Справа № 161/22309/13-а, 2а-161/35/14
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
Справа
№ 876/4004/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської обл. на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської обл. від 03.03.2014р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської обл. про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії по втраті годувальника, -

В С Т А Н О В И Л А:

26.12.2013р. позивач ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом, у
якому просила визнати протиправними
дії відповідача Управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
обл. щодо відмови в проведенні
перерахунку довічного грошового
утримання судді у відставці за період з
01.01.2013р.; зобов'язати пенсійний орган
провести перерахунок довічного
грошового утримання судді у відставці,
а також перерахунок 70 відсотків
щомісячного довічного грошового
утримання від довічного грошового
утримання судді у відставці з 01.01.2013р.,
та у подальшому проводити нарахування
і виплату їй такого щомісячного
довічного грошового утримання, з
урахуванням кожного нового розміру
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, без
обмеження будь-яким терміном, періодом
та максимальним розміром (а.с.1-5).

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської обл. від 03.03.2014р. позов
задоволено, визнано протиправними дії
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
обл. щодо відмови в проведенні
перерахунку довічного грошового
утримання судді у відставці за період з
01.01.2013р.; зобов'язано пенсійний орган
провести перерахунок довічного
грошового утримання судді у відставці
та перерахунок 70 відсотків щомісячного
довічного грошового утримання від
довічного грошового утримання судді у
відставці з 01.01.2013р. та у подальшому
проводити нарахування і виплату
позивачу такого щомісячного довічного
грошового утримання, з урахуванням
кожного нового розміру заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді без обмеження будь-яким терміном,
періодом та максимальним розміром;
постанову суду в межах суми стягнення
за один місяць звернуто до негайного
виконання (а.с.28-30).

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач Управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської обл., який, покликаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні заявленого позову
відмовити у повному обсязі (а.с.34-35).

Вимоги за апеляційними скаргами
обґрунтовує тим, що Законом України
«Про судоустрій і статус суддів» в
редакції Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011р. (набрав чинності з 01.10.2011р.) не
передбачено проведення перерахунку
довічного грошового утримання, окрім
суддів Конституційного Суду України.
Також в силу приписів п.4 ст.43 Закону
України «Про статус суддів», ст.37-1
Закону України «Про державну службу»,
п.5 постанови КМ України № 865 від 31.05.2000р.
«Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсій» є відсутніми
правові підстави для проведення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання по втраті
годувальника. У розглядуваних
правовідносинах не можуть
застосовуватися норми ст.129 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», яка визначає грошову
винагороду працюючого судді, оскільки
ОСОБА_2 призначена пенсія по втраті
годувальника, розмір якої залежить від
того доходу, який мав годувальник на
час настання смерті.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Безспірно встановлено, що позивач
ОСОБА_2 перебуває з 11.11.2010р. на обліку у
відповідача як отримувач пенсії по
втраті годувальника, призначеної
згідно ст.37 Закону України «Про
державну службу», за померлого
чоловіка ОСОБА_3 - отримувача довічного
грошового утримання судді у відставці
(звільнений у відставку згідно Указу
Президента України № 113/96 від 06.02.1996р. з
посади голови Луцького міського суду
Волинської обл.).

18.11.2013р. позивач звернулася до
пенсійного органу із заявою про
проведення перерахунку раніше
призначеної пенсії у зв'язку із
підвищенням заробітної плати
працюючим суддям, в чому їй відмовлено
листом Управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської обл. №
9966/02-46 від 12.12.2013р. (а.с.6).

В частині обґрунтованості заявленого
позову колегія суддів виходить з того,
що постановою Верховної Ради України №
2836-ХІІ від 15.12.1992р. «Про порядок
введення в дію Закону України «Про
статус суддів» (чинного на час виходу
позивача у відставку) встановлено, що
при збільшенні заробітної плати діючим
суддям проводиться перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці, виходячи
із нового розміру заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді.

Конституційною нормою ч.3 ст.22
Конституції України закріплено, що при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

В мотивувальній частині рішення
Конституційного суду України № 18-рп/2011
від 14.12.2011р. чітко зазначено, що виплата
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці є
самостійною гарантією матеріального
забезпечення їхнього статусу,
ідентичного по своїй правовій природі
із статусом працюючих суддів, звуження
змісту та обсягу якого при прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законів відповідно до ст.ст.22, 126
Конституції України не може
допускатися.

Виходячи із вказаного конституційному
принципу та враховуючи правила
Європейської хартії про закон «Про
статус суддів» (Лісабон, 10.06.1998р.)
Конституційний Суд України раніше
також неодноразово висловлював
аналогічні правові позиції у
відношенні гарантій незалежності
діючих суддів та суддів у відставці в
питанні їх матеріального і соціального
забезпечення в наступних рішеннях: від
24.06.1999р. № 6-рп/99, від 20.03.2002р. № 5-рп/2002
(справа про пільги, компенсації та
гарантії), від 01.12.2004р. № 19-рп/2004 (справа
про припинення дії чи обмеження пільг,
компенсацій та гарантій), від 11.10.2005р. №
8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне
довічне грошове у тримання), від 18.06.2007р.
№ 4-рп/2007 (справа про гарантії
незалежності суддів), від 22.05.2008р. №
10-рп/2008.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 (справа щодо змін
умов виплати пенсій і щомісячного
довічного утримання суддів у
відставці), якому надано преюдиціальне
значення, визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) частина третя,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від
07.07.2010р., викладені в редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011р., положеннями якого
не передбачалося право суддів у
відставці на отримання щомісячного
довічного грошового утримання без
обмеження розміру, співвідносно до
суддівської винагороди працюючих на
відповідних посадах суддів.

З введенням в дію з 01.01.2012р. положень
ст.129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» збільшився розмір
суддівської винагороди працюючим
суддям.

Із змісту ч.3 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в
попередній редакції слідує
однозначний висновок, що розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці безумовно
підлягає перерахунку при збільшенні
розміру суддівської винагороди
працюючого на відповідній посаді
судді.

Отже, на виконання Конституції України,
спеціального Закону та відповідних
рішень Конституційного Суду України,
органи Пенсійного фонду України, як
суб'єкти владних повноважень, які
проводять виплату щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці за рахунок коштів Державного
бюджету України, зобов'язані здійснити
перерахунок цих виплат з дня
підвищення розміру суддівської
винагороди працюючим суддям.

Підтвердженням наведеного є те, що на
підставі рішення Конституційного Суду
України від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 органами
Пенсійного фонду України проводиться з
03.06.2013р. перерахунки грошового
утримання суддям у відставці без
обмеження максимальним розміром.

Стосовно тверджень апелянта про те, що
розглядуваний перерахунок довічного
грошового утримання судді згідно ч.4
ст.43 Закону України «Про статус суддів»
не стосується позивача, яка
отримувачем пенсії по втраті
годувальника колегія суддів враховує
наступне.

Згідно ч.4 ст.43 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) судді, який
вийшов у відставку, при наявності
відповідного віку і стажу роботи
виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
«Про державну службу». Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді.

Час роботи на посаді судді
зараховується до стажу державної
служби і згідно із Законом України «Про
статус суддів» зазначеній категорії
осіб призначається пенсія за нормами
цього Закону. У свою чергу,
непрацездатним членам сім'ї померлого
судді призначається пенсія у зв'язку з
втратою годувальника відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст.37-1 вказаного Закону у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Таким чином, у разі здійснення
перерахунку довічного грошового
утримання судді у відставці виникає
право на проведення перерахунку й
отримувачу пенсії по втраті
годувальника - за померлим чоловіком,
який був отримувачем такого грошового
утримання судді у відставці.

Окрім цього, колегія суддів звертає
увагу на те, що з огляду на положення
ст.ст.21, 105, 162 КАС України у
досліджуваній категорії справ суд,
встановивши, що відповідач порушив
норми права, які регулюють спірні
відносини, визнає такі дії незаконними
і зобов'язує відповідача провести
нарахування (перерахунок) та здійснити
виплату належних сум для усунення
наслідків протиправних дій.

При цьому судом не може
встановлюватися кінцевий строк
виплати перерахованого грошового
утримання, оскільки за наявності права
на отримання (перерахунок) такого
утримання у встановленому розмірі це
обмежуватиме таке право. Крім цього,
суд у зазначеній категорії справ не
наділений повноваженнями
регламентувати порядок діяльності
суб'єкта владних повноважень шляхом
встановлення кінцевого строку
здійснення виплат (перерахунку).

У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України суб'єкт владних
повноважень, здійснюючи свої владні
управлінські функції, зобов'язаний
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

У разі зміни після прийняття рішення
судом розміру та порядку виплати
(перерахунку) грошового утримання та
інших обставин орган влади повинен
діяти відповідно до чинного
законодавства, не допускаючи за
подібних обставин порушень, на які вже
звертав увагу суд.

Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплачувати належні платежі, суд, у
разі відсутності спору про право особи
на отримання (перерахунок) грошового
утримання або встановлення такого
права в судовому порядку, не має
підстав обмежувати орган,
відповідальний за здійснення їх
перерахунку і виплати, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

За наведених обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до вірного та обґрунтованого висновку
про те, що заявлений позов підлягає до
задоволення.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської обл. на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської обл.
від 03.03.2014р. в адміністративній справі
№ 161/22309/13-а залишити без задоволення, а
вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька