Справа № 826/10098/14
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О. В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря:
Тур В. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Насіннєвої
Торгівлі" на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 липня 2014 р. у справі за поданням
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Насіннєвої
Торгівлі" про стягнення коштів за
податковим боргом у розмірі 147 643,45 грн.,
-

В С Т А Н О В И В :

ДПІ у Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
поданням до товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Насіннєвої
Торгівлі" про стягнення коштів за
податковим боргом у розмірі 147 643,45 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 липня 2014 р. подання задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, апелянт подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову, якою подання
залишити без задоволення, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, у ТОВ «Компанія Насіннєвої
Торгівлі» наявна заборгованість у
розмірі 147 643,45 грн. з податку на додану
вартість на підставі:

- податкового повідомлення-рішення №
від 12.12.2012 р., грошове зобов'язання
визначене яким набуло статусу
узгодженого за наслідком судового
оскарження на підставі постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 31.01.2013 р. № 2а-17789/12/2670, яка
набрала законної сили згідно з ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.06.2013 р.;

- податкової декларації за квітень 2014 р.

У зв'язку з несплатою визначених
податкових зобов'язань Державною
податковою інспекцією у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві згідно
п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України
апелянту виставлена податкова вимога
від 08.05.2014 р. № 1209-25 на суму 147 654,55 грн.,
яка була отримана директором боржника
14.05.2014 р.

14.07.2014 р. податковим органом було подано
до адміністративного суду подання про
стягнення податкового боргу в порядку
ст. 183-3 КАС України.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених ПКУ та
законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1
ст. 14 ПКУ податкове зобов'язання - сума
коштів, яку платник податків, у тому
числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк);

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений ПКУ строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 203.2 статті 203 передбачено, що
платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання з ПДВ, зазначену у поданій
ним податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

Відповідно до ст. 56 ПКУ рішення,
прийняті контролюючим органом, можуть
бути оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Згідно зі ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

На підставі п. 59.5 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі, коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Статтею 95 Податкового кодексу України
визначено, що орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Орган державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.

Згідно пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

В силу п. 95.3 та п. 95.4 ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини. Орган державної
податкової служби на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків.

Процедура стягнення податкового боргу
за рахунок коштів на рахунку платника
податків може бути ініційована шляхом
внесення подання в порядку ст. 183-3
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Так колегія суддів зазначає, що
податковим органом подано до суду
першої інстанції в достатній кількості
докази на підтвердження правомірності
винесення податкової вимоги та
виникнення права на звернення до суду
про стягнення податкового боргу в
порядку ст. 183-3 КАС України.

Натомість, в апеляційній скарзі
апелянт зазначає, що постанова
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 31.01.2013 р. та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12.06.2013 р., винесені у справі №
2а-17789/12/2670, оскаржені в касаційному
порядку, а тому подання задоволенню не
підлягає.

На підставі прийняття Вищим
адміністративним судом України 04.07.2013
р. справи № 2а-17789/12/2670 до провадження,
апелянт вважає суму, визначену в
податковій вимозі, неузгодженою.

З даного приводу колегія суддів
зазначає, що в розумінні ч. 3 ст. 254 КАС
України у разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного провадження.

Також, за приписами ч. 5 ст. 254 КАС
України постанова або ухвала суду
апеляційної чи касаційної інстанції за
наслідками перегляду, постанова
Верховного Суду України набирають
законної сили з моменту проголошення.

Таким чином, зважаючи на те, що у
відповідності до ст. 56 ПК України при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає доводи апеляційної
скарги безпідставними, а рішення суду
таким, що прийняте у відповідності до
норм матеріального та процесуального
права.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 183-3, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Насіннєвої Торгівлі" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17 липня 2014 р. у справі за
поданням Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві до товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Насіннєвої
Торгівлі" про стягнення коштів за
податковим боргом у розмірі 147 643,45 грн.
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 липня 2014 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І. О.
ГрибанСуддя О. А. Губська (Повний
текст ухвали виготовлено 23.09.2014 року)

.

Головуючий суддя
Беспалов О.О.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.