Справа № 820/6706/14
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 р.Справа № 820/6706/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Чугуївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 10.06.2014р. по
справі № 820/6706/14

за позовом Державного підприємства
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів"

до Чугуївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державне підприємство
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів", звернувся до суду з
позовною заявою, в якій просить
скасувати податкове
повідомлення-рішення Чугуївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
09.10.2013 року № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 495892,50 грн. в
тому числі за основним платежем 330595
грн. та штрафними санкціями - 165297,50 грн.;
скасувати податкове
повідомлення-рішення Чугуївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
09.10.2013 року № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств в розмірі 1049704,50
грн. в тому числі за основним платежем
699383,00 грн. та штрафними санкціями - 349691,50
грн.; скасувати податкове
повідомлення-рішення Чугуївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
09.10.2013 року № про зменшення суми
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в розмірі 360823,00 грн. та
штрафних санкцій - 180411,50 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10.06.2014 р.
позовні вимоги задоволено.

Чугуївська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, в апеляційній скарзі
вказує, що рішення є необґрунтованим та
незаконним, прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
10.06.2014 р. та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що відповідачем проведена
позапланова невиїзна перевірка
Державного підприємства
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платником податків ТОВ "Агро Крокус",
їх реальності та повноти відображення
в обліку за період з 01.01.2012 року - по
31.01.2013 року, результати якої оформлені
актом №205/20-29-22/00953042 від 27.09.2013 року (т.1
а.с. 18-57) .

Перевіркою встановлено порушення
Державним підприємством
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9. п.
139.1 ст. 139 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755-VI, внаслідок чого
встановлено заниження податку на
прибуток на загальну суму 699383 грн.; п.
198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 та п. 200.2 ст.
200 Податкового кодексу України від
02.12.2010 року № 2755-VI в результаті чого
занижено суму податку на додану
вартість, яка підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
постановлені цим кодексом, у розмірі
330595 грн.; п. 200.3 та п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI, в результаті чого завищено
суму бюджетного відшкодування податку
на додану вартість на рахунок платника
у банку на загальну суму 360823 грн. (т. 1
а.с. 57).

Позивач подав до Чугуївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
письмові заперечення до акту перевірки
від 27.09.2013 року № 205/20-29-22/00953042 (т. 1 а.с.
58-63).

На підставі вказаного акту перевірки
№205/20-29-22/00953042 від 27.09.2013 року
відповідачем прийняті податкові
повідомлення - рішення від 09.10.2013 року №
, № та № (т. 1 а.с. 15-17).

Позивач оскаржив податкові
повідомлення-рішення від 09.10.2013 року №
, № та № в
адміністративному порядку (т. 1 а.с. 64-74),
однак рішенням Міністерства доходів і
зборів від 27.02.2014 року № 3807/6/99-99-10-01-15
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення від 09.10.2013 року № , №
та № залишені без змін, а скарга
Державного підприємства
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" - без задоволення (т. 1
а.с. 75-77), у зв'язку з чим товариство
звернулось до суду за захистом своїх
прав з адміністративним позовом про
оскарження даних податкових
повідомлень-рішень.

Судовим розглядом встановлено, що
фактичною підставою для відображення в
акті порушень і винесення спірних
податкових повідомлень-рішень
слугував викладений в акті висновок
відповідача про не підтвердження
реальності здійснення господарських
відносин, укладених позивачем з ТОВ
"Агро-Крокус".

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачем
протиправно винесено податкові
повідомлення - рішення від 09.10.2013 року
№ , № та № , а тому
позовні вимоги є обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач у перевіряємий період мав
господарські відносини з ТОВ
"Агро-Крокус".

Між Державного підприємства
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" (покупець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро-Крокус"
(постачальник) укладено договір
поставки №185 від 22.03.2012 року, яким
постачальник зобов'язується поставити
покупцю макуху соєву, олію соєву, шрот
соняшниковий, олію соняшникову, макуху
соняшникову, а покупець зобов'язується
в порядку та на умовах, визначених цим
договором, приймати та оплачувати
товар (т. 1 а.с. 78-80).

Крім того, між позивачем (покупець) та
ТОВ "Агро-Крокус" (постачальник)
укладено договір № 377 від 07.08.2012 року,
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язується поставити, а покупець
оплатити й прийняти наступний товар:
пшениця 2, 3 класів гр. А (т. 1 а.с. 81-83).

Також між ДП "Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" (покупець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро-Крокус"
(постачальник) укладено договір
поставки №0004 від 03.01.2013 року, де
постачальник зобов'язується поставити
покупцю макуху соєву, олію соєву, шрот
соняшниковий, олію соняшникову, макуху
соняшникову, висівки житні та пшеничні,
а також іншу сировину для виробництва
комбікормів, а покупець зобов'язується
в порядку та на умовах, визначених цим
договором, приймати та оплачувати
товар (т. 1 а.с. 84-87).

Реальність виконання умов укладених
правочинів підтверджується залученими
до матеріалів справи документами
первинного та бухгалтерського обліку:
податковими накладними, видатковими
накладними, виписками з банку,
реєстрами платіжних доручень,
товарно-транспортними накладними,
журналом реєстрації зважування
вантажів на автомобільних вагах що
наявні в матеріалах справи (т. 1 а.с. 88-250,
т. 2 а.с.1-67, т. 2 а.с. 135-188).

Крім того, судом встановлено, у
позивача складські приміщення для
зберігання придбаної продукції, що
підтверджується технічними паспортами
на виробничий будинок, що належить ДП
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" (т. 2. а.с. 100-134).

У підтвердження використання
придбаної позивачем у Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Крокус" підтверджується наявними
в матеріалах справи рапортами про
вироблення комбікормів та
використаної сировини, посвідченнями
якості комбікорму, відомостями про
партії товарів на складах, звітами про
рух хлібопродуктів та тари на
елеваторах та складах,
товарно-транспортними накладними.

Про фактичне виконання умов договору
свідчать первинні бухгалтерські та
податкові документи, виписані
відповідно до п.9.2. ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні" і п.2.4. ст.2
"Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку".

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Згідно з ст. 14.1.181 Податкового кодексу
України, податковий кредит - це сума, на
яку платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
законом.

Відповідно до ст. 14.1.156 Податкового
кодексу України, податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з ст. 198.3. Податкового кодексу
України, податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до ст.198.6. Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що в даному
випадку виконання договорів між
Державним підприємством
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Крокус" підтверджується
податковими накладними, видатковими
накладними, товарно-транспортними
накладними, виписками із банку, які
містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 198.2 Податкового
кодексу України, датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Судовим розглядом встановлено, що
правочини укладені між Державним
підприємством "Новопокровський
комбінат хлібопродуктів" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро-Крокус"
виконано кожною стороною цього
договору, що підтверджується
первинними документами, а саме
податковими накладними. Сторони
претензій одна до одної не мали.

Відповідно до ст.201.1 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Отже, Державним підприємством
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Крокус" належним чином оформлені
договірні правовідносини та на
виконання вимог податкового
законодавства оформлені первинні
документи податкової та
бухгалтерської звітності, які
відповідають вимогам чинного
законодавства України .

З огляду на вищевикладене, висновки
відповідача викладені в акті перевірки
№ 205/20-29-22/00953042 від 27.09.2013 року про
порушення позивачем вимог п.198.2, п.198.3,
п.198.6 ст.198 п.200.1 та п.200.2 ст.200 Податкового
кодексу, в результаті чого занижено
суму податку на податну вартість та
завищено суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість є необґрунтованими та такими,
що не відповідають дійсним обставинам
справи.

Щодо перевірки дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
прибуток при взаємовідносинах з ТОВ
"Агро-Крокус" судом встановлено
наступне.

Підставами для встановлення порушення
ст.138, 139 Податкового Кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755- VІ із змінами та
доповненнями в результаті чого
донараховано податок на суму 81056 грн. в
акті перевірки відповідачем зазначено
про встановлення факту неможливості
реального здійснення фінансово
господарських операцій позивачем з ТОВ
"Агро-Крокус" та ведення господарської
діяльності, однак суд, зазначає, що факт
реальності господарських операцій з
контрагентом доведено вище.

Згідно п. 22.1. ст. 22 ПК України об'єктом
оподаткування можуть бути майно,
товари, дохід (прибуток) або його
частина, обороти з реалізації товарів
(робіт, послуг), операції з постачання
товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти,
визначені податковим законодавством, з
наявністю яких податкове
законодавство пов'язує виникнення у
платника податкового обов'язку.

Згідно п.138.2 ст.138 ПК України - витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.
У разі якщо платник податку здійснює
виробництво товарів, виконання робіт,
надання послуг з довготривалим (більше
одного року) технологічним циклом
виробництва за умови, що договорами,
укладеними на виробництво таких
товарів, виконання робіт, надання
послуг, не передбачено поетапної їх
здачі, до витрат звітного податкового
періоду включаються витрати, пов'язані
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг у
цьому періоді. Платник податку для
визначення об'єкта оподаткування має
право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Враховуючи, що усі первинні документи
бухгалтерського обліку позивача
відповідають вимогам чинного
законодавства, висновок відповідача
щодо встановлення позивачу порушення
ст.138, ст. 139 Податкового кодексу України
та відповідно донараховано податок на
прибуток є необґрунтованим та
неправомірним.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що посилання
відповідача в акті перевірки ДП
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" про те, що ним отримано
від Основ'янскьої ОДПІ ГУ Міндоходів
акт №343/221/37459942 від 19.03.2013 року, яким
встановлено відсутність ознак
здійснення господарських відносин ТОВ
"Агро-Крокус", не є підставою вважати
завищення витрат, що призвело до
заниження податку на прибуток у 2012
році.

Законодавством України не передбачена
відповідальність юридичної особи за
можливими допущеними порушеннями
законодавства інших юридичних осіб, на
господарюючих суб'єктів не
покладається обов'язок та не надається
право контролювати дотримання
законодавства платником податків, який
виступає контрагентом у господарській
операції. Ведення податкового обліку
покладено на кожного окремого платника
податку. Такий платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.
Чинне законодавство не містить норм
щодо солідарної відповідальності
платників податків. Виходячи з
наведеного, порушення, допущені одним
платником податків у відображенні в
податковому обліку певної
господарської операції, за загальним
правилом, не впливають на права та
обов'язки іншого платника податків.
Крім того, чинне законодавство не
покладає на підприємство обов'язок
збирання інформації про стан
господарської діяльності та порушення
підприємств-контрагентів. Навіть якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку, то це
тягне відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного
платника податків, відповідно до ст. 61
Конституції України, має
індивідуальний характер, поширюються
на діяння, що визнаються законом
протиправними та були вчинені саме цим
платником. Притягнення суб'єкта права
до юридичної відповідальності за
діяння, що було вчинено іншою особою, є
неможливим.

Така ж позиція узгоджується із
позицією Верховного суду України
викладену в постановах №10/21 від 02.03.2010
року, №09/05 від 13.01.2009 року, №08/28 від
12.02.2008 року.

З огляду на зазначене колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що вимоги позивача є
правомірними та такими, що ґрунтуються
на положеннях діючого законодавства,
належним чином обґрунтовані,
підтверджені матеріалами справи, а
тому підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Чугуївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.06.2014р. по
справі № 820/6706/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Мельнікова Л.В.