Справа № 2а/0270/5511/11
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року
м. Київ К/9991/32706/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: Лосєва А.М.,
Степашка О.І., Шипуліної
Т.М.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Вінницької області Державної
податкової служби

на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 01.03.2012

та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18.04.2012

у справі № 2а/0270/5511/11

за позовом Приватного підприємства
«Продкомпанія»

до Державної податкової інспекції у м.
Вінниці

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 01.03.2012,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18.04.2012, частково задоволено позовні
вимоги Приватного підприємства
«Продкомпанія» (надалі - позивач, ПП
«Продкомпанія») до Державної
податкової інспекції у м. Вінниці,
правонаступником якої є Вінницька
об'єднана державна податкова інспекція
Вінницької області Державної
податкової служби (надалі - відповідач,
ДПІ у м. Вінниці): визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 25.11.2011 №
. В частині скасування
податкового повідомлення-рішення від
25.11.2011 № в позові відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів попередніх
інстанцій прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
01.03.2012 та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18.04.2012 в частині задоволення позову
і відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Позивач не надав письмових заперечень
на касаційну скаргу, що не перешкоджає
її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з 24.10.2011 по 04.11.2011 ДПІ у
м. Вінниці проведено виїзну планову
перевірку ПП «Продкомпанія» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2009 по 30.06.2011, в ході якої
виявлено порушення позивачем, зокрема,
пп.5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України від 28.12.1994
№ 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку
підприємств» (надалі - Закон України
«Про оподаткування прибутку
підприємств»), в результаті чого
занижено податок на прибуток за 2010 рік
всього в сумі 99 235 грн. За результатами
проведеної перевірки було складено акт
№ 118/23/30295100 від 11.11.2011.

На підставі акта перевірки ДПІ у м.
Вінниці було прийнято податкові
повідомлення-рішення: від 25.11.2011 №
, яким ПП «Продкомпанія»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств на 99 235 грн. та застосовано
штрафні (фінансові) санкції в сумі 24 809
грн., а також № , яким до ПП
«Продкомпанія» застосовано штрафні
(фінансові) санкції в сумі 9 520 грн.

Підставою для збільшення податкового
зобов'язання з податку на прибуток та
застосування штрафних санкцій стало
включення ПП «Продкомпанія» до валових
витрат в періоді, що перевірявся,
витрат на транспортні та експедиційні
послуги в загальній сумі 398 939 грн., не
підтверджених первинними документами.

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» в редакції, що була чинною
на момент виникнення спірних
правовідносин, валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 вказаного Закону
до складу валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Нормами абзацу 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
вищезгаданого Закону передбачено, що
не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Відповідно до визначення частини
першої статті 3 Господарського кодексу
України під господарською діяльністю у
цьому Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Отже, виходячи з наведених положень
Закону, до складу валових витрат
включаються будь-які витрати, які
пов'язані з господарською діяльністю
платника податку та підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, реальність здійснення
господарських операцій та понесення
позивачем витрат підтверджується
договором про організацію міжнародних
перевезень автомобільним транспортом
№ 2 від 02.04.2010, укладеним між позивачем
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4,
договором № 1 від 28.10.2009, актами
здачі-приймання виконаних робіт
(послуг), міжнародними
товарно-транспортними накладними.

Враховуючи досліджені первинні
документи та зазначені норми
законодавства, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується із висновками судів
першої та апеляційної інстанцій про те,
що позивач правильно сформував валові
витрати за результатом проведення
господарських операцій з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 з
дотриманням вимог Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Відтак, вищенаведеним спростовується
позиція відповідача, що полягає у
переконаності в штучному створенні
документообігу задля імітації
господарських операцій, які дають
право позивачу на збільшення сум
валових витрат для зменшення розміру
належного до сплати податку на
прибуток.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних рішень судами першої та
апеляційної інстанцій було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Вінницької області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

2. Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 01.03.2012 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18.04.2012 у
справі № 2а/0270/5511/11 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис)А.М. Лосєв
Судді:(підпис)О.І. Степашко (підпис)
Т.М. Шипуліна З оригіналом згідно

помічник судді
А.Р.
Окунський