Справа № 872/14748/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2014 рокусправа № 804/8948/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Криворізької
південної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
серпня 2013 року у справі № 804/8948/13-а за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "КМЦ" до
Криворізької південної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень та визнання дій
протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "КМЦ" (далі - позивач,
ТОВ "КМЦ") звернулось до суду з позовом
до Криворізької південної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (далі - відповідач,
Південна МДПІ у м. Кривому Розі) в якому
просило:

- скасувати повністю податкові
повідомлення-рішення від 11.02.2013 р.
№ з податку на додану вартість та
№ з податку на прибуток, що їх
винесено на підставі Акту про
результати позапланової невиїзної
документальної перевірки ТОВ „КМЦ" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2010 р по 31.12. 2010 року;

- визнати дії Південної МДПІ у м.
Кривому Розі щодо встановлення
правопорушень з боку ТОВ "КМЦ" у
правовідносинах з ТОВ "Горизонт Монтаж"
та визнання угод нікчемними
протиправними.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
серпня 2013 року позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "КМЦ"
задоволено частково. Скасовано
податкові повідомлення-рішення від
11.02.2013 р. № з податку на додану
вартість та № з податку на
прибуток, що їх винесено на підставі
Акту про результати позапланової
невиїзної документальної перевірки
ТОВ „КМЦ" з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010 р по
31.12. 2010 року. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2013
року та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Позивач надав письмові
заперечення на апеляційну скаргу
відповідача, вказував на
обґрунтованість висновків суду першої
інстанції. Просив апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача у судовому
засіданні прохав залишити апеляційну
скаргу відповідача без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що
посадовими особами Криворізької
південної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби було проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку фінансово-господарської
діяльності Товариства з обмеженою
відповідальністю "КМЦ" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійснені
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ "Горизонт Монтаж"
за жовтень 2010р..

За результатами перевірки
податковим органом складено акт від
22.01.2013 року № 51/222/31385446, в якому
зафіксовано порушення ТОВ "КМЦ":

- п.5.1 ст.5, пп.5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" від 28.12.1994р. №334/94-ВР в
редакції Закону України від 22.05.1997 р.
№283/97-ВР "Закон про податок на прибуток",
зі змінами та доповненнями, у
результаті чого встановлено заниження
податку а прибуток у загальній сумі
145220,0 грн.;

- пп.7.4.1 пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" №168/97 від 03.04.97 р. (із змінами
та доповненнями), у результаті чого
встановлено заниження податку на
додану вартість у загальні сумі 193490,00
грн..

На підставі акту перевірки від
22.01.2013 року № 51/222/31385446 податковим
органом було винесено податкові
повідомлення-рішення від 11.02.2013 року:

- №, яким податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість позивача збільшено на 241862, 50
грн., за основним платежем
193490,00грн., за фінансовими
санкціями 48372,50грн.;

- № яким податкове
зобов'язання з податку на прибуток
позивача збільшено на загальну суму
181525,00 грн., за основним платежем
145220,00грн., за фінансовими
санкціями 36305 ,00 грн..

Суд першої інстанції, з
висновками якого погоджується і
колегія суддів, скасував оскаржені
податкові повідомлення-рішення,
виходячи з наступного.

Відповідач не визнає включення
суми сплаченого ПДВ до податкового
кредиту відповідно до податкових
накладних отриманих ТОВ "КМЦ" від ТОВ
"Горизонт Монтаж", та вважає, що у ТОВ
"КМЦ" відсутнє право на формування
валових витрат по операціям з
придбання послуг від ТОВ "Горизонт
Монтаж" з підстав того, що перевіркою
встановлено відсутність фактичного
здійснення господарської операції з
придбання послуг оренди приміщення у
ТОВ "Горизонт Монтаж", оскільки ТОВ "КМЦ"
отримало послуги по оренді приміщення
не від ТОВ "Горизонт Монтаж", а від
невстановлених юридичних (фізичних
осіб).

В акті перевірки від 22.01.2013 року №
51/222/31385446 зазначено, що згідно постанови
Тернівського районного суду м.Кривого
Рогу від 07.09.2012 року по кримінальній
справі за ч.1 ст.205 ККУ у відношенні
посадових осіб ТОВ "Горизонт-Монтаж"
встановлено той факт, що ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3, здійснювали фіктивне
підприємництво, а саме ОСОБА_1, з
державною реєстрацією змін в статутних
документах ТОВ "Горизонт Монтаж" з
метою здійснення та прикриття
незаконної діяльності, який ніякої
підприємницької діяльності, пов'язаної
з виробництвом товарів, виконанням
робіт або наданням послуг не займався;
фінансового-господарську діяльність
не здійснював і як директор
підприємства ним не керував; первинний
бухгалтерський облік, податкову
звітність не здійснював, печаткою та
банківськими рахунками не користався.
Замість цього, придбане фіктивне
підприємство ТОВ "Горизонт Монтаж"
використовувалось з метою прикриття
незаконної діяльності, пов'язаної з
переводом грошових коштів з
безготівкової в готівкову форму обігу.
З огляду на вищевикладене
перевіряючими було встановлено
відсутність фактичного здійснення
господарської операції з придбання
послуг оренди приміщення у ТОВ
"Горизонт Монтаж". Окрім того, при
складанні акту перевірки позивача
перевіряючі керувались актом від 28.11.2012
року №409/224/35746972 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Горизонт Монтаж" щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.07.2010 по 31.10.2010,
яким визначено, що
фінаново-господарська діяльність ТОВ
"Горизонт Монтаж" здійснювалась за
межами правового поля.

Згідно з п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5Закону
України « Про оподаткування прибутку
підприємств» (далі Закон №334) (в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин), не належать до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Підпунктом 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону
України "Про податок на додану
вартість" визначено, що об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з поставки товарів та послуг,
місце поставки яких знаходиться на
митній території України.

Згідно п.4.1 ст.4 Закону України "Про
податок на додану вартість", база
оподаткування операції з поставки
товарів (послуг) визначається виходячи
з їх договірної (контрактної) вартості,
визначеної за вільними цінами, але не
нижче за звичайні ціни, з урахуванням
акцизного збору, ввізного мита, інших
загальнодержавних податків та зборів
(обов'язкових платежів), згідно із
законами України з питань
оподаткування (за винятком податку на
додану вартість, а також збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування на послуги стільникового
рухомого зв'язку, що включається до
ціни товарів (послуг)). До складу
договірної (контрактної) вартості
включаються будь-які суми коштів,
вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податку безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
в зв'язку з компенсацією вартості
товарів (послуг).

Формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість
здійснюється відповідно до пп.7.4.1 п.7.4
ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість" та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закон
України "Про податок на додану
вартість", датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій:

або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Як встановив суд першої інстанції та
підтверджується матеріалами справи,
ТОВ "КМЦ" мало взаємовідносини з
ТОВ "Горизонт Монтаж" згідно договору
оренди нерухомого майна від 30.12.2009 року.
Відповідно до умов вищезазначеного
договору, ТОВ "Горизонт-Монтаж"
передало ТОВ "КМЦ" в оренду нежитлове
приміщення за адресою:
м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна,66,
приміщення №3.

На підтвердження здійснення вказаної
операції було надано податкові
накладні, акти приймання передачі
майна по договору від 30.12.2009 року,
рахунки по орендній платі за
приміщення, акти здачі-приймання
виконаних робіт. Розрахунки між
суб'єктами господарювання частково
проводились у безготівковій формі, що
підтверджується наданими до суду
платіжними дорученнями та частково
товаром, що підтверджується листами
щодо прийняття товару в рахунок
погашення орендної плати та
видатковими накладними на цей товар.
Сума сплаченого ПДВ включена до складу
податкового кредиту за січень-жовтень
2010 року, вартість отриманих послуг
включено до складу валових витрат.
Протягом 2010 року нежитлове приміщення
№3 за адресою: м. Кривий Ріг,
вул.Ватутіна, буд.66, використовувалось
позивачем, як основний склад.

Як на час укладання договору
позивача із ТОВ "Горизонт Монтаж", так і
під час його виконання, сторони були
належним чином зареєстрованими та були
платниками податку на додану вартість,
ні установчі документи контрагента
позивача, ні його свідоцтво про
реєстрацію платником податку на додану
вартість на той час не визнані в
установленому порядку недійсними.

Реальне виконання договорів між
позивачем та зазначеним вище
контрагентом підтверджується належним
чином оформленими первинними
документами, щодо форми та змісту яких
відповідачем будь-яких зауважень не
зазначено.

Факт виконання угод
підтверджується документально,
господарські операції належним чином
відображено у бухгалтерському і
податковому обліку позивача та у
податковій звітності; право на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість
підтверджується податковими
накладними та первинними документами.

Слід зазначити, що будь-яка
неправомірна діяльність контрагентів
не може впливати на результати
діяльності позивача і не може бути
підставою для притягнення до
відповідальності платника податку,
оскільки згідно ч. 2 ст. 61 Конституції
України, юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

Чинним законодавством України на
сторону цивільно-правової угоди, яка є
платником податків, не покладено
обов'язку перевірки відповідності
законодавству установчих документів
постачальників послуг, їх
місцезнаходження та дотримання ними
вимог податкового законодавства.

Посадові особи відповідача зробили
висновок про незаконність віднесення
позивачем витрат з виконання
договору оренди до податкового кредиту
лише на підставі акту перевірки
підприємства-контрагента, та
проігнорували факт наявності у
позивача первинної документації, що
підтверджує його податковий кредит.

Статтею 204 ЦК України передбачено,
що правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом, або, якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідач, приймаючи оскаржені
податкові повідомлення - рішення, не
міг керуватися лише припущеннями щодо
фіктивності (нікчемності) укладеного
договору оренди.

Оскільки відповідачем, всупереч
вимогам ч.2 ст.71 КАС України, не було
доведено правомірності прийнятих
оскаржених податкових
повідомлень-рішень, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
позовні вимоги позивача в частині їх
скасування підлягали задоволенню.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають колегії
суддів підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції, а тому
апеляційну скаргу відповідача слід
залишити без задоволення, а оскаржену
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької
південної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
серпня 2013 року у справі № 804/8948/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
11.08.2014р..

Головуючий суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак