Справа № 9101/112946/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

"03" грудня 2013 р. справа №
2а/0470/14495/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Шелеповій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
08.05.2012 року у справі № 2а/0470/14495/11

за позовом Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Павлоградвугілля»

до управління Пенсійного фонду України
в м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області

про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій, -

встановив:

04.11.2011 року позивач звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просив:

- скасувати Рішення відповідача №2814
від 20.09.2011 року про застосування
фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання за
невстановленою формою звітності до
органів Пенсійного фонду України у
розмірі 5872,07 грн.;

Постановою суду першої інстанції
адміністративний позов задоволено
повністю.

Постанова суду вмотивована тим, що на
момент винесення відповідачем рішення
про застосування фінансових санкцій,
норми законодавства України, за
порушення яких застосовані фінансові
санкції, втратили чинність.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
судом обставин справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що
згідно з ч. 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» №2464 від 08.07.2010
року за порушення, вчинені до 01.01.2011
року, органи Пенсійного фонду України
застосовують фінансові (штрафні)
санкції, передбачені законами, що діяли
на момент вчинення правопорушення, в
тому числі фінансові санкції,
встановлені п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за несвоєчасне
подання відомостей, що
використовується в системі
персоніфікованого обліку та звітності
за звітні періоди, строк подання яких
виник до 01.01.2011 року.

Просить скасувати постанову суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

В судове засідання представник
відповідача, повідомлений належним
чином про день та час судового розгляду
без поважних причин не з'явилися , в
зв'язку з чим справа розглядається за
його відсутності.

В судовому засіданні представник
позивача заперечував проти вимог
апеляційної скарги, просив апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції
залишити без змін.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права,
суд дійшов висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що 08.09.2011
року відповідачем було складено акт
№290 про виявлення факту порушення
законодавства з питань неподання,
несвоєчасного подання відомостей, що
використовуються у системі
персоніфікованого обліку до
територіальних органів Пенсійного
фонду України.

Згідно зазначеного акту, ВСП «Шахта
Благодатна» ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» несвоєчасно надала
відомості, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку за 2004
рік (строк подачі - до 01.04.2005 року,
фактично відомості подано 07.09.2011 року),
чим порушено п. 4 ч. 2 ст. 17, ч. 6 ст. 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», п. 9.3.5 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України №21-1 від 19.12.2003 року,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004 року за №64/8663, та п. 1.3
Порядку формування та подання органам
Пенсійного фонду України відомостей
про застраховану особу, що
використовуються в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України №7-6 від 10.08.2004 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 10.08.2004 року за №1000/9599.
Також, згідно зазначеного акту, по ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахта
Благодатна» по ОСОБА_1 за 2004 рік
підлягали сплаті страхові внески у
розмірі 752,83 грн.

На підставі акту №290 від 08.09.201 року,
відповідачем винесено рішення №2814 від
20.09.2011 року про застосування фінансових
санкцій за неподання, несвоєчасне
подання, подання не за встановленою
формою звітності до органів Пенсійного
фонду України, згідно якого до ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля» на підставі п.
5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» були застосовані
фінансові санкції в розмірі 5872,07 грн. за
несвоєчасне подання звітності до
Пенсійного фонду України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» №1058-IV
від 09.07.2003 року страхувальник
зобов'язаний подавати звітність
територіальним органам Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом

Відповідно до п. 1.3 порядку формування
та подання органами Пенсійного фонду
України відомостей про застраховану
особу, що використовується в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України №7-6 від 10.06.2004 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 10.08.2004 року за №1000/9599
страхувальник один раз на рік до 1
квітня поточного року згідно із
затвердженим графіком подає до
територіального органу Пенсійного
фонду за місцем реєстрації комплект
документів первинної звітності до
системи персоніфікованого обліку
відомостей про застрахованих осіб за
попередній рік.

Пунктом 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року
передбачено, що за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян

Висновки, викладені відповідачем в
акті №290 від 08.09.2011 року щодо порушення
позивачем строку подання зазначених
відомостей, є обґрунтованими, оскільки
вони мали бути подані підприємством до
01.04.2005 року.

Одна відповідальність за порушення
строку подачі до Пенсійного фонду
України первинної звітності до системи
персоніфікованого обліку відомостей
про застрахованих осіб за попередній
рік, до 01 січня 2011 року була передбачена
п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», п. 1.5 Порядку формування
та подання органами Пенсійного фонду
України відомостей про застраховану
особу, що використовується в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України №7-6 від 10.06.2004 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 10.08.2004 року за №1000/9599 та
п. 9.3.5 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України
№21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року за №64/8663.

Водночас, з 01.01.2011 року, у зв'язку з
прийняттям Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», норми Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», зокрема п. 4 ч. 2,
п. 5 ч. 9 ст. 106 та Порядок формування та
подання органами Пенсійного фонду
України відомостей про застраховану
особу, що використовується в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України №7-6 від 10.06.2004 року втратили
чинність.

Отже, на момент винесення відповідачем
рішення про застосування фінансових
санкцій, норми законодавства України,
за порушення яких застосовуються
фінансові санкції, зазначені у цьому
рішенні, втратили чинність. Також
втратили чинність і норми п. 5 ч. 9 ст. 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», п. 1.5 Порядку формування
та подання органами Пенсійного фонду
України відомостей про застраховану
особу, що використовується в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України №7-6 від 10.06.2004 року, на підставі
яких були застосовані фінансові
санкції згідно рішення №2814 від 20.09.2011
року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відсутності повноважень в органів
Пенсійного фонду України на
застосування після 01.01.2011 року
фінансових санкції за правопорушення,
передбачені законодавством, яке з
01.01.2011 року втратило чинність.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального та процесуального права,
тому постанову суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись ст.198, ст.200, ст.206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Павлограді та Павлоградському районі
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
08.05.2012 р. у справі № 2а/0470/14495/11 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун