Справа № 808/3529/13-а
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2014 р.
м. Київ К/800/33762/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:
Вербицької О.В.

суддів:
Муравйова О.В.

Пилипчук Н.Г.

за участю секретаря:
Горголь І.С.

представників:

позивача: Муха С.І.

відповідача: не з'явився

третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів

на ухвалу Запорізького окружного
адміністративного суду від 20.05.2013 року

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.02.2014 року

у справі № 808/3529/13-а

за позовом Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів

до Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпроенерго»

третя особа Управління Державної
казначейської служби України у м.
Запоріжжі Запорізькій області

про стягнення суми пені за
несвоєчасно сплачену заборгованість
за субкредитною угодою

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів (далі по тексту - позивач,
СДПІ) звернулась з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Дніпроенерго» (далі по тексту -
відповідач, ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго»)
третя особа Управління Державної
казначейської служби України у м.
Запоріжжі Запорізькій області (далі по
тексту - третя особа) про стягнення суми
пені за несвоєчасно сплачену
заборгованість за субкредитною угодою.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 20.05.2013 року
провадження у справі закрито.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.02.2014 року апеляційну скаргу СДПІ
залишено без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін.

Позивач, не погоджуючись з
вищевказаними рішеннями судів першої
та апеляційної інстанції, оскаржив їх у
касаційному порядку, просить скасувати
з мотивів порушення норм матеріального
та процесуального права та направити
справу для продовження розгляду по
суті до суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу ПАТ
«ДТЕК Дніпроенерго», посилаючись на те,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права,
просить касаційну скаргу СДПІ залишити
без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представника позивача, дослідивши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, суд касаційної
інстанції дійшов висновку щодо
наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Суд першої інстанції, рішення якого
залишено без змін судом апеляційної
інстанції, закриваючи провадження у
справі, виходив з того, що справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суду не може погодитись з
такими висновками судів, вважаючи їх
передчасними та такими, що винесені з
неповним з'ясуванням всіх обставин
справи, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 підрозділу 10
розділу ХХ Податкового кодексу України
(далі - ПК України) погашення
простроченої заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету (включаючи плату за
користування такими кредитами
(позиками) та пеню) здійснюється у
порядку, визначеному главою 9 розділу II
цього Кодексу.

Ця глава регулює питання погашення
податкового боргу платника податку.

Відповідно до викладеного
розглядувані законодавчі норми хоча й
не перетворюють заборгованість
суб'єктів господарювання перед
державою на різновид грошових
зобов'язань із податків, але
встановлюють, що така заборгованість
погашається в однаковому з податковим
боргом порядку.

Правовідносини, що виникають під час
погашення податкового боргу, є
публічно-правовими.

При цьому органами стягнення є органи
доходів та зборів, які під час вжиття
заходів, спрямованих на погашення
відповідної заборгованості, діють на
виконання своїх владних повноважень
щодо погашення податкового боргу,
визначених Податковим кодексом
України.

Позови, спрямовані на погашення
податкового боргу, підлягають розгляду
адміністративними судами на підставі
пункту 5 частини другої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Враховуючи тотожність порядку
погашення податкового боргу та
погашення простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету (включаючи плату за
користування такими кредитами
(позиками) та пеню), справи за позовами
щодо стягнення заборгованості перед
державою, зазначеної в Перехідних
положеннях до Податкового кодексу
України, належать до юрисдикції
адміністративних судів.

Крім того, відповідно до пункту 1
частини другої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних або
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень, дій або бездіяльності.
Зазначене стосується також і справ,
предметом оскарження у яких є рішення,
дії або бездіяльність органів доходів
і зборів, прийнятих (вчинених) у зв'язку
з погашенням заборгованості перед
державою, зазначеної в Перехідних
положеннях до Податкового кодексу
України (зокрема, спорів щодо
правомірності податкових вимог, які
надсилаються боржникам під час
погашення відповідної заборгованості).

Проте, судами попередніх інстанцій при
вирішенні даної справи не було
враховано вищевикладене та не
з'ясовано питання щодо застосування
норм Податкового кодексу України до
спірних правовідносин.

Викладене свідчить про порушення
судами вимог статті 159 КАС України, якою
передбачено, що судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а обґрунтованим - рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, касаційна
інстанція на підставі ст. 227 КАС України
дійшла висновку про неповне
встановлення обставин справи та
обумовлену цим неможливість надання
належної юридичної оцінки всім
обставинам у справі, порушень норм
процесуального права, у зв'язку з чим
оскаржувані судові рішення підлягають
скасуванню, а справа підлягає
направленню на новий розгляд для
достовірного з'ясування та правильного
вирішення спору по суті.

Під час нового судового розгляду
справи судам необхідно врахувати
викладене, повно та об'єктивно
дослідити обставини справи, дати їм
належну юридичну оцінку, в залежності
від встановленого, правильно
застосувати до спірних правовідносин
норми матеріального права та ухвалити
законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до вищевикладеного,
касаційна скарга позивача підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210, 214-215, 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного
адміністративного суду від 20.05.2013 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.02.2014 року - скасувати.

Справу направити на розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька Судді
О.В. Муравйов Н.Г. Пилипчук