Справа № 299/2148/14-а
Суддя: Оприск З. Л.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд
Закарпатської області
_______________________________________________________________
Справа № 299/2148/14-а
Номер рядка звіту 18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2014
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючий - суддя Оприск З.Л., секретар
судового засідання Лемак А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду м.Виноградів адміністративну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
інспектора ДПС Мукачівського взводу з
обслуговування стаціонарного посту №1
РВ УМВС України в Закарпатській
області сержанта міліції Штель
Анатолія Івановича про визнання
незаконними дій відповідача,
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення від
14.06.2014 року, закриття адміністративної
справи,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом
інспектора ДПС Мукачівського взводу з
обслуговування стаціонарного посту №1
РВ УМВС України в Закарпатській
області сержанта міліції Штель
Анатолія Івановича про визнання
незаконними дій відповідача,
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення від
14.06.2014 року, закриття адміністративної
справи.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
14.06.2014 року близько 22 год. 40 хв., керуючи
автомобілем "Фольксваген Транспортер",
р.н. НОМЕР_1, він рухався в м.Ужгород у
напрямку вул.Берчені по вул.Підгірна.
Повернувши з вул.Підгірної на
вул.Берчені, проїхавши близько 250-300
метрів, він був зупинений інспектором
ДПС Мукачівського взводу Штель А.І.
Після представлення для ознайомлення
документів, інспектор запросив його до
службового автомобіля для складання
протоколу про адміністративне
правопорушення. Інспектор повідомив
позивачу, що він проїхав на перехресті
на червоне світло світлофора. Позивач
категорично заперечив щодо порушення
ним правил дорожнього руху і повідомив
інспектора ДАІ, що в автомобілі
знаходяться свідки, які можуть
підтвердити зворотнє. При складанні
протоколу інспектор ДАІ проявив
службову непрофесійність. Постановою
серії ПС1 №3624645 від 14.06.2014 року про
адміністративне парвопорушення ОСОБА_1
було притягнуто до відповідальності за
ст.122 ч.2 КУпАП, за порушення п.8.7.3 ПДР
України та накладено штраф в розмірі
425,00 грн. Позивач вважає притягнення
його до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення незаконним та
необгрунтованим. Вказує, що був
позбавлений права звернення за
правовою допомогою, подання
заперечення на протокол та постанову,
документів, які його характеризують та
ряд інших доказів. Жодних доказів того,
що саме ним порушено ПДР інспектор ДАІ
не надавав. Вказує, що працівники ДАІ
візуально не могли зафіксувати його
порушення, оскільки службовий
автомобіль знаходився від перехрестя
на відстані близько 250-300 метрів по
вул.Берчені. На підставі вище
викладеного просить суд визнати дії
інспектора ДАІ незаконними, визнати
постанову про адмінправопорушення
протиправною, скасувати її, а
провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав адміністративний позов,
просив такий задоволити з підстав,
наведених у позовній заяві.

Відповідач не з'явився на судовий
розгляд справи, належним чином
своєчасно повідомлений про час і місце
судового розгляду справи, причин
неявки суду не повідомлено, заяв чи
клопотань не надходило. Відповідно до
ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття справа може бути розглянута
без їх присутності. Судовий розгляд
справи проведено у відсутності
відповідачів.

ОСОБА_3 допитана в судовому засідання в
якості свідка показала, що вони їхали
ввечері до родичів в м.Ужгород. Її
чоловік ОСОБА_1 повертав на перехресті.
Здійснював поворот на вул.Берчені на
зелене світло. Близько за 100 метрів від
перехрестя їхній автмобіль був
зупинений працівниками ДАІ. Її чоловік
вийшов із автомобіля і його тривалий
час не було. Вона також вийшла із
автомобіля і побачила, що працівники
ДАІ складають протокол. Вона запитала
працівника ДАІ про що вони складають
протокол. Працівник ДАІ сказав її
чоловіку, що раз вона така розумна,
штраф буде складати 400,00 грн., а не 200,00
грн., і він все одно складе протокол.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Заслухавши пояснення позивача, покази
свідка, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що адміністративний позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Із змісту ст.19 Конституції України
вбачається, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Постановою серії ПС1 №624645 від 14.06.2014
року, винесеною ІДПС з обслуговування
стаціонарного посту №1 Штель А.І.,
позивача ОСОБА_1 притягнуто до
адмінвідповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП
із накладенням стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425,00 гривень за те, що «
ОСОБА_1 14.06.2014 року о 22.00 год. в м.Ужгород,
керуючи автмообілем Вольцваген
Транспортер, д.н. НОМЕР_1, з вул.Підгірна
повернув на вул.Берчені на заборонений
сигнал світлофора (червоний)».

Розглядаючи вказану справу на підставі
наведених і встановлених у судовому
засіданні фактів суд констатує, що
правовідносини, які їм відповідають,
врегульовані нормами КУпАП. Так, ч.1
ст.258 КУпАП визначено випадки, коли
протокол про адміністративне
правопорушення не складається, і
зокрема, протокол не складається в разі
вчинення адміністративних
правопорушень, передбачених статтями
70, 73, 77, частинами першою та третьою
статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу
не перевищує трьох неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, статтею 107
(у випадках вчинення правопорушень,
перелічених в частині третій статті 238),
частиною третьою статті 109, статтями 110,
115, частинами першою, третьою і п'ятою
статті 116, частиною третьою статті 116-2,
частинами першою і третьою статті 117
(при накладенні адміністративного
стягнення у вигляді попередження на
місці вчинення правопорушення),
статтями 118, 119, статтями 134, 135 цього
Кодексу, якщо особа не оспорює допущене
порушення і адміністративне стягнення,
що на неї накладається.

Також за положеннями ст.258 КУпАП, і
тільки у випадках, передбачених
частиною першою цієї статті,
уповноваженими органами (посадовими
особами) на місці вчинення

правопорушення виноситься постанова у
справі про адміністративне
правопорушення відповідно до вимог
статті 283 цього Кодексу. А якщо під час
складання постанови у справі про
адміністративне правопорушення особа
оспорить допущене порушення і
адміністративне стягнення, що на неї
накладається, то уповноважена посадова
особа зобов'язана скласти протокол про
адміністративне правопорушення
відповідно до вимог статті 256 цього
Кодексу. Цей протокол є додатком до
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, і тоді постанова у
справі про адміністративне
правопорушення складається у двох
екземплярах, один з яких вручається
особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото-і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3, яка
безпосередньо перебувала у автомобілі,
спростувала обставини, викладені в
протоколі щодо здійснення повороту із
вул.Підгірна на вул.Берчені на
заборонений сигнал світлофора
(червоний).

Відповідно до п. 8.11. Правил дорожнього
руху, (затверджені Постановою від 10
жовтня 2001р. №1306) водіям, які в разі
ввімкнення жовтого сигналу або
підняття регулювальником руки вгору не
можуть зупинити транспортний засіб у
місці, передбаченому пунктом 8.10 цих
Правил, не вдаючись до екстреного
гальмування, дозволяється рухатися
далі за умови забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.10 ПДР України 8.10., у
разі подання світлофором сигналу, що
забороняє рух, водії повинні
зупинитися перед дорожньою розміткою
1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62
"Місце зупинки", якщо їх немає - не
ближче 10 м до найближчої рейки перед
залізничним переїздом, перед
світлофором, пішохідним переходом, а
якщо і вони відсутні та в усіх інших
випадках - перед перехрещуваною
проїзною частиною, не створюючи
перешкод для руху пішоходів.

Таким чином, дії позивача відповідали
п. п. 8.10, 8.11 Правил Дорожнього руху.

У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Окрім цього, згідно зі статтею 280 КУпАП
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

У відповідності до ч.3 ст.62 Конституції
України усі сумніви щодо доведеності
вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оцінюючи наявні докази по
справі, всебічно і повно дослідивши всі
обставини справи в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що наявні в
матеріалах справи фактичні дані не є
належними доказами про вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення та вказують на
недоведеність вини ОСОБА_1 за ч.2 ст.122
КУпАП.

За таких обставин позовні вимоги щодо
визнання неправомірними дій та
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення слід
задовольнити.

Також позивач просить закрити
провадження по справі про
адміністративне правопорушення.

Компетенція адміністративних судів
визначена у статті 17 КАС України.
Зокрема в ч. 2 наведеної статті
вказується, що компетенція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи про
накладення адміністративних стягнень.

У відповідності до приписів ч.1 ст.246
КУпАП порядок провадження в справах
про адміністративні правопорушення в
органах (посадовими особами),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення,
визначається цим Кодексом та іншими
законами України.

У п.1 ч.2 ст.222 КУпАП зазначено, що від
імені внутрішніх справ (міліції)
розглядати справи про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.2 ст.122
КУпАП і накладати адміністративне
стягнення мають право працівники
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
які мають спеціальні звання.

У зв'язку з цим, суд приходить до
висновку про те, що розгляд питання про
закриття провадження по справі про
адміністративне стягнення не входить
до компетенції суду адміністративної
юрисдикції.

Тому позовна вимога про закриття
адміністративної справи не підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст.9, 11, 71-72, 158-163 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії інспектора
Мукачівського взводу ДПС з
обслуговування стаціонарного посту №1
Штель Анатолія Івановича при складенні
постанови про адміністративне
правопорушення від 14.06.2014 р. серія
ПС1№624645 щодо ОСОБА_1.

Скасувати постанову серії ПС1№624645 від
14.06.2014 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 425,00 (чотириста
двадцять п"ять грн.) гривень.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на
користь позивача ОСОБА_1 сплачений
судовий збір у розмірі 73,08 (сімдесят три
грн. 08 коп.) гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий: З. Л. Оприск