Справа № 2-а-3466/10
Суддя: Прокудіна Н. Г.
Дата ухвалення: 2014-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3466/10
Провадження № 6-а/591/82/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2014 року

Зарічний районний суд м. Суми в
складі:

головуючого судді Прокудіній Н.Г.

при секретарі – Різниченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС Головного
управління юстиції у Сумській області
ОСОБА_1 про зміну способу виконання
рішення суду по справі № 2-а-3466/2010 від
09.06.2010 , -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до
суду з поданням про зміну способу та
порядку виконання судового рішення у
справі № 2-а-3466/2010 від 09.06.2010 з
посиланням на те, що майном бюджетної
установи, на яке може бути звернуто
стягнення для виконання судового
рішення є лише кошти, виділені державою
для відшкодування заборгованості.
Просить змінити спосіб та порядок
виконання судового рішення по справі №
2-а-3466/2010 від 09.06.2010 року шляхом
стягнення суми по перерахунку пенсії,
яка згідно розрахунку складає 23626,27 грн.

Державний виконавець в судове
засідання не з’явився, про час і місце
розгляду подання повідомлений
належним чином.

ОСОБА_2 в судове засідання не
з’явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Представник Пенсійного фонду у
м.Сумах в судове засідання не з’явився,
в письмовій заяві просить в
задоволенні подання відмовити.

В судове засідання сторони не
з'явились. В зв'язку з неявкою в судове
засідання осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється на
підставі ст. 41 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що подання не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Зарічним
райсудом м. Суми 09.06.2010 р. було винесено
постанову у справі № 2-а-3466/10 про
зобов’язання Управління Пенсійного
фонду України в Зарічному районі м.Суми
здійснити перерахунок ОСОБА_2 пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
по 3 групі інвалідності, пов’язаної з
Чорнобильською катастрофою, а також
щомісячної додаткової пенсії з 22.05.2008
року у відповідності до ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у редакції Закону України
від 06.06.1996 року та статтею 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у редакції Закону України від 05.10.2006
року, а також у відповідності до ст. 28
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
рішення Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 та провести
відповідні виплати (а.с.31-32).

Ухвалою апеляційного суду
Сумської області від 08.11.2012 року
постанову Зарічного районного суду
м.Суми від 09.06.2010 року залишено без змін
(а.с.47-48).

Відповідно до ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно ч. 1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Вказана норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Правила цієї статті повністю
кореспондуються із положеннями статті
36 Закону України "Про виконавче
провадження", де зазначено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання (ч.1
вказаної статті).

Відтак, зміною способу та порядку
виконання судового рішення є прийняття
судом нових заходів з метою реалізації
рішення в разі неможливості його
виконання у порядку і способом, раніше
встановленими. При цьому, суд може
змінити порядок і спосіб виконання
судового рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

Відповідно до статті 2 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» від 5 червня
2012 року № 4901-VІ (далі - Закон №4901-VI), який
набрав чинності 1 січня 2013 року, держава
гарантує виконання рішення суду про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є, зокрема, державний орган.
Водночас судові рішення у вказаних
справах, які мають зобов'язальний
характер щодо проведення соціальних
виплат, не належать до зазначених у
згаданій статті видів рішень, що
унеможливлює їх виконання без зміни
його способу.

Частиною 1 статті 3 Закону №4901-VI
встановлено, що виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Таким чином, з 1 січня 2013 року судові
рішення про стягнення коштів у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
виконуються Державною казначейською
службою України шляхом списання коштів
з рахунків державного органу або за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Надаючи правову оцінку доводам
подання суд зауважує, що останнім не
надано жодних доказів щодо наявності
обставин які ускладнюють виконання
рішення суду, так як і доказів того, що в
разі зміни способу виконання, рішення
буде виконане.

Отже, суд прийшов до висновку, що
державним виконавцем при зверненні до
суду з поданням про зміну способу та
порядку виконання судового рішення не
було дотримано ч. 2 ст. 7 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень", а саме звернення є
передчасним.

Такий висновок відповідає
правовій позиції Верховного Суду
України, викладеній в постанові від 28
жовтня 2008 року, в якій вказано, що
відповідно до статей 21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії протиправними і зобов'язати
відповідачів здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум.

Враховуючи вищевикладене, не має
підстав для задоволення подання про
зміну способу та порядку виконання
постанови Зарічного районного суду м.
Суми від 09.06.2010 року.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 263 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити старшому державному
виконавцю відділу примусового
виконання рішень ДВС Головного
управління юстиції у Сумській області
ОСОБА_1 в задоволенні заяви про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо суб’єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п’ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п’ятиденного строку
з моменту отримання суб’єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Суддя Н.Г.
Прокудіна