Справа № 752/4040/14-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Колдіна О.О.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Старової Н.Е., Мєзєнцева
Є.І.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 на постанову
Голосіївського районного суду міста
Києва від 26 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Голосіївської районної у місті Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Голосіївської районної у місті
Києві державної адміністрації,
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат про визнання протиправною
бездіяльність відповідачів та
зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Голосіївської районної в місті Києві
державної адміністрації і Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
здійснити перерахунок, нарахувати та
виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, в порядку та на умовах,
визначених положеннями ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
за період з 1996 року по 2013 рік;
зобов'язання відповідачів здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
одноразову компенсацію як інваліду 2
групи з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, який став інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі 45
мінімальних заробітних плат;
зобов'язання відповідачів в подальшому
нараховувати та виплачувати щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат, в порядку
та на умовах, визначених положеннями
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Голосіївського
районного суду міста Києва від 26.05.2014
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною
постановою, представник позивача подав
апеляційну скаргу, у якій просить суд
скасувати постанову з мотивів
порушення судом норм матеріального
права та винести нову про задоволення
адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу позивача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, категорії 1, інвалідом 2 групи, а
тому на неї розповсюджуються соціальні
гарантії, передбачені Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Позивач перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Голосіївської
районної в місті Києві державної
адміністрації з 01.07.2002 року.

Відповідно до ст. 48 зазначеного Закону
позивач має право на отримання
одноразової компенсації, як учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до довідки
Медико-соціальної експертної комісії з
13.05.1996 року позивачу була встановлена 2
група інвалідності в зв'язку з
захворюванням, пов'язаним з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

31.12.1996 року був прийнятий наказ
Міністерства з надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи №
28 «Про затвердження Положення про
порядок виплати одноразової
компенсації за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям за втрату
годувальника», який регламентував
порядок отримання компенсації на
момент, коли позивач набула право на її
отримання (наказ втратив чинність на
підставі Наказу Міністерства України з
питань надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи N
444 від 25.06.2007 року).

Згідно з даним порядком виплата
одноразової компенсації за шкоду,
заподіяну здоров»ю, виплачувалась
протягом одного місяця з дня
встановлення інвалідності чи смерті
потерпілого відповідними органами, які
проводять ці виплати.

Відповідно до п. 3 зазначеного
Положення виплата одноразової
компенсації за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, проводилась: працюючим
громадянам - за місцем основної
роботи (служби, навчання);
непрацюючим пенсіонерам - органами, які
виплачують пенсії; тимчасово
непрацюючим громадянам, а також тим,
які займаються індивідуальною
трудовою діяльністю, - органами, які
визначаються місцевими органами
державної виконавчої влади за місцем
проживання.

Виплата одноразової компенсації
проводиться на підставі посвідчення 1
категорії, довідки регіональної
міжвідомчої експертної ради про
встановлення інвалідності,
пов'язаної з роботами по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, та відповідної заяви особи.

Судом встановлено, що відповідно до
матеріалів особової справи позивач,
яка знаходиться в управлінні праці та
соціального захисту населення
Голосіївського району, нарахування
одноразової компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як особі, яка стала
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи не проводилося.

Зазначені нарахування після
встановлення інвалідності, пов'язаної
з роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, також не проводилися
управлінням Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі міста Києва.

Відомості щодо отримання або
неотримання даного виду компенсації за
місцем роботи позивачем не надано.

З письмових доказів встановлено, що
позивач із заявою, встановленої форми,
та переліком необхідних документів з
питання отримання компенсації за
шкоду, заподіяну здоров'ю до управління
соціального захисту населення
Голосіївської районної в місті Києві
державної адміністрації не зверталась,
тобто не скористалася своїм правом на
отримання даного виду допомоги.

Що стосується нарахувань позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, колегія суддів
зазначає наступне.

Статтею 48 вказаного Закону передбачено
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення інвалідам І і ІІ групи у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат.

Пунктом 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Зазначені норми Закону не визнані
неконституційними.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
установлено громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи - інвалідам I і II групи,
розмір щорічної допомоги на
оздоровлення - 120 грн.

Вищезазначені положення Закону
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік» прийняті пізніше ніж Законі
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
неконституційними не визнавалися,
положення постанови Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року
№562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є чинними.

З огляду на викладене, колегія суддів,
приходить до висновку щодо
правомірності відмови управління
праці та соціального захисту населення
Голосіївської районної в місті Києві
державної адміністрації нарахувати
позивачці щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі, встановленому
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 19 лютого 2014 року по справі
№ К/800/48059/13.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
адміністративного позову, а тому
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції підлягає залишенню
без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного
суду міста Києва від 26 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.