Справа № 334/3534/14-а(2а/334/134/2014)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2014 рокусправа №
334/3534/14а(2а/334/134/2014) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя

на постанову Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 15 травня 2014 р.

у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя, третя
особа: відкрите акціонерне товариство
"Запорізький арматурний завод" про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя, в якому просила визнати
протиправними дії Управління ПФУ в
Ленінському районі м. Запоріжжя щодо
припинення виплати їй пенсії на
пільгових умовах за списком № 1,
відповідно до ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», на підставі
заяви - повідомлення відкритого
акціонерного товариства "Запорізький
арматурний завод" вих. № 301 від 25.04.2013
про анулювання та відкликання довідки
вих. № 23 від 06.04.2010р., а також визнати
протиправним та скасувати
розпорядження Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя № 182555 від 19.07.2013 р. про
припинення виплати пенсії, зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя
поновити виплату пільгової пенсії та
здійснити виплату мені пільгової
пенсії та всіх недоотриманих виплат
починаючи з 01.08.2013р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач є пенсіонером за віком по
списку № 1 та перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя. Згідно
довідки відкритого акціонерного
товариства "Запорізький арматурний
завод" підтверджується пільговий
характер роботи позивача з 01.08.1982 по
19.03.1986р.. Відкрите акціонерне
товариство "Запорізький арматурний
завод" заявою-повідомленням анулювало
та відкликало зазначену довідку, з
огляду на що з 01.08.2013р. відповідач
припинив виплату пільгової пенсії.
Проте, діючим законодавством не
передбачено відкликання раніше
виданих довідок про уточнення
особливого характеру роботи та умов
праці, необхідних для призначення
пільгової пенсії. З огляду на
зазначене, дії відповідача щодо
припинення нарахування та виплати
позивачу пільгової пенсії є
незаконними.

Постановою Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 15 травня 2014 р. позов
задоволено. Визнано протиправними дії
Управління пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Запоріжжя щодо
припинення ОСОБА_2 виплати пенсії на
пільгових умовах за списком №1,
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», на підставі
заяви - повідомлення Відкритого
акціонерного товариства «Запорізький
арматурний завод» від 25.04.2013 р. про
анулювання та відкликання довідки №23
від 06.04.2010р. Визнано протиправним та
скасовано розпорядження Управління
ПФУ у Ленінському районі м. Запоріжжя
№182555 від 19.07.2013р. про припинення
виплати пенсії ОСОБА_2 Зобов'язано
Управління ПФУ у Ленінському районі м.
Запоріжжя поновити виплату ОСОБА_2
пільгової пенсії та здійснити виплату
ОСОБА_2 всіх недоотриманих пенсійних
виплат з 01.08.2013р.

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована наступним. У випадку
сумнівів щодо відповідності умов
роботи зазначеної у трудовій книжці
вимогам статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» відповідач має
право здійснити перевірку первинних
документів ОСОБА_2, що відображають
характер та умови роботи із шкідливими
умовами за Списком №1 та знаходяться на
зберіганні у ВАТ «Запорізький
арматурний завод», але цього
відповідачем зроблено не було. Жодних
зустрічних перевірок з метою
перевірки даних у заяві-повідомленні
ВАТ «Запорізький арматурний завод»
№301 від 25.04.2013р., а також
достовірності довідки ВАТ
«Запорізькій арматурний завод» №23
від 06.04.2010р., на підставі якої було
призначено пільгову пенсію за Списком
№1, первинних документів, на підставі
яких видавалася ця довідка,
спеціалістами управління проведено
не було. Відповідач не заперечує
факт роботи ОСОБА_2 із шкідливими і
важкими умовами праці, які дають право
на пільгову пенсію, за період з 01.08.1982р.
по 19.03.1986р. Вказана посада включена до
Списку №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженого
Кабінетом Міністрів України від 11
березня 1994 року №162.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, відповідачем було подано
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що станом на 01.08.2013р.
позивачу вже було відомо про
припинення виплати пенсії, з огляду на
що, він пропустив шестимісячний строк
звернення до суду з позовом відносно
вимог з 01.08.2013р. по 16.04.2014р. До того ж,
відповідачем було припинено виплату
пільгової пенсії ОСОБА_2 не на підставі
заяви-повідомлення відкритого
акціонерного товариства "Запорізький
арматурний завод" про анулювання та
відкликання довідки, а на підставі п. 1
ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та надання ВАТ
"Запорізький арматурний завод" нової
довідки, оскільки період праці
позивача повинен був підтверджений
саме цим підприємством або його
правонаступником. Оскільки, ВАТ
"Запорізький арматурний завод" не може
бути правонаступником ВО
«Запоріжпромарматура», призначення та
виплата пільгової пенсії за період
роботи пенсіонера у ВО
«Запоріжпромарматура» на підставі
довідки, виданої ВАТ "Запорізький
арматурний завод" не є правомірним. До
того ж, на підставі записів у трудовій
книжці не можливо встановити
зайнятість ОСОБА_2 повний робочий день
на роботах за Списком № 1. Щодо права
підприємства на відкликання виданої
довідки, то таке право витікає із суті
пенсійного законодавства.

Позивачем було подано заперечення на
апеляційну скаргу, в яких позивач
вважає рішення суду першої інстанції
законним та обґрунтованим та просить
оскаржувану постанову залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення. В підтвердження своєї
позиції зазначає, що суд дійшов
правомірного висновку відносно
поважності підстав пропуску позивачем
шестимісячного строку звернення до
суду з позовом. До того ж, діючим
законодавством не передбачено
відкликання виданих довідок про
уточнення особливого характеру роботи
чи умов праці, необхідних для я
призначення пільгової пенсії. З огляду
на зазначене, суд дійшов вірного
висновку про порушення позивачем
приписів Закону Українки «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав доводи
заперечення на апеляційну скаргу
просив залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін. Надав пояснення
аналогічні викладеним в запереченнях
проти апеляційної скарги (викладено
вище).

В судове засідання апеляційної
інстанції представники відповідача та
третьої особи не з'явились, про час та
місце слухання справи повідомлялися
належним чином.

Вислухавши представника позивача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги та
заперечення на неї, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції не підлягає скасуванню з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_2 є пенсіонером за віком та
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя. Позивач отримує
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно довідки № 23 від 06.04.2010р., виданою
ВАТ "Запорізький арматурний завод" на
ім'я ОСОБА_2 для пред'явлення до
Управління ПФУ в Ленінському районі м.
Запоріжжя, підтверджується пільговий
характер роботи позивача за Списком № 1
з 01.08.1982 по 19.03.1986р. ВАТ "Запорізький
арматурний завод" заявою-повідомленням
від 25.04.2013 вих. № 301 анулювало та
відкликало довідку № 23 від 06.04.2010р., з
огляду на що з 01.08.2013р. відповідач
припинив виплату пільгової пенсії
позивачу.

Аналізуючи вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції
встановила, що при вирішенні справи
судом першої інстанції до даних
правовідносин правильно застосовані
норми Конституції України, Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством.

Згідно статті 49 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІУ виплата пенсії
припиняється за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду: якщо пенсія
призначена на підставі документів, що
містять недостовірні відомості; у разі
смерті пенсіонера; у разі неотримання
призначеної пенсії протягом 6 місяців
підряд; в інших випадках передбачених
законом.

Нормами ч. 1 ст. 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено
право органів, що призначають пенсії,
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій та окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з п. 2 п. 2.3. Положення про
Управління Пенсійного Фонду України в
районах, містах і районах у містах
управління має право проводити планові
та позапланові перевірки на будь-яких
підприємствах, в установах,
організаціях, фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності
бухгалтерських книг, звітів,
кошторисів, інших документів,
пов'язаних із призначенням пенсії,
отримувати необхідні пояснення,
довідки і відомості, зокрема письмові,
з питань, що виникають у процесі таких
перевірок.

Тобто, судом першої інстанції вірно
вирішено, що у випадку сумнівів щодо
відповідності умов роботи зазначеної у
трудовій книжці вимогам статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» відповідач мав право
здійснити перевірку первинних
документів ОСОБА_2, що відображають
характер та умови роботи із шкідливими
умовами за Списком №1 та знаходяться на
зберіганні у ВАТ «Запорізький
арматурний завод», але цього
відповідачем зроблено не було. Жодних
зустрічних перевірок з метою
перевірки даних у заяві-повідомленні
ВАТ «Запорізький арматурний завод»
№301 від 25.04.2013р., а також
достовірності довідки ВАТ
«Запорізькій арматурний завод» №23
від 06.04.2010р., на підставі якої було
призначено пільгову пенсію за Списком
№1, первинних документів, на підставі
яких видавалася ця довідка,
спеціалістами управління проведено
не було.

Пенсійний фонд України є центральним
органом виконавчої влади і у своїй
діяльності керується Конституцією і
законами України, указами Президента
України та постановами Верховної Ради
України, прийнятими відповідно до та
законів України, актами Кабінету
Міністрів України, іншими
нормативно-правовими актами, а також
Положенням про Пенсійний фонд України,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 24.10.2007 № 1261, та
організовує у межах своїх повноважень
виконання актів законодавства,
здійснює контроль за їх реалізацією.

Відповідно до пункту «а» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за віком на пільгових
умовах мають працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці - за
Списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених
роботах.

Згідно зі ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року № 637 основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, трудовий стаж
встановлюється на підставі довідки
виданої за місцем роботи, а також
архівними установами. У довідці має
бути вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, куди включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Товариством «Запорізький арматурний
завод» видано позивачу довідку №23
від 06.04.2010р., якою підтверджено, що
ОСОБА_2 працювала повний робочий день
на ВАТ «Запорізькій арматурний завод»,
а також пільговий характер її роботи
за Списком №1 за період з 01.08.1982р. по
19.03.1986р., на посаді крановика на
гарячих дільницях робіт в
чувунолітейному цеху. Зазначена в
уточнюючій довідці підприємства
інформація про стаж роботи позивача
співпадає із записами у її трудовій
книжці, які робилися з посиланням на
накази підприємства, з відповідними
печатками та підписами посадових осіб.

Наявність в розпорядженні ВАТ
«Запорізький арматурний завод» всіх
документів ЗВО «Арматуробудування»
лише підтверджує протиправність дій
пенсійного органу стосовно позивача у
цій справі, оскільки відповідач
об'єктивно мав можливість та навіть був
зобов'язаний перевірити наявність у
позивача підстав для призначення
пільгової пенсії за Списком №1 ще під
час призначення її пенсії, тобто у 2011
році, а також при відкликанні ВАТ
«Запорізький арматурний завод» раніше
виданої довідки про пільговий стаж
позивача, шляхом перевірки наданої
третьою особою інформації.

Діючим законодавством не передбачено
відкликання виданих довідок про
уточнення особливого характеру роботи
чи умов праці, необхідних для
призначення пільгової пенсії.

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що відповідач не
дотримався приписів Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» при проведенні
перерахунку пільгового стажу позивача
та припинення виплати пенсії в зв'язку
з відсутністю пільгового стажу за
Списком №1 з 01.08.2013 року.

В своїй апеляційній скарзі представник
УПФ зазначає, що на підставі записів у
трудовій книжці не можливо встановити
зайнятість позивача повний робочий
день на роботах за Списками № 1, 2.

З цього приводу колегія суддів
апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити:

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, на відповідача покладається
обов'язок доказування, що позивач
працював на роботах за Списком №1
неповний робочий день. Натомість, таких
доказів відповідачем не надано.

Що стосується доводів апеляційної
скарги про пропущення позивачем
шестимісячного строку звернення до
суду з позовом, колегія суддів
апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС України для
звернення до суду з адміністративним
позовом встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що
рішення відповідача про припинення
виплати пенсії позивачу прийнято 19.07.2013
року. Даних про те, що відповідач у
встановлений порядок отримала
повідомлення Управління №4189/07 від
22.07.2013 року не надано. Відповідно до
наданих матеріалів встановлено, що
позивач отримала лист Управління про
підстави припинення виплати пенсії
№138/Н-1 лише 14.04.2014 року. Крім того,
доводи щодо підстав для поновлення
строку звернення з адміністративним
позовом суд першої інстанції визнав
обґрунтованими, взявши до уваги
похилий вік позивачки, її майновий
стан, а також те, що порушення її
конституційного права триває і досі, бо
відповідачем припинено виплату
пенсії позивачу. Отже, у колегії суддів
апеляційної інстанції нема підстав не
погодитися з даним висновком суду
першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції не
допустив порушення норм матеріального
та процесуального права, повно та
всебічно дослідив матеріали та
обставини справи, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п. 1 ч.1. ст. 198, ст. 200, 205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя - залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 15 травня 2014 р. у справі
за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя, третя особа:
відкрите акціонерне товариство
"Запорізький арматурний завод" про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна