Справа № 815/4564/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4564/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Судді
Харченко Ю.В.

При секретарі
Кипаренко Н.Ю.

За участю представників сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1,
виданий Красноокнянським РВ УМВС
України в Одеській області 07.02.2000р.).

Від відповідача: Красноокнянський
районний центр зайнятості Паламарчук
М.О. - за довіреністю від 30.09.2013р. №928/01-15.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Красноокнянського
районного центру зайнятості про
визнання протиправним та скасування
Наказу від 28.07.2014р. №НТ140728 в частині
відмови у призначенні допомоги по
безробіттю, зобов'язання призначити та
виплатити допомогу по безробіттю з
28.07.2014р.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовом, у якому просить суд визнати
протиправним та скасувати Наказ
Красноокнянського районного центру
зайнятості від 28.07.2014р. №НТ140728 в
частині відмови у призначенні допомоги
по безробіттю, та зобов'язати
Красноокнянський районний центр
зайнятості призначити та виплатити
допомогу по безробіттю з 28.07.2014р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що на виконання
Постанови Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013року
по адміністративній справі №1570/4490/2012,
Державною митною службою України
видано Наказ №1102-к від 04.12.2013року «По
особовому складу митних органів», яким
скасовано п.1 Наказу Державної митної
служби України №1279-к від 20.06.2012року в
частині припинення з 21.06.2012року
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_1,
інспектора митного поста «Платонове»
Південної митниці. Наказом Південної
митниці Міндоходів №257-о від 08.04.2014р.
«Про звільнення ОСОБА_1», ОСОБА_1
звільнено з посади інспектора митного
поста "Платонове" Південної митниці з
11.04.2013р., відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП
України, у зв'язку зі скороченням
штатної численності. У зв'язку з чим, та
на виконання вимог ч.4 ст.35 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», Міністерством
доходів і зборів України, під час
виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за
час вимушеного прогулу у період з
21.06.2012року по 11.04.2013року, на користь
Красноокнянського районного центру
зайнятості повернуто, одержану ОСОБА_1
у період з 10.07.2012р. по 11.04.2013р., допомогу
по безробіттю у розмірі 20042,66грн. За
твердженням позивача, у період з
21.06.2012р. по 17.04.2014р. він перебував у
трудових відносинах з Південною
митницею Міндоходів, за що до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття були сплачені
відповідні внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідач - Красноокнянський районний
центр зайнятості, з позовними вимогами
не погоджується та вважає їх
необґрунтованими з підстав, викладених
у письмових запереченнях на
адміністративний позов (від 04.09.2014р.
вихід.№485/01-15), наголошуючи, зокрема, на
правомірності винесення оскаржуваного
позивачем Наказу від 28.07.2014р. №НТ140728 в
частині відмови у призначенні допомоги
по безробіттю, оскільки ОСОБА_1 не був
працевлаштований після перебування на
обліку в центрі зайнятості, а також з
огляду на відсутність страхового
стажу, який дає право на отримання
допомоги по безробіттю.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
наявні у матеріалах справи письмові
докази в сукупності та системно
проаналізувавши приписи чинного
законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з
наявних у матеріалах справи
документів, 20.05.2014р. ОСОБА_1 звернувся до
Красноокнянського районного центру
зайнятості із заявою, у якій, з
урахуванням вимог ст.ст.22,23 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», просив поставити
його на облік як безробітного з
виплатою допомоги по безробіттю.

За результатами розгляду
вищеозначеного звернення від 20.05.2014р.
Красноокнянським районним центром
зайнятості на ім'я ОСОБА_1 надіслано
Лист №Б-/01-19 від 19.06.2014р., за підписом в.о.
директора Куницької Н.І., яким заявнику
відмовлено у призначенні допомоги по
безробіттю, оскільки ОСОБА_1 не був
працевлаштований після перебування на
обліку в центрі зайнятості, та у зв'язку
з відсутністю страхового стажу, який
дає право на отримання допомоги по
безробіттю.

Судом встановлено, що Наказом
Красноокнянського районного центру
зайнятості від 28.07.2014р. №НТ 140728 «Про
прийняття рішень службою зайнятості,
передбачених Законами України «Про
зайнятість населення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та нормативними актами
щодо їх застосування», поновлено
ОСОБА_1 статус безробітного з 28.07.2014р.,
та відмовлено у призначенні допомоги
по безробіттю, про що свідчить наявний
у матеріалах справи Витяг
Красноокнянського районного центру
зайнятості з наказів про прийняті
рішення по особі ОСОБА_1.

Не погодившись із вищеозначеним
Наказом Красноокнянського районного
центру зайнятості від 28.07.2014р. №НТ 140728,
позивач - ОСОБА_1 звернувся до Одеського
окружного адміністративного суду з
даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання протиправним та
скасування Наказу Красноокнянського
районного центру зайнятості від
28.07.2014р. №НТ140728 в частині відмови у
призначенні допомоги по безробіттю, та
зобов'язання Красноокнянського
районного центру зайнятості
призначити та виплатити ОСОБА_1
допомогу по безробіттю з 28.07.2014р., є
обґрунтованими, правомірними, та
такими, що підлягають задоволенню, з
урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Так, як встановлено судом та вбачається
з наявних у матеріалах справи
документів, Наказом Державної митної
служби України №2279-к від 20.06.2012року, за
порушення Присяги державного
службовця, відповідно до ст.17, п.6 ч.1 ст.30
Закону України "Про державну службу",
припинено перебування на державній
службі в митних органах ОСОБА_1 з
21.06.2012року.

10.07.2012року відповідно до Наказу
Красноокнянського районного центру
зайнятості №НТ120710, ОСОБА_1 надано
статус безробітного та призначено
виплату допомоги по безробіттю,
відповідно до п.1 ст.23 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

Згідно Наказу Красноокнянського
районного центру зайнятості №НТ130731
від 31.07.2013року ОСОБА_1 припинено виплату
допомоги по безробіттю позивачу з
05.07.2013року відповідно до п.п.12 п.1 ст.31
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», оскільки виплата допомоги
по безробіттю припиняється у разі
закінчення строку її виплати.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013року
по адміністративній справі №1570/4490/2012,
задоволено частково адміністративний
позов ОСОБА_1, визнано протиправним та
скасовано Наказ Державної митної
служби України №1279-к від 20.06.2012року в
частині припинення з 21.06.2012року
перебування на державній службі в
митних органах України інспектора
митного поста «Платонове» Південної
митниці - ОСОБА_1, та присуджено до
стягнення на користь ОСОБА_1 з
Південної митниці середній заробіток
за час вимушеного прогулу у період з
21.06.2012року по 11.04.2013року.

На виконання зазначеної Постанови
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013року
по адміністративній справі №1570/4490/2012,
Державною митною службою України
видано Наказ №1102-к від 04.12.2013року «По
особовому складу митних органів», яким
скасовано п.1 Наказу Державної митної
служби України №1279-к від 20.06.2012року в
частині припинення з 21.06.2012року
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_1,
інспектора митного поста «Платонове»
Південної митниці.

Судом також встановлено, що відповідно
до Наказу Державної митної служби
України №1102-к від 04.12.2013року «По
особовому складу митних органів»,
Постанови Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013року
по адміністративній справі №1570/4490/2012,
та на виконання ухвали Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 25.07.2013р. по справі №1570/4490/2012,
Південною митницею Міндоходів видано
Наказ №257-о від 08.04.2014р. «Про звільнення
ОСОБА_1», яким ОСОБА_1, у зв'язку зі
скороченням штатної численності,
звільнено з посади інспектора митного
поста "Платонове" Південної митниці з
11.04.2013р., відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП
України.

Під час з'ясування фактичних обставин
справи судом встановлено, що за
наслідками виконання Постанови
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013року
по адміністративній справі №1570/4490/2012,
та під час виплати середнього
заробітку за час вимушеного прогулу у
період з 21.06.2012року по 11.04.2013року,
Міністерством доходів і зборів України
повернуто на користь
Красноокнянського районного центру
зайнятості, одержану ОСОБА_1 у період з
10.07.2012р. по 11.04.2013р., допомогу по
безробіттю у розмірі 20042,66грн.

Правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття визначено Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» від 2 березня
2000року №1533-III (зі змінами та
доповненнями), відповідно до ст.8 якого
Фонд загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття створюється для
управління страхуванням на випадок
безробіття, акумуляції страхових
внесків, контролю за використанням
коштів, виплати забезпечення та
надання соціальних послуг, здійснення
інших функцій згідно із цим Законом і
статутом Фонду.

Частиною 2 статті 12 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" встановлено, що функції
робочих органів виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття
покладаються на центри зайнятості
Автономної Республіки Крим, обласні,
Київський і Севастопольський міські,
районні, міськрайонні, міські та
районні у містах центри зайнятості, які
зокрема контролюють правильність
витрат за страхуванням на випадок
безробіття, проводять розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення в
порядку, встановленому центральними
органами виконавчої влади у сфері
праці та соціальної політики,
державної податкової політики,
Пенсійним фондом України за
погодженням з правлінням Фонду.
Розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення здійснюється шляхом
звіряння даних, зазначених у
документах страхувальника, з базою
даних Пенсійного фонду України та
Державної податкової адміністрації
України, а в разі необхідності - шляхом
проведення виїзних планових та
позапланових перевірок
страхувальників.

Порядок реєстрації безробітних, умови
та тривалість виплати допомоги по
безробіттю регламентовано Законами
України «Про зайнятість населення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», Порядком реєстрації,
перереєстрації безробітних та ведення
обліку осіб, які шукають роботу,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №198 від 20.03.2013року,
Порядком надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
№307 від 20.11.2000року.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» передбачено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття - система прав, обов'язків і
гарантій, яка передбачає матеріальне
забезпечення на випадок безробіття з
незалежних від застрахованих осіб
обставин та надання соціальних послуг
за рахунок коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про зайнятість населення"
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону
України "Про зайнятість населення" в
Україні до зайнятого населення
належать громадяни, що проживають на
території держави на законних
підставах: а) працюючі по найму на
умовах повного або неповного робочого
дня (тижня) на підприємствах, в
установах і організаціях, незалежно
від форм власності, у міжнародних та
іноземних організаціях в Україні і за
кордоном у фізичних осіб; б) громадяни,
які самостійно забезпечують себе
роботою, включаючи підприємців, осіб,
зайнятих індивідуальною трудовою
діяльністю, творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство"; в) обрані, призначені або
затверджені на оплачувану посаду в
органах державної влади, управління та
громадських об'єднаннях; г) які
проходять службу в Збройних Силах
України, Службі безпеки України,
Державній прикордонній службі України,
військах внутрішньої та конвойної
охорони і Цивільної оборони України,
органах внутрішніх справ України,
інших військових формуваннях,
створених відповідно до законодавства
України, Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації України,
альтернативну (невійськову) службу; е)
які проходять професійну підготовку,
перепідготовку і підвищення
кваліфікації з відривом від
виробництва; навчаються в денних
загальноосвітніх школах і вищих
навчальних закладах; ж) працюючі
громадяни інших країн, які тимчасово
перебувають в Україні і виконують
функції, не пов'язані із забезпеченням
діяльності посольств і місій.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" право на
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття та соціальні послуги мають
застраховані особи.

Відповідно до п. «є» ч.1 ст.4 Закону
України «Про зайнятість населення»
держава гарантує працездатному
населенню у працездатному віці в
Україні виплату безробітним в
установленому порядку допомоги по
безробіттю матеріальної допомоги по
безробіттю, матеріальної допомоги по
безробіттю членам сім'ї, які
перебувають на їх утриманні, та інших
видів допомоги.

Статтею 11 Закону України «Про
зайнятість населення» встановлено, що
громадяни мають право на соціальний
захист у сфері зайнятості згідно із
законодавством України про зайнятість.
Особи, визнані у встановленому порядку
безробітними, мають право на одержання
допомоги по безробіттю

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України
«Про зайнятість населення» держава
створює умови незайнятим громадянам у
поновленні їх трудової діяльності та
забезпечує їм, у тому числі, виплату в
установленому порядку допомоги по
безробіттю.

Умови та тривалість виплати допомоги
по безробіттю визначено ст.22 Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», відповідно до
якої право на допомогу по безробіттю
мають застраховані особи, визнані в
установленому порядку безробітними.

Згідно п.5 Порядку реєстрації,
перереєстрації безробітних та ведення
обліку осіб, які шукають роботу,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №198 від 20.03.2013року
статус безробітного надається особам,
які зазначені у частині першій статті 43
Закону України "Про зайнятість
населення", з першого дня реєстрації у
територіальному органі на підставі
заяви за формою, затвердженою
Мінсоцполітики, у разі відсутності
підходящої роботи, підбір якої
здійснюється відповідно до статті 46
зазначеного Закону.

Відповідно до пункту 6.2 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України №307 від 20.11.2000року
допомога по безробіттю призначається
на підставі особистої заяви
безробітного, довідки (довідок) про
середню заробітну плату (дохід) за
останнім місцем (декількома місцями)
роботи чи служби, трудової книжки,
військового квитка, копії
цивільно-правового договору, за
пред'явленням, у разі наявності,
свідоцтва про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
паспорта або іншого документа, що
посвідчує особу.

Відповідно до ч.4 ст.35 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» із роботодавця, у тому
числі, утримуються сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг безробітному у разі
поновлення його на роботі за рішенням
суду.

Таким чином, як встановлено судом та
зазначено вище, на виконання Постанови
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013року
по адміністративній справі №1570/4490/2012,
Державною митною службою України
видано Наказ №1102-к від 04.12.2013року «По
особовому складу митних органів», яким
скасовано п.1 Наказу Державної митної
служби України №1279-к від 20.06.2012року в
частині припинення з 21.06.2012року
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_1,
інспектора митного поста «Платонове»
Південної митниці.

Наказом Південної митниці Міндоходів
№257-о від 08.04.2014р. «Про звільнення
ОСОБА_1», ОСОБА_1 звільнено з посади
інспектора митного поста "Платонове"
Південної митниці з 11.04.2013р., відповідно
до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку зі
скороченням штатної численності.

У зв'язку з чим, та на виконання вимог ч.4
ст.35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», Міністерством доходів і
зборів України, під час виплати ОСОБА_1
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу у період з 21.06.2012року по
11.04.2013року, на користь
Красноокнянського районного центру
зайнятості повернуто, одержану ОСОБА_1
у період з 10.07.2012р. по 11.04.2013р., допомогу
по безробіттю у розмірі 20042,66грн.

Отже, з урахуванням вищевикладеного,
судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з
21.06.2012р. по 17.04.2014р. перебував у трудових
відносинах з Південною митницею
Міндоходів, та у зв»язку з чим до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття були сплачені
відповідні внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Таким чином, беручи до уваги наведене,
суд дійшов висновку, що
Красноокнянським районним центром
зайнятості оскаржуваний позивачем
Наказ від 28.07.2014р. №НТ140728 в частині
відмови ОСОБА_1 у призначенні допомоги
по безробіттю, винесено безпідставно,
неправомірно, та у порушення положень
чинного законодавства України про
зайнятість населення, що призвело до
порушення законних прав позивача, а
відтак позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
визнання протиправним та скасування
Наказу Красноокнянського районного
центру зайнятості від 28.07.2014р. №НТ140728 в
частині відмови у призначенні допомоги
по безробіттю, та зобов'язання
Красноокнянського районного центру
зайнятості призначити та виплатити
допомогу по безробіттю з 28.07.2014р., є
цілком обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню.

Вищевикладене спростовує твердження
відповідача, наведені у письмових
запереченнях на адміністративний
позов та викладені усно в ході судового
розгляду справи по суті.

Відповідно до приписів ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Натомість,
Красноокнянський районний центр
зайнятості не надав суду жодних
належних доказів на підтвердження та
обґрунтування правомірності винесення
оскаржуваного позивачем Наказу від
28.07.2014р. №НТ140728 в частині відмови у
призначенні допомоги по безробіттю.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а згідно ч.3 ст. 105 КАС
України позивач має право, у тому числі,
вимагати скасування або визнання
нечинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень повністю чи
окремих його положень.

Згідно зі ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене,
та оцінюючи наявні в матеріалах справи
письмові докази в сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 правомірні, документально
підтверджені та обґрунтовані,
базуються на положеннях чинного
законодавства, отже підлягають
задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Красноокнянського районного центру
зайнятості про визнання протиправним
та скасування Наказу від 28.07.2014р.
№НТ140728 в частині відмови у призначенні
допомоги по безробіттю, зобов'язання
призначити та виплатити допомогу по
безробіттю з 28.07.2014р., задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
Наказ Красноокнянського районного
центру зайнятості від 28.07.2014р. №НТ140728 в
частині відмови у призначенні допомоги
по безробіттю.

3. Зобов'язати Красноокнянський
районний центр зайнятості призначити
та виплатити ОСОБА_1 допомогу по
безробіттю з 28.07.2014р.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому приписами ст.254
КАС України.

Повний текст постанови складено та
підписано судом 15 вересня 2014 року.

Суддя Харченко
Ю.В.