Справа № 815/4387/14
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2014-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4387/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Завальнюка І.В., розглянувши в
порядку письмового провадження справу
за адміністративним позовом Одеського
міського центру зайнятості до ОСОБА_1
про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
з виплаченої йому допомоги по
безробіттю в сумі 12561,49 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що на підставі звернення
ОСОБА_1 до центру зайнятості йому було
надано статус безробітного відповідно
до п.3 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» (далі - Закон). В подальшому
центром зайнятості виявлено, що в
період перебування на обліку в центрі
та отримання матеріального
забезпечення відповідач був
працевлаштований до ТОВ «Старт Солюшнс
Аутсортінг», про що не повідомив центр
зайнятості, чим порушив ч.2 ст.36 Закону.
У зв'язку із умисним невиконанням
відповідачем обов'язку щодо
повідомлення центру зайнятості про
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати відповідачу
забезпечення та надання соціальних
послуг, сума виплаченого забезпечення
підлягає стягненню з відповідача, у
зв'язку із чим позивач звернувся до
суду.

До суду з'явився представник позивача,
який позовні вимоги із викладених вище
підстав підтримав у повному обсязі та
просив задовольнити позов.

Відповідач до суду не з'явився, про час
та місце судового розгляду справи, в
силу ч.11 ст.35 КАС України, повідомлений
належним чином.

Згідно з ч.6 ст.128 КАС України справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
адміністративного позову та наявність
підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що 21.05.2013 року ОСОБА_1
звернувся до Одеського міського центру
зайнятості із заявою, відповідно до
якої просив надати йому статус
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю згідно з Законами України
«Про зайнятість населення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття». У заяві ОСОБА_1 зазначив,
що він не зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, інших
передбачених законом доходів не має.

Відповідно до наказу від 28.05.2013 року №
НТ130528 відповідачу була призначена
допомога по безробіттю, та за період
30.08.2013 року по 24.02.2014 року останньому
виплачено коштів в сумі 12561,49 гривень.

У відповідності до Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13 лютого 2009 року N 60/62,
постановою правління Пенсійного фонду
України від 13 лютого 2009 року N 7-1,
центром зайнятості встановлено факт
працевлаштування ОСОБА_1, зокрема:
перебування відповідача у трудових
відносинах із ТОВ «Смарт Солюшнс
Аутсортинг» з 30.08.2013 року на посаді
продавця непродовольчих товарів (наказ
№ 2393-к від 30.08.2013 року) по 20.09.2013 року
(наказ № 2634-к від 19.09.2013 року) та
отримання заробітної плати.

На підставі викладеного та згідно з
п.6.14 Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого Наказом Мінпраці та
соціальної політики України від 20.11.2000
року № 307 (далі - Порядок № 307), центром
зайнятості виданий наказ від 29.05.2014
року № НТ140529 про повернення коштів
ОСОБА_1

Листом від 03.06.2014 року № 2100/19/06 центр
зайнятості направив ОСОБА_1 претензію
про необхідність повернення
виплаченої йому допомоги по безробіттю
в розмірі 12561,49 гривень, яка у
добровільному порядку відповідачем не
виконана, що й зумовило позивача
звернутись до суду із даним
адміністративним позовом.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність наданих сторонами
доказів, а також достатність та
взаємний зв'язок у їх сукупності, суд
вважає позовні вимоги підлягаючими
задоволенню у зв'язку з наступним.

Одним з основних принципів, на підставі
якого здійснюється страхування на
випадок безробіття є законодавче
визначення умов і порядку здійснення
страхування на випадок безробіття (ст.2
Закону). Серед інших, допомога по
безробіттю, у тому числі одноразова її
виплата для організації безробітним
підприємницької діяльності, є видом
матеріального забезпечення на випадок
безробіття.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Таким чином, в порушення приписів
вищезазначеної норми відповідач при
поданні протягом виплати йому допомоги
по безробіттю не повідомив, що з 30.08.2013
року працевлаштований.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття - це система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття з незалежних від
застрахованих осіб обставин та надання
соціальних послуг за рахунок коштів
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття.

Згідно з пп.8 п.1 ст. Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі
працевлаштування безробітного.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно з п.6 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13 лютого 2009
року № 60/62, Постановою правління
Пенсійного фонду України від 13 лютого
2009 року №7-1, у разі встановлення
центром зайнятості відповідно до цього
Порядку належності безробітної особи
до категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Одеського міського центру зайнятості
обґрунтовані, документально
підтверджені, відповідають чинному
законодавству, у зв'язку із чим
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Одеського
міського центру зайнятості
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1, 65028,
АДРЕСА_1) на користь Одеського міського
центру зайнятості (р/р 4828, МФО 828011,
банк - ГУДКСУ в Одеській області, ) заборгованість з
виплаченої допомоги по безробіттю в
сумі 12561,49 гривень (дванадцять тисяч
п'ятсот шістдесят одна грн. 49 коп.).

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Суддя _______________
І.В. Завальнюк