Справа № 398/6042/14-а
Суддя: Паламарчук М. С.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/6042/14-аПОСТАНОВА
"23" вересня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі: судді Паламарчука
М.С., розглянувши у скороченому
судовому провадженні в залі суду м.
Олександрія справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
місті Олександрії та
Олександрійському районі
Кіровоградської області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
відповідача вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в
1. Визнати дії відповідача щодо відмови
йому в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання
2. Зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання йому - ОСОБА_1,
починаючи з 22 серпня 2014 року (з моменту
звернення до відповідача) і по день
фактичного виконання рішення та
виплатити різницю в розмірі 90
відсотків від суми заробітної плати
станом на грудень 2013 року працюючого
судді,заступника голови суду.
Свої вимоги мотивує тим, що він 22.08.2014
року звернувся до відповідача з заявою
про перерахуок, але відповідачем
безпідставно відмовлено в збільшенні
щомісячного довічного грошового
утримання у зв'язку із зміною
заробітної плати працюючих суддів з
грудня 2013 року, незважаючи на подання
відповідної довідки.
Від відповідача надійшли
заперечення, в яких він посилається на
те, що чинним законодавством України
перерахунок раніше призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці не
Дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до наступного:
30.11.2010 р. ОСОБА_1 був звільнений у
відставку з посади судді
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області на підставі
Постанови Верховної Ради України від
07.10.2010 року та Наказу № 91-к від 22.11.2010
Олександрійського міськрайонного суду
від 17.01.2014 року було зобов'язано
Управління пенсійного фонду України в
місті Олександрії та
Олександрійському районі
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1 90% відповідно до розміру
заробітної плати працюючого судді на
посаді голови Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області, починаючи з 29.11.2013 року. Дана
постанова суду набрала законної сили.

Виплату щомісячного
довічного грошового утримання
позивачеві проводить відповідач за
рахунок коштів Державного бюджету.

Відповідно до довідки
територіального управління державної
судової адміністрації України в
Кіровоградській області про заробітну
плату для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці № 374 від 15 серпня 2014 року
вбачається, що заробітна плата (за
грудень 2013 року), яка враховується при
призначенні (перерахунку) довічного
грошового утримання ОСОБА_1, як судді у
відставці, склала 21 315 грн. 00 коп.:

- оклад - 12 180 грн. 00 коп.;

- доплата за вислугу років 70% (34
роки 7 місяців 19 днів) - 8526 грн. 00 коп.;

- доплата за перебування на
адміністративній посаді 5% - 609 грн. 00
коп.

Листом № 9528/05-33 від 03.09.2014
року відповідач повідомив позивача про
розгляд його заяви від 22.08.2014 року щодо
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання та відмовив у її
задоволенні, посилаючись на те, що
відсутні норми щодо перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці в разі
зміни заробітної плати працюючим
суддям за статтею 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно до ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (у редакції
Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI),
який набрав чинності з 30 липня 2010 року,
передбачено, що перерахунок
здійснюється лише у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України. Для
інших категорій суддів перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання нормою
закону не передбачений.

Суд вважає такі доводи
відповідача безпідставними, виходячи з
наступного:

30.07.2010 року набрав чинності Закон
України "Про судоустрій і статус
суддів", крім статей, зазначених в
розділі ХІІ "Прикінцеві положення"
цього Закону.

Відповідно до п.1 розділу ХІІ
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" статті
129 та 130 цього Закону щодо суддівської
винагороди та допомоги на оздоровлення
вводяться в дію з 1 січня 2012 року.

Одночасно підпунктом 1 пункту
2 розділу ХІІ "Прикінцеві положення"
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" в редакції із змінами,
внесеними згідно із Законом України №
2856-VI від 23.12.2010, визнано таким, що
втратив чинність Закон України "Про
статус суддів", крім статті 43, частин
п'ятої - тринадцятої статті 44, які
втрачають чинність з 1 січня 2011 року, та
частин першої - четвертої статті 44, які
втрачають чинність з 1 січня 2012 року.

За правилами п.11 розділу ХІІІ
"Перехідні положення" Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" судді,
призначені чи обрані на посаду до
набрання чинності цим Законом,
зберігають визначення стажу роботи на
посаді судді відповідно до
законодавства, що діяло на день
набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Відповідно до ст. 129 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" суддівська винагорода
складається з посадового окладу та
доплат за вислугу років, перебування на
адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Із змісту вказаних норм вбачається, що
розмір виплачуваного щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці безпосередньо пов'язаний із
розміром суддівської винагороди
працюючого на відповідній посаді
судді, що зумовлює проведення
перерахунку довічного грошового
утримання судді у відставці при зміні
розміру суддівської винагороди
працюючого судді.

Як зазначив Конституційний
Суд України у мотивувальній частині
рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011,
щомісячне довічне грошове утримання
судді є самостійною гарантією
незалежності судді та складовою його
правового статусу. Правова природа
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
щомісячного грошового утримання
працюючого судді є однаковою, а самі ці
поняття - однорідними та
взаємопов'язаними.

Таким чином, розрахунок
розміру довічного грошового утримання
позивача слід здійснювати з заробітної
плати судді, який працює на відповідній
посаді.

Доводи відповідача про те,
що Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» проведення перерахунку
довічного грошового утримання судді
передбачено виключно для суддів
Конституційного Суду України, суд не
бере до уваги, так як Законом України
«Про судоустрій і статус суддів»
встановлена гарантія матеріального
забезпечення судді у відставці, яка не
може бути знівельована в зв'язку з тим,
що органи влади України не встановили
порядку, за яким зазначена гарантія
повинна бути дотримана.

Положення ч. 3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» (в редакції Закону України від
08.07.2011 року №3668-VI), визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року №3-рп/2013 року.

У рішенні Конституційного Суду
України №3-рп/2013 року від 03.06.2013 року
зазначено, що конституційний статус
судді передбачає достатнє матеріальне
забезпечення суді як під час
здійснення ним своїх повноважень
(суддівська винагорода), так і в
майбутньому у зв'язку з досягненням
пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок
припинення повноважень і набуття
статусу судді у відставці (щомісячне
довічне грошове утримання). Статус
судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду та очікують
неупередженого правосуддя.

Згідно ст. 152 Конституції України,
закони та інші правові акти за рішенням
Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набранням ними
чинності. Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Рішення Конституційного Суду
України мають преюдиціальне значення
при розгляді судами загальної
юрисдикції позовів у зв'язку з
правовідносинами, що виникли внаслідок
дії положень законів України, визнаних
неконституційними.

Рішення Конституційного
Суду України є обов'язковим до
виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене.

Враховуючи викладене, суд
вважає, що у разі зміни розміру
суддівської винагороди працюючого на
відповідній посаді судді позивач
набуває право на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання та відповідно до вимог
позивача, такий перерахунок повинен
бути здійснений починаючи з 22 серпня 2014
року.

За таких обставин, суд
дійшов висновку, що дії відповідача у
відмові здійснення перерахунку та
виплати щомісячного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1 з
22.08.2014 року у зв'язку зі зміною
заробітної плати працюючого судді,
заступника голови суду на відповідній
посаді з 01 грудня 2013 року є
протиправними.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України в постановах
від 23.04.2012 року №21-239а11 та від 19.03.2013 року
в №21-53а13, які згідно ст. 244-2 КАС України
є обов'язковими для інших судів. У
вищезазначених постановах вказано, що
з самого визначення поняття пенсії
випливає, що щомісячні пенсійні
виплати здійснюються на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу. Цей вид
виплат не є строковим, а тому не може
бути призначений на певний строк. У
цьому випадку визначається лише дата, з
якої особа має право на отримання
пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий
термін або строк, на який призначається
пенсія, не може встановлюватися,
оскільки це суперечить самому
визначенню та суті пенсії. Тому виплату
пенсії не може бути обмежено будь-яким
кінцевим терміном або строком,
оскільки це б обмежувало право особи на
отримання державної пенсії, яка
повинна виплачуватися постійно, один
раз на місяць протягом невизначеного
часу та без встановлення будь-якого
терміну або строку виплати пенсії.

Суд також вважає безпідставними
твердження відповідача, що постановою
Олександрійського міськрайонного суду
від 17.01.2014 року позивачеві вже було
відмовлено у тих вимогах, які ним
заявлені в даному позові. В постанові
Олександрійського міськрайонного суду
від 17.01.2014 року суд дійшов висновку,
що на той час суд може надати оцінку
тим рішенням, діям чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень, які вже
були прийняті, вчинені чи допущені на
момент виникнення спору; а також
зазначено, що норми чинного Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачають можливості зобов'язати
відповідача вчиняти у майбутньому
певні дії, виходячи тільки з
теоретичної можливості допущення ним в
подальшому порушення прав, свобод та
інтересів позивача.

Визнаючи дії відповідача
у відмові позивачеві в перерахунку та
виплаті з 22.08.2014 року щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці у зв'язку зі зміною
заробітної плати працюючого судді,
заступника голови суду на відповідній
посаді з 01 грудня 2013 року
протиправними, суд вважає, що таким
чином було допущено порушення прав,
свобод та інтересів позивача, що дає
йому право на звернення до суду з даним
позовом.

З урахуванням
вищевикладеного, суд приходить до
висновку про наявність законних
підстав для задоволення
адміністративного позову.

Судові витрати підлягають
розподілу відповідно до ст. 94 КАС
України.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Законом України «Про
судовий збір» Пенсійний фонд України
та його органи звільняються від сплати
судового збору, тому судові витрати
необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 6-14, 71, 94, 183-2, 256 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії
Управління пенсійного фонду України в
місті Олександрії та
Олександрійському районі
Кіровоградської області щодо відмови у
проведенні перерахунку щомісячного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в місті Олександрії та
Олександрійському районі
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та проводити виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1,
починаючи з 22 серпня 2014 року, у
розмірі 90 відсотків від розміру
заробітної плати станом на грудень 2013
року працюючого судді, заступника
голови суду, розмір якої підтверджено
довідкою територіального управління
державної судової адміністрації
України в Кіровоградській області про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці № 374 від 15
серпня 2014 року, з врахуванням раніше
проведених за цей період виплат.

Судові витрати віднести на
рахунок держави.

Постанова в межах суми стягнення
за один місяць підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Олександрійський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: