Справа № 804/3863/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 р. Справа № 804/3863/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Крона» до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправною та скасування
податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2014 року до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Крона» до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправною та скасування
податкової вимоги від 08 лютого 2014 року
№ 19-25 про сплату Товариством з
обмеженою відповідальністю «Крона»
податкового боргу з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) у розмірі 27398,97
грн., з яких 16607,97 грн. - сума основного
платежу, 10791,00 грн. - штрафні (фінансові)
санкції.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що 11.03.2014
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Крона» отримана
податкова вимога Дніпродзержинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 08.02.2014 № 19-25 із
зобов'язанням Товариства з обмеженою
відповідальністю «Крона» погасити
податковий борг у розмірі 27398,97 грн.,
виникнення якого зумовлене несплатою
суми грошового зобов'язання,
визначеного в податковому
повідомленні-рішенні від 24.10.2013 №
(форма «Р»), прийнятого на підставі акту
перевірки № 664/83/04-03-22-01-08/32401217 від 04
жовтня 2013 року. Позивач вказав, що
означене повідомлення-рішення позивач
не отримував. Сама ж податкова вимога
не містить відомостей про факт
виникнення податкового боргу. За таких
обставин, сума грошового зобов'язання,
визначена за результатами проведеної
відповідачем перевірки, результати
якої оформлені актом №
664/83/04-03-22-01-08/32401217 від 04 жовтня 2013 року не
є узгодженою, відтак податкова вимога
від 08.02.2014 № 19-25, винесена передчасно та
підлягає скасуванню, оскільки порушує
права Товариства з обмеженою
відповідальністю «Крона» та
унеможливлює оскарження
неправомірних, на думку позивача,
рішень контролюючих органів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.03.2014
відкрито провадження у справі № 804/3863/14
та призначено її до розгляду в судовому
засіданні на 07.04.2014.

Відповідач заперечив проти заявленого
адміністративного позову з підстав,
викладених у письмових запереченнях на
адміністративний позов від 23.05.14 вх. №
31539/14, просив відмовити в його
задоволенні повністю. Відповідач
зазначив, що Дніпродзержинською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області було проведено перевірку
діяльності позивача, за результатами
якої складено акт № 664/83/04-03-22-01-08/32401217
від 04.10.2013 «Про результати позапланової
документальної виїзної перевірки ТОВ
«Крона» з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість по взаємовідносинах та
взаєморозрахунках з фірмою West Trade Piotr
Kowalow (Польша) та ТОВ «Техпром» (Росія)
щодо здійснення експортних операцій в
січні 2013 року та придбання експортного
товару і відображення їх у податковому
обліку». В подальшому, відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 24.10.2013 №
(форма «Р»), за яким підприємству
позивача донараховано суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) за основним
платежем у розмірі 21582,00 грн. та
штрафних санкцій на суму 10791,00 грн.
Відповідач наголосив, що оскільки
позивач дане податкове
повідомлення-рішення не оскаржив, у
останнього станом на 29.01.2014 виник
податковий борг із вказаного податку,
який він зобов'язаний сплатити.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити адміністративний
позов повністю та надав суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, що підтверджується матеріалами
справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
( далі - КАС України), у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час та місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 4 статті 122 КАС
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи в
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Крона» (далі - ТОВ
«Крона») ()
зареєстроване 11.06.2003 Виконавчим
комітетом Дніпродзержинської міської
ради Дніпропетровської області, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію Серія А00 № 395426, та
перебуває на податковому обліку в
Дніпродзержинській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

На підставі наказу № 349 від 25.09.2013, у
відповідності з пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст.
78 розділу ІІ Податкового кодексу
України, Дніпродзержинською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області було
проведено позапланову документальну
виїзну перевірку ТОВ «Крона» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість по взаємовідносинах та
взаєморозрахунках з фірмою West Trade Piotr
Kowalow (Польша) та ТОВ «Техпром» (Росія)
щодо здійснення експортних операцій в
січні 2013 року та придбання експортного
товару і відображення їх у податковому
обліку.

За результатами вказаної перевірки
складено акт № 664/83/04-03-22-01-08/32401217 від
04.10.2013, згідно з висновками якого, в ході
проведеної перевірки встановлено
порушення ТОВ «Крона» п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5,
п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено суму податку на додану
вартість за грудень 2012 року на загальну
суму 21582,00 грн..

Як визначено п. 86.7. ст. 86 Податкового
кодексу України ( далі - ПК України), у
разі незгоди платника податків або
його законних представників з
висновками перевірки чи фактами і
даними, викладеними в акті (довідці)
перевірки, вони мають право подати свої
заперечення до контролюючого органу за
основним місцем обліку такого платника
податків протягом п'яти робочих днів з
дня отримання акта (довідки). Такі
заперечення розглядаються
контролюючим органом протягом п'яти
робочих днів, що настають за днем їх
отримання (днем завершення перевірки,
проведеної у зв'язку з необхідністю
з'ясування обставин, що не були
досліджені під час перевірки та
зазначені у зауваженнях), та платнику
податків надсилається відповідь у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень. Платник
податку (його уповноважена особа та/або
представник) має право брати участь у
розгляді заперечень, про що такий
платник податку зазначає у
запереченнях.

Згідно абз. 4 п. 86.7. ст. 86 ПК України
передбачено, що рішення про визначення
грошових зобов'язань приймається
керівником контролюючого органу (або
його заступником) з урахуванням
результатів розгляду заперечень
платника податків (у разі їх наявності).
Платник податків або його законний
представник може бути присутнім під
час прийняття такого рішення.

Не погоджуючись із висновками
вказаного акту № 664/83/04-03-22-01-08/32401217 від
04.10.2013, позивач скористався своїм
правом, визначеним п. 86.7 ст. 86 ПК України
та 14.10.2013 подав заперечення (за вих. №
1410/1Б).

Судом встановлено, що 11.03.2014 ТОВ «Крона»
було отримано податкову вимогу від
08.02.2014 № 19-25, згідно якої станом на 07.02.2014
сума податкового боргу позивача за
узгодженими грошовими зобов'язаннями
становить 27398,97 грн., у тому числі з
податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) загалом на суму 27938,97 грн., з яких
16607,97 грн. - сума основного платежу, 10791,00
грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

У відповідності до положень ст. 59 ПК
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

За умовами п. 59.3 даної статті
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Аналогічні вимоги визначені в Порядку
направлення органами доходів і зборів
податкових вимог платникам податків,
який затверджено наказом Міністерства
доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576
та зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 31 жовтня 2013 року за №
1840/24372 (далі - Порядок).

Так, як передбачено п. 2.2 Порядку,
податкова вимога формується, якщо,
зокрема, платник податків не сплатив
узгодженої суми грошового
зобов'язання, визначеної в податковому
повідомленні-рішенні, у встановлені
законом строки.

Судом встановлено, що податкова вимога
від 08.02.2014 № 19-25 сформована
відповідачем на підставі податкового
повідомлення-рішення від 24.10.2014 №
. На підтвердження направлення
означеного податкового
повідомлення-рішення ТОВ «Крона»,
відповідачем надано копію фіскального
чеку про відправку поштової
кореспонденції за № 933 від 24.10.2013.

Суд зазначає, що у відповідності до
вимог п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити
платнику податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Таким чином, суд вважає, що належним
доказом отримання платником податків
документів, визначених у цій статті, є
повідомлення про вручення із
зазначенням дати вручення або причини
невручення платнику податків, якщо
таке мало місце.

Для з'ясування вказаних обставин
позивачем було надіслано запит до
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошти»
Дніпропетровської дирекції Центру
поштового зв'язку № 5, в якому було
порушено питання надходження на
адресу: вул. Димитрова, 63, кв. 1, м.
Дніпродзержинськ, 51912, листа з
оголошеною цінністю №933 від
24.10.2013.

На вказаний запит позивача від 16.06.2014 за
№ 15-267 надійшла відповідь про те, що
поштове відправлення № 933 від
24.10.2013, прийняте у ВПЗ № 33 та вручено
одержувачу 19.11.2013 у ВПЗ № 9. При цьому, зі
змісту відповіді вбачається, що
відправник та одержувач даного листа
невідомі.

Крім того, у відповіді на запит
підтверджено, що вищезазначений лист
до ВПЗ № 12, який обслуговує адресу ТОВ
«Крона» (вул. Димитрова, 63, кв. 1, м.
Дніпродзержинськ, 51912), не надходив.

Суд також приймає до уваги пояснення
представника позивача з приводу того,
що оскільки ВПЗ № 12 територіально
розташований в буд. 70, по вул. Димитрова
в Заводському районі м.
Дніпродзержинська, а ВПЗ № 9 - на просп.
Конституції, 54 а в Баглійському районі,
з урахуванням віддаленості цих
об'єктів один від одного на відстані 9
км., сумнівним виглядає той факт, що
позивач міг отримувати кореспонденцію
у відділенні, яке обслуговує інший
район міста.

Будь-яких належних доказів вручення
листа з оголошеною цінністю № 933
від 24.10.2013, в якому містилося податкове
повідомлення-рішення від 24.10.2014 №,
саме позивачу (його уповноваженому
представнику), відповідачем не надано.

Суд критично оцінює посилання
відповідача на витяг з реєстру
податкових повідомлень-рішень,
направлених (вручених) платникам
податків - юридичним особам, згідно
якого податкове повідомлення-рішення
від 24.10.2014 № вручене ТОВ «Крона»
25.11.2013, так як у відповіді органу
поштового зв'язку ці обставини
підтвердження не знайшли, а відомості,
зазначені у витязі, складеному самим
контролюючим органом, не підтверджені
належними доказами.

За умовами п. 58.3 ст. 58 ПК України та п. 3.11
Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 28.11.2012 за № 1236 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 грудня
2012 року за № 2135/22447, у разі якщо вручити
податкове повідомлення-рішення
неможливо через помилку, допущену
контролюючим органом при його
направленні, податкове
повідомлення-рішення вважається таким,
що не вручено платнику податків.

Згідно вимог п. 56.15 ст. 56 ПК України
протягом строків оскарження суми
грошових зобов'язань, визначених
Податковим Кодексом, податкова вимога
з податку, що оскаржується, не
надсилається.

Проаналізувавши все вищенаведене, суд
приходить до висновку, що оскільки
податкове повідомлення-рішення від
24.10.2014 № не було вручено ТОВ
«Крона», граничні строки його
оскарження не настали, відтак,
визначене ним грошове зобов'язання не
може вважатися узгодженим, а отже у
відповідача були відсутні законні
підстави для винесення податкової
вимоги від 08.02.2014 № 19-25.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Згідно частини 2
цієї статті КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд відзначає, що відповідачем не
доведено обставини, якими
обґрунтовувалися заперечення на позов
та не спростовано позицію позивача у
справі належними та допустимими
доказами.

За таких обставин, суд вважає, що
позивачем підтверджено
невідповідність формування
оскаржуваної податкової вимоги від
08.02.2014 № 19-25 положенням чинного
законодавства, а тому остання є
протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Виходячи з цього, суд
вважає за необхідне присудити з
Державного бюджету України на користь
позивача судові витрати з оплати
судового збору у розмірі 182,70 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 72, 86, 94, 122,
128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Крона» до
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправною та скасування
податкової вимоги від 08 лютого 2014 року
№ 19-25 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
податкову вимогу Дніпродзержинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 08.02.2014 № 19-25.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Крона» судові
витрати з оплати судового збору в
розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70
коп..

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В.
Царікова