Справа № 813/6009/14
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2014 року
№ 813/6009/14
адміністративний суд у складі:
Головуючого - судді Гулкевич І.З.,
за участю секретаря -
представника відповідача
розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Дрогобицької об»єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління міндоходів у Львівській
області про визнання протиправною
бездіяльності та зобов»язання до
ОСОБА_2 звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою у якій містяться
- визнати бездіяльність Дрогобицької
- зобов'язати Дрогобицьку ОДПІ провести
повну та всебічну перевірку діяльності
Дрогобицької міської організації
Народно-демократичної партії;
- зобов'язати Дрогобицьку ОДПІ провести
повну та всебічну перевірку діяльності
Народно-демократичної партії;
- зобов'язати Дрогобицьку ОДПІ скласти
Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідач на звернення позивача про
ухилення міською організаціє
Народно-демократичної партії від
сплати податків, безпідставно відмовив
у проведенні перевірки, нарахуванні
податку та притягненні міської
організації Народно-демократичної
партії до відповідальності.
Позивач у судове засідання не прибув,
подав заяву про розгляд справи без його
Представник відповідача проти позову
заперечив повністю з підстав
викладених у письмовому запереченні,
просить у задоволенні позову відмовити
Заслухавши пояснення та доводи
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та дослідивши їх у
судовому засіданні, суд вважає, що у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити повністю виходячи з
Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч.1 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів згідно з ч.2
цієї ж статті можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.
Юрисдикція адміністративних судів
відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.
Згідно з п.1.1 ст.1 Податкового кодексу
України (далі ПК України), відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України.
Відповідно до ст. 20.1.1 ПК України
відповідачу надано право запрошувати
платників податків або їх
представників для перевірки
правильності нарахування та
своєчасності сплати податків та
зборів, дотримання вимог іншого
законодавства, здійснення контролю за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. Письмові
повідомлення про такі запрошення
надсилаються в порядку, встановленому
статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж
за 10 календарних днів до дня запрошення
рекомендованими листами, в яких
зазначаються підстави запрошення, дата
і час, на які запрошується платник
податків (представник платника
Згідно п.75.1 ст.75 ПК України, органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.
Підстави для проведення вищевказаних
перевірок закріплені положеннями ст.
76-80 у яких відсутні такі підстави для
проведення перевірки як отримання
заяви від фізичної особи про ухилення
від сплати податків платника податків.
Відповідно до ст. 102.1 Податкового
кодексу України, контролюючий орган,
крім випадків, визначених пунктом 102.2
цієї статті, має право самостійно
визначити суму грошових зобов'язань
платника податків у випадках,
визначених цим Кодексом, не пізніше
закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
Оскільки позивач звернувся до
відповідача із заявою у 2014 році, а
вказує на ухилення від сплати податків
міською організацією
Народно-демократичної партії у 2006 році,
то через сплив строку давності
відповідач визначати грошові
зобов'язання не має права.
Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
Вміщений у ч. 2 цієї ж статті принцип
диспозитивності визначає, що суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідного до цього Кодексу, і не
може виходити за межі позовних вимог.
Суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.
Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу
адміністративного судочинства
України, предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

У матеріалах справи відсутні і
позивачем не надано доказів того, що
відповідачем порушено права позивача у
сфері публічних відносин, як і відсутнє
обґрунтування у позовній заяві
порушення саме прав позивача та в чому
таке порушення полягає.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням вищевикладеного та
фактичних обставин справи суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
необґрунтовані, а тому задоволенню не
підлягають.

Судові витрати в сумі 73,08 грн.
відповідно до ст. 94 КАС України,
позивачеві не повертаються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в строк
та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови виготовлено 24
вересня 2014 року.

Суддя

Гулкевич І.З.