Справа № 405/2183/14-а(2а/405/107/14)
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2014 рокусправа №
405/2183/14-а(2а/405/107/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів:
Богданенка І.Ю. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на ухвалу Ленінського
районного суду м. Кіровограда

від 14 березня 2014 року

у справі № 405/2183/14-а
(2-а/405/107/14)

за позовом ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 25006;

до відповідача Кіровоградської
міської ради,

вул. Велика
Перспективна, 41, м. Кіровоград, 25006;

про зобов'язання
вчинити певні дії, -

встановив: ОСОБА_1 подав позов до
Кіровоградської міської ради про
зобов'язання укласти додаткову угоду
про поновлення договору оренди землі
від 08 жовтня 2008 року № 89, та про
встановлення, що укладання додаткової
угоди здійснюється повноважним
представником без прийняття рішення
ради про поновлення договору оренди
землі.

Ленінський районний суд міста
Кіровограда (суддя Циганаш І.А.) своєю
ухвалою від 14 березня 2014 року відмовив
у відкритті провадження на підставі
пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала мотивована тим, що спір не є
спором публічно-правового характеру,
тому повинен бути розглянутий у
порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі ОСОБА_1, Позивач, вказує на
порушення норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
справою адміністративної юрисдикції є
спір, який виник між конкретними
суб'єктами суспільства стосовно їхніх
прав та обов'язків у конкретних
правових правовідносинах, у яких хоча б
один суб'єкт законодавчо уповноважений
владно керувати поведінкою іншого
суб'єкта. Дана справа є справою
адміністративної юрисдикції.
Звернення Позивача до суду стосується
здійснення Кіровоградською міською
радою владних управлінських функцій,
причому ці функції здійснюються саме у
тих правовідносинах, у яких виник спір.

Просить ухвалу районного суду
скасувати та постановити нову ухвалу, з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи.

Процесуальним правом на участь
представника в судовому засіданні
сторони не скористались. Про дату, час
та місце судового розгляду були
повідомлені належним чином. З огляду на
приписи статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права при
винесенні оскарженої ухвали, виходить
з наступного.

Ленінський районний суд міста
Кіровограда, про що зазначено вище,
відмовив у відкритті провадження.
Ухвала мотивована тим, що спір не є
спором публічно-правового характеру,
тому повинен бути розглянутий у
порядку цивільного судочинства.

Така позиція суду першої інстанції
видається колегії суддів помилковою.

За змістом пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справою
адміністративної юрисдикції є
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Безумовно, наявність в спірних
правовідносинах суб'єкта владних
повноважень не є беззаперечною ознакою
того, що спір належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства. Публічно-правовим спір є
тоді, коли позовна вимога зв'язана з
положеннями публічного права. Тобто,
коли вони (положення) застосовуються
адміністративними органами й іншими
суб'єктами публічного права при
виконанні публічних завдань і можуть
поширюватись лише на правовідносини
між носіями публічного права чи між
державою (або іншими суб'єктами
публічного права), з одного боку, і
громадянами чи підприємствами - з
іншого. Тут держава виступає не як
рівноправна сторона, а як носій
суверенної влади, який може наказувати
або забороняти підприємству певну
поведінку, надавати дозвіл на певну
діяльність чи, навпаки.

Отже, визначальною рисою
адміністративних правовідносин є
владне підпорядкування однієї зі
сторін цих відносин іншій стороні. Що
означає можливість вимагати певної
поведінки від іншої особи, необхідної
для реалізації права, та можливість
забезпечити дотримання такої
поведінки шляхом застосування
примусової сили держави.

Діяльність органів місцевого
самоврядування, до яких відноситься
Кіровоградська міська рада,
врегульована Законом України «Про
місцеве самоврядування» від 21 травня
1997 року № 280/97-ВР.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті
26 Закону № 280/97-ВР, до виключного
переліку питань, які розглядаються на
пленарних сесіях, віднесено вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

З огляду на приписи частини 1 статті 59
Закону № 280/97-ВР, рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень.

Пункт 12 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
передбачає, що з аналізу норм статті 26
Закону N 280/97-ВР, статті 6 Закону України
від 9 квітня 1999 року N 586-XIV «Про місцеві
державні адміністрації», частини
першої статті 116 Земельного кодексу
України від 25 жовтня 2001 року N 2768-III
випливає, що управління та
розпорядження державним і комунальним
майном є організаційно-правовою
діяльністю суб'єктів владних
повноважень - органів державної влади
та органів місцевого самоврядування,
які здійснюють її шляхом прийняття
актів з дотриманням встановленої
процедури.

Відповідно до положень статей 13, 14
Конституції України, статей 177, 181, 324,
глави 30 Цивільного кодексу України від
16 січня 2003 року N 435-IV, статті 148
Господарського кодексу України від 16
січня 2003 року N 436-IV власниками землі є
держава, Автономна Республіка Крим та
територіальні громади. Конституційний
Суд України в Рішенні від 1 квітня 2010
року N 10-рп/2010 у справі за
конституційним поданням Вищого
адміністративного суду України щодо
офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України, пунктів «а», «б», «в», «г»
статті 12 Земельного кодексу України,
пункту 1 частини першої статті 17 КАС
України вирішив, що органи місцевого
самоврядування у земельних відносинах
з громадянами та юридичними особами, в
тому числі щодо вирішення питань
розпорядження, передачі у власність, у
користування земельних ділянок, а
також їх вилучення, виступають
виключно як суб'єкти владних
повноважень.

Земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності,
належать до публічно-правових спорів,
на які поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Справа відповідає вищенаведеному
нормативному визначенню
адміністративної справи.

Порушення норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання, є підставою для скасування
ухвали суду першої інстанції та
постановлення нової ухвали.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 14 березня 2014 року у
справі № 405/2183/14-а (2-а/405/107/14) скасувати і
постановити нову ухвалу, з
направленням матеріалів до
Ленінського районного суду м.
Кіровограда для вирішення питання про
відкриття провадження в
адміністративній справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Л.М. Нагорна