Справа № 2-а-8184/11/0226
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-8184/11/0226
Головуючий у 1-й інстанції: Робак С. О.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області на постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
26 липня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2011 року позивач звернулася до
Тульчинського районного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного
фонду у Тульчинському районі
Вінницької області про визнання дій
протиправними; зобов'язання
відповідача зробити перерахунок та
виплатити позивачу додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно зі ст.
39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", з урахуванням розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеної за правилами, передбаченими
ч. 1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", та доплату до пенсії у
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати відповідно до Закону України "Про
встановлення прожиткового мінімуму та
мінімальної заробітної плати",
починаючи з 13 листопада 2010 року, з
урахуванням реальної мінімальної
пенсії та мінімальної заробітної плати
згідно із Законами України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів", "Про Державний бюджет України на
2010 рік", "Про Державний бюджет України
на 2011 рік", "Про встановлення
прожиткового мінімуму та мінімальної
заробітної плати", "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", по день подачі заяви за
різницею раніше виплачених сум,
перераховуючи позивачу пенсію надалі
відповідно до збільшення прожиткового
мінімуму і заробітної плати;
зобов'язання відповідача сплачувати
позивачу в подальшому додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно зі
ст. 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" відповідно до збільшення
прожиткового мінімуму та мінімальної
заробітної плати.

Постановою Тульчинського районного
суду Вінницької області від 26.07.2011 року
позов задоволено: визнано дії
відповідача протиправними; зобов'язано
відповідача здійснити нарахування та
виплачувати позивачу підвищення до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який постійно проживає в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а саме у
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати, починаючи з 03.06.2011 року, з
урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 26.07.2011 року, як
таку, що винесена з порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
прийнявши нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження, при цьому згідно частини 6
статті 12, частини 1 статті 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи та проживає
в м. Тульчині Вінницької області, яке
відповідно до постанови кабінету
Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року
віднесено до зони посиленого
радіоекологічного контролю.

Згідно з матеріалами справи позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі Вінницької
області та отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до частини 1 статті 39
вищевказаного Закону пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить, зокрема, у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одну
мінімальну заробітну плату.

Всупереч вказаним нормам позивачу
вказані доплати не виплачувались. У
своєму листі № 14720-С-03 від 08.06.2011 року
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області посилається на Закон України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України",
відповідно до якого доплата за
проживання на забрудненій території
непрацюючим пенсіонерам з 03.06.2011 року
не призначається.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
від 28.12.2007 року до ст. 39 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" були
визнані неконституційними і втратили
чинність, внаслідок чого на момент
звернення позивача до Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області діяла попередня редакція,
відповідно до якої позивач має право на
доплату до пенсії у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
позовних вимог про зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу підвищення до пенсії за
проживання в зоні посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст. 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Проте, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
звертає увагу, що суд першої інстанції,
дійшовши обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача на
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії відповідно до ст. 39 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
помилково не вказав кінцевої дати
періоду, за який порушене право
позивача підлягає захисту.

В той же час, колегія суддів звертає
увагу, що судове рішення має бути
наслідком чинного правового
регулювання. Воно не може обмежувати
волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач просить виплачувати їй вказану
доплату надалі, тому колегія суддів
дійшла висновку, що правильним
способом захисту порушеного права
позивача, який відповідає вимогам
чинного законодавства, є зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу підвищення до пенсії
по день припинення такого права.

Тому, враховуючи позовні вимоги
позивача та строки звернення до суду,
визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право
позивача на отримання підвищення до
пенсії за проживання на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
підлягає захисту за період з 03.06.2011
року по день припинення права на таку
допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, змінити постанову
суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право змінити постанову суду з
підстави правильного по суті вирішення
справи чи питання, але з помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області задовольнити частково.

Постанову Тульчинського районного
суду Вінницької області від 26 липня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії, -
змінити.

Абзац 3 резолютивної частини постанови
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 26.07.2011 року
викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду у Тульчинському районні
Вінницької області перерахувати та
виплачувати ОСОБА_2 доплату за
проживання на території
радіоактивного забруднення в розмірах,
встановлених ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
03 червня 2011 року по день припинення
такого права, з урахуванням фактично
виплачених сум".

В решті постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
26.07.2011 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.