Справа № 338/1127/13а
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р.
№
876/10508/13 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Качмара В.Я., Рибачука А.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської області на
постанову Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 10
липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
визнання протиправними дій, скасування
рішення та зобов'язання до вчинення
дій, -

встановив:

18.06.2013 ОСОБА_1 звернувся в суд із
адміністративним позовом до УПФУ в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області у якому
просив: визнати протиправними дії
відповідача щодо стягнення суми
надміру виплаченої пенсії в розмірі
3143,54 грн; визнати протиправним та
скасувати рішення УПФУ в
Богородчанському районі в частині
утримання з пенсії ОСОБА_1 щомісячно по
20% для погашення надміру виплаченої
пенсії в розмірі 3143,54, яке оформлене
протоколом; зобов'язати відповідача
припинити утримання з пенсії надміру
виплачені суми; визнати протиправним
виключення з загального стажу роботи
позивача період роботи у
Солотвинському лісокомбінаті та
зобов'язати УПФУ в Богородчанському
районі зарахувати цей період роботи
при обчисленні пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що вона є пенсіонером і
перебуває на обліку в УПФУ в
Богородчанському районі. З серпня 2012
року вона отримує пенсію в значно
меншому розмірі і на її запит
управління ПФУ повідомило, що за
результатами проведеної в архівному
відділі району перевірки
достовірності довідок про стаж роботи
у Солотвинському лісокомбінаті
встановлено, що відомості про факт
роботи згідно наданих довідок частково
підтвердилися за 1961, 1974 та 1976 роки. Із
загального стажу виключено період
роботи, що не підтвердився в ході
перевірки. У зв'язку з чим призначена
раніше пенсія була перерахована і її
розмір зменшено. Крім того, їй
повідомлено, що внаслідок подання
недостовірних даних їй надміру
виплачено пенсію в сумі 3143, 54 грн і
протоколом комісії прийнято рішення
проводити утримання з пенсії в розмірі
20% до повного погашення. Вважає, що такі
дії відповідача є протиправними,
оскільки жодних зловживань з її
сторони при призначенні їй пенсії не
було, а відповідно у відповідача не
було підстав для стягнення з неї 20 % від
пенсії.

Постановою Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від
10.07.2013 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії УПФУ в
Богородчанському районі щодо
стягнення з ОСОБА_2 суми 3143,54 грн
надміру виплаченої пенсії. Визнано
протиправним та скасовано рішення УПФУ
в Богородчанському районі, оформлене
протоколом № 5 від 20.07.2012, в частині
утримання 20 відсотків від суми
обчисленої ОСОБА_2 пенсії для погашення
надміру виплаченої пенсії в сумі 3143,54
грн. Зобов'язано відповідача припинити
таке утримання з пенсії позивача. У
задоволенні решти позову відмовлено.

Із цією постановою суду першої
інстанції не погодився відповідач та
оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає, що така прийнята з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, а
тому просить скасувати постанову про
часткове задоволення позову та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. У поданій апеляційній скарзі
вказує на те, що стаж роботи позивача за
спірний період згідно проведеної
перевірки не підтверджено, а тому було
прийнято рішення про утримання
переплати пенсії яка утворилась у
зв'язку із недостовірно поданими
даними про стаж. Зазначає, що перевірка
відомостей по наданій позивачем
довідці не могла бути проведена в силу
відсутності такого документа в
архівній установі Богородчанської РДА.

Враховуючи те, що справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі, у судове засідання не прибути,
хоча належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
апеляційний розгляд справи проведено у
порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційна скарга задоволеною бути не
може.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалам справи, ОСОБА_1
призначена пенсія за віком при
неповному стажу в розмірі 15,29 грн
щомісячно.

05.02.2004 позивач звернулася до
відповідача про перерахунок раніше
призначеної їй пенсії, представивши
відповідні довідки про роботу у
Росільнянському лісництві
Солотвинського ЛК у 1961, 1974, 1976 роки (а.с.
12-15), у зв'язку з чим розпорядженням по
пенсійній справі проведено
перерахунок пенсії із врахуванням
вищевказаних довідок та з 01.01.2004
встановлена пенсія в розмірі 102,63 грн.

На виконання листів ГУ ПФУ в
Івано-Франківській області від 04.10.2011
та 03.01.2012, УПФУ в Богородчанському
районі проведено зустрічну перевірку
документів правильності призначення
(перерахунку) та повноти відображення
трудового стажу та заробітку особи,
зокрема, ОСОБА_1 в архівному відділі
Богородчанської РДА в документах
виданих ВАТ «Дзвиняцький
лісокомбінат». За наслідками
проведеної перевірки складено Акт за
№179 від 03.07.2012.

Перевіркою встановлено, що довідка про
стаж роботи позивача за № 411 від 26.01.2004
видана ВАТ «Дзвиняцький лісокомбінат»,
що була подана позивачем для
перерахунку призначеної їй пенсії
05.02.2004, не підтверджена, у зв'язку з чим
розпорядженням від 24.07.2012 пенсія
перерахована: розмір пенсії до серпня
2012 року становив 948,02 грн, після - 925 грн.

20.07.2012 УПФУ в Богородчанському районі
було прийнято рішення про утримання
переплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 20 %,
яке оформлене протоколом № 5.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов належить задовольнити в
частині визнання протиправними дій,
скасування рішення про утримання з
пенсії 20% та зобов'язання припинити
таке утримання, оскільки згідно ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» повернення пенсіонером
сум пенсії, які надміру виплачені
здійснюються тільки у разі
встановлення зловживань з боку
пенсіонера. Однак, у процесі судового
розгляду не встановлено зловживань з
боку відповідача при призначенні йому
пенсії. Переплата пенсії виникла не з
вини пенсіонера, а тому оскаржувані дії
та рішення відповідача є
протиправними. У решті позовних вимог
суд першої інстанції дійшов висновку,
що такі задоволеними бути не можуть,
оскільки позивачем не представлено
доказів, що вона дійсно у спірний
період працювала у Солотвинському
лісокомбінаті.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, з огляду на
таке.

У відповідності до п. 1 ст. 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання органами Пенсійного фонду
України сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення, визначає Порядок
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення, затверджений постановою
правління Пенсійного фонду України від
21 березня 2003 року № 6-4 та
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 15 травня 2003 року за № 374/7695.

Згідно з пунктом 3 цього Порядку
повернення коштів проводиться
відповідно до статті 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» у випадках
виявлення подання громадянами
недостовірних відомостей про
заробітну плату чи інший дохід, стаж
роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміну у складі сім'ї
тощо.

Зі змісту зазначених норм Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року № 1058-ІV та Порядку
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення вбачається, що повернення
виплаченої надміру суми пенсії можливе
лише за умови встановлення зловживань
з боку пенсіонера.

Відповідно ст. 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Разом з тим, п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного
кодексу України встановлено, що не
підлягає поверненню безпідставно
набуті заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, зокрема пенсії,
якщо їх виплата проведена фізичною або
юридичною особою добровільно, за
відсутності рахункової помилки з її
боку і недобросовісності з боку
набувача.

Відтак, відрахування виплаченої
надміру суми пенсії можливе лише за
двох умов, зокрема, зловживання з боку
пенсіонера та подання страхувальником
недостовірних даних.

Тобто, діючим законодавством
встановлено вичерпний перелік підстав
для утримання надміру виплачених сум
пенсії.

Будь-яких доказів наявності вини
позивача чи зловживань з його боку
відповідачем не надано та судом не
встановлено, а тому суд першої
інстанції дійшов вірно висновку про
задоволення позовних вимог в частині
визнання неправомірними дій щодо
утримання з пенсії позивача по 20%
надміру виплаченої пенсії у розмірі
3143,54 грн, зобов'язання припинити таке
утримання та скасування рішення, яке
оформлене протоколом № 2 від 20.07.2012.

У іншій частині щодо відмови у
задоволенні позовних вимог, позивачем
постанова суду першої інстанції не
оскаржена, а тому у цій частині рішення
суду першої інстанції в апеляційному
порядку не переглядається.

Доводи відповідача про те, що по факту
заволодіння шляхом обману коштами
Пенсійного фонду Богородчанським РВ
УМВСУ в Івано-Франківській області
порушено кримінальну справу, не
заслуговують на увагу, з огляду на те,
що така порушена по факту, а не щодо
позивача. Крім того, цією постановою не
встановлено обставин які мають істотне
значення для вирішення даної справи, а
сам факт порушення кримінальної справи
не доводить правомірності дій
відповідача щодо стягнення з позивача
надміру виплаченої суми пенсії.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано частково
задовольнив позовні вимог, правильно і
повно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування оскарженої
постанови, суд апеляційної інстанції
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області - залишити
без задоволення, а постанову
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 10 липня
2013 року у справі № 338/1127/13-а (2-а/338/63/13) -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
В.Я. Качмар

А.І. Рибачук