Справа № 826/12761/13-а
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2014 р. м. Київ
К/800/6478/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Калашнікова О.В., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2014р. у
справі

за позовом ОСОБА_4

до відповідача Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

8.08.2013р. до суду з позовом про визнання
дій Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві (далі Інспекція) протиправними
та зобов'язання відповідача вчинити
певні дії звернувся ОСОБА_4 Свої вимоги
позивач мотивував тим, що він є
власником нежитлового приміщення,
розташованого за адресою : АДРЕСА_1. Він
звертався до Інспекції із заявою про
реєстрацію декларації про початок
виконання будівельних робіт вказаного
приміщення та про реєстрацію
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, проте відповідач
відмовився реєструвати декларації.
Вважаючи, що Інспекція не мала
передбачених законом підстав для
відмови в реєстрації декларацій,
ОСОБА_4 просив визнати ці дії
протиправними та зобов'язати
відповідача зареєструвати декларації.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва віл
27.09.2013р. в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2014р.
скасовано судове рішення місцевого
суду та задоволено позов.

Не погодившись з постановою
апеляційного суду, Інспекція
звернулась з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просила її
скасувати та залишити в силі постанову
суду першої інстанції. При цьому
скаржник зазначив, що апеляційний суд
дійшов помилкового висновку про
незаконність дій Інспекції.

У своєму запереченні позивач вважає
постанову апеляційного суду законною
та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі договору купівлі-продажу від
13.10.2007р. позивач придбав у власність
об'єкт нерухомості - нежитлові
приміщення кафе, загальною площею 330,8м2,
розташований за адресою : АДРЕСА_1 та у
листопаді 2007р. зареєстрував своє право
власності у передбаченому чинним
законодавством порядку в органах БТІ.

В подальшому вказані приміщення
використовувались в якості закладу
громадського харчування з укладенням
відповідного договору оренди між
ОСОБА_4 та ТОВ «Альбіоні компані».

У жовтні 2011р. Інспекція здійснила
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, під час якої встановила
відсутність документів, які
підтверджують законність проведення
будівельних робіт з реконструкції
приміщення, а саме - надбудови 1-го
поверху загальною площею 330,8м2, що є
порушенням Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(далі Закон №3038-VI) та «Про архітектурну
діяльність» (далі Закон №687-XIV).

На цій підставі Інспекція
неодноразово видавала приписи про
усунення ОСОБА_4 порушення вимог
законодавства.

Таким чином, матеріалами справи
встановлено, що позивач придбав об'єкт
нерухомості у тому стані, який існував
на час початку здійснення перевірок
Інспекції, та здійснив державну
реєстрацію свого права, тобто
позивачем не здійснювалась
реконструкція об'єкту нерухомості, не
проводились будівельні роботи і що
вказані роботи виконано до укладення
договору купівлі-продажу від 13.10.2007р. та
його реєстрації в органах БТІ.

В зв'язку з набранням чинності у
березні 2011р. Закону №3038-VI та внесенням
відповідних змін до Закону №687-XIV,
об'єкт нерухомості, що належить на
праві власності ОСОБА_4, віднесено до
ІІІ категорії складності, а його
експлуатація можлива виключно при
наявності зареєстрованих декларацій
про початок виконання будівельних
робіт та про готовність об'єкта до
експлуатації.

З метою усунення невідповідності
об'єкту нерухомості вимогам чинного
законодавства про містобудівну
діяльність, яке виникло не з вини
ОСОБА_4, позивач неодноразово надавав
Інспекції декларації про початок
виконання будівельних робіт та про
готовність об'єкта до експлуатації, які
відповідач відмовлявся реєструвати.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Свої відмови зареєструвати
декларації Інспекція обґрунтовує
формальною невідповідністю змісту
наданих декларацій вимогам закону, не
посилаючись при цьому на те, що належне
позивачу приміщення збудовано з
порушенням вимог будівельних норм та
стандартів, і що його експлуатація є
небезпечною.

Враховуючи обставини справи, колегія
суддів вважає, що у спірних
правовідносинах Інспекція діяла без
дотримання принципів, викладених в
частині 3 статті 2 КАС України, що є
підставою для задоволення позову,
відтак висновки суду апеляційної
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог є правильними.

Доводи касаційної скарги
правильність цих висновків не
спростовують та не дають підстав для
скасування постанови апеляційного
суду.

Відповідно до статті 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо визнає,
що суд апеляційної інстанції не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201 , 226, 230, 231, 254 КАС
України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві залишити без
задоволення, постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16.01.2014р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.В.
Калашнікова

В.Ф. Мороз