані сплачувати
до Фонду страхові внески у порядку,
визначеному ст.ст. 21, 23 Закону № 2240 та
розмірах, визначених Законом України
«Про розмір внесків на деякі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування» від 11.01.2001р. №
2213 та своєчасно надавати органам Фонду
встановлену звітність.

Страхувальники сплачують до Фонду
різницю між нарахованими страховими
внесками та витратами, пов'язаними з
наданням матеріального забезпечення
та соціальних послуг застрахованим
особам відповідно до цього Закону.
Перерахування зазначених сум шляхом
безготівкових розрахунків
здійснюється
страхувальниками-роботодавцями один
раз на місяць - у день, встановлений для
одержання в установах банку коштів на
оплату праці за відповідний період (ч.1
ст. 23).

Страхувальники, інші отримувачі коштів
Фонду зобов'язані у десятиденний строк
після отримання рішення органу Фонду
про повернення коштів перерахувати
страхові кошти, використані з
порушенням встановленого порядку
використання, а також фінансові
санкції, визначені у статті 30 цього
Закону (ч.1 ст. 22 Закону № 2240).

Статтею 28 Закону передбачено, що
страховик має, зокрема, право
здійснювати перевірку правильності
нарахування і повноти сплати страхових
внесків та використання страхових
коштів на підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форми
власності, виду діяльності та
господарювання, у фізичних осіб, які
використовують працю найманих
працівників; накладати фінансової
санкції та адміністративні штрафи,
передбачені цим Законом та іншими
актами законодавства.

Відповідно до ст. 30
страхувальник-роботодавець несе
відповідальність за несвоєчасність
сплати та неповну сплату страхових
внесків, у тому числі страхових
внесків, що сплачують застраховані
особи через рахунки роботодавців, а
також за порушення порядку
використання страхових коштів. У разі
несвоєчасної сплати страхових внесків
страхувальником (у тому числі фізичною
особою, яка не має статусу підприємця
та використовує найману працю, через
ухилення від подання заяви про взяття
на облік як платника страхових внесків)
або неповної їх сплати страхувальник
сплачує суму донарахованих
контролюючим органом страхових
внесків (недоїмки), штраф та пеню. За
неповну сплату страхових внесків на
страхувальника накладається штраф у
розмірі прихованої (заниженої) суми
заробітної плати, на яку відповідно до
цього Закону нараховуються страхові
внески, а в разі повторного порушення -
у трикратному розмірі зазначеної суми.

Колегія суддів констатує той факт, що
наведені в акті перевірки порушення
знайшли своє підтвердження під час
розгляду справи, а тому вважає
безпідставними доводи апеляційної
скарги та погоджується з висновком
суду першої інстанції і його мотивами.

З огляду на наведене апеляційні вимоги
є неаргументованими, а тому в
задоволенні таких необхідно відмовити.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Ізо-Тех 2» залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 09
листопада 2011 року в справі №2а-8665/11/1370 -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

В.В. Клюба