Справа № 803/1751/14
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року Справа № 803/1751/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1.,

представників відповідача Фесик Т.М.,
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління екології та
природних ресурсів Волинської
обласної державної адміністрації про
визнання протиправним та скасування
наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулась з
позовом до Управління екології та
природних ресурсів Волинської
обласної державної адміністрації (далі
- відповідач, управління), в якому
просить визнати протиправним та
скасувати наказ відповідача від 11
серпня 2014 року №49-ос «Про притягнення
до дисциплінарної відповідальності»,
згідно якого позивачу оголошено
догану.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що
згідно оскаржуваного наказу підставою
для притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_4 стали
неналежний контроль з боку останньої
за обліком та рухом майна управління
при зміні матеріально відповідальних
осіб, що призвело до недотримання
термінів проведення інвентаризації, а
також затримка в оформленні права
підпису фінансових документів
начальнику управління.

Як зазначає позивач, вона як головний
бухгалтер управління не може нести
відповідальність за неможливість
проведення інвентаризації, оскільки
згідно вимог Інструкції з
інвентаризації матеріальних
цінностей, розрахунків та інших статей
балансу бюджетних установ,
затвердженої наказом Головного
управління Державного казначейства
України від 30.10.1998 року №90,
відповідальність за організацію
інвентаризації, правильне та своєчасне
її проведення несе керівник установи.
Крім того, вказує на ту обставину, що за
наслідками інвентаризації повинні
бути складені протокол,
інвентаризаційна відомість, акт
інвентаризації тощо, на підставі яких
з'ясовуються усі факти наявності чи
відсутності майна, цінностей. Водночас
підставою для притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності стали
дві доповідні записки заступника
начальника управління ОСОБА_6, у яких
остання зазначає про неможливість
проведення інвентаризації з вини
головного бухгалтера ОСОБА_4, яка
полягає в тому, що відсутня частина
майна, матеріальні цінності ні за ким
не закріплені, відсутній чіткий облік
та рух майна. Однак, на думку позивача,
зазначені обставини жодним чином не
підтверджені документально, оскільки
відсутні будь-які докази нестачі чи
недоліків.

Також зазначає про те, що будь-яких
строків в оформленні права підпису
директора нею не було порушено,
оскільки такі строки не визначені в
Порядку відкриття та закриття рахунків
у національній валюті в органах
Державної казначейської служби
України, затвердженому наказом
Міністерства фінансів України від
22.06.2012 року №758. Більше того, вказує на
ту обставину, що такі строки не
визначені у її посадовій інструкції,
які і обов'язок головного бухгалтера
забезпечити виготовлення картки із
зразками підпису керівника.

Крім того, звертає увагу на ту
обставину, що в неї не було відібрано
пояснень перед вирішенням питання про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності, а наявний в
матеріалах справи акт відмови від
надання пояснень не може бути належним
доказом відібрання пояснень, оскільки
не зареєстрований у діловодстві
управління, із його змістом позивача не
було ознайомлено.

За вказаних обставин вважає, що нею не
було допущено неналежного виконання
службових обов'язків, порушення вимог
посадової інструкції, правил
внутрішнього трудового розпорядку,
відтак оскаржуваний наказ підлягає до
скасування як протиправний.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених в
адміністративному позові та
додатковому поясненні до нього, та
просив позовні вимоги ОСОБА_4
задовольнити в повному об'ємі.

В поданих суду запереченнях відповідач
адміністративний позов не визнав та
зазначив, що дисциплінарне стягнення у
формі догани згідно наказу від 11.08.2014
року №49-ос застосоване до головного
бухгалтера управління ОСОБА_4 з кількох
підстав, а саме: за неналежний облік
майна та його рух, а також за невчасне
виконання доручення з оформлення права
підпису начальника управління
фінансових документів.

Так, начальником управління було
ініційоване проведення інвентаризації
відповідно до наказу від 12.06.2014 року №20.
У зв'язку з неможливістю проведення
інвентаризації від голови комісії по
проведенню інвентаризації на ім'я
начальника управління поступила
службова записка, в якій зазначено, що
інвентаризацію неможливо провести з
вини ОСОБА_4, з приводу чого з нею було
проведено бесіду. 21.07.2014 року був
виданий другий наказ про проведення
інвентаризації в управлінні, за
результатами якої від голови комісії
на ім'я начальника поступила службова
записка про неможливість проведення
інвентаризації з вини ОСОБА_4, а саме: як
в першому, так і в другому випадку
неможливістю закінчення проведення
інвентаризації стало неналежне
здійснення головним бухгалтером
ОСОБА_4 обліку майна та його руху.
Третій наказ про проведення
інвентаризації був виданий 11.08.2014 року,
того ж дня, коли позивача притягнуто до
дисциплінарної відповідальності та
коли ОСОБА_4 подала заяву на звільнення.

Також відповідач вказує на те, що
начальник управління ОСОБА_5
призначений на посаду 05.06.2014 року. Для
підписання фінансових документів
необхідно було оформити «право
підпису» на нового начальника
управління, про що доручено ОСОБА_4
Однак позивач зазначене доручення
виконала лише через два місяці, про що
свідчить надане право підпису
фінансових документів начальнику
управління - картка із зразками
підписів та відбитка печатки, видана
Головним управлінням Державної
казначейської служби України у
Волинській області 07.08.2014 року.

Зазначені обставини, на думку
відповідача, свідчать про неналежне
виконання головним бухгалтером ОСОБА_4
посадової інструкції, з огляду на що з
врахуванням ступеня тяжкості вчинених
порушень, обставин, за яких їх було
вчинено, заподіяної шкоди, а також
особи порушника до позивача було
застосовано найменш суворе стягнення у
вигляді - оголошення догани. Вказує на
те, що начальник управління зажадав від
ОСОБА_4 пояснення, про що свідчить його
віза на службовій записці від 25.07.2014
року, однак позивач з 30 липня по 09
серпня 2014 року перебувала на листку
непрацездатності. Приступивши до
роботи 11.08.2014 року пояснень ОСОБА_4 не
надала, про що був складений акт
відмови.

Враховуючи викладене, відповідач
просить відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4

Представники відповідача в судовому
засіданні підтримали подані
заперечення в повному обсязі та
просили у задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає до
задоволення з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що з 02.12.1996 року
ОСОБА_4 прийнята на посаду спеціаліста
першої категорії
фінансово-економічного відділу
Державного управління екологічної
безпеки у Волинській області та 03.12.1996
року прийняла Присягу державного
службовця.

З 01.06.2013 року позивач перебувала на
посаді начальника відділу
бухгалтерського обліку, кадрового,
правового та матеріального
забезпечення - головного бухгалтера
Управління екології та природних
ресурсів Волинської
облдержадміністрації, з якої звільнена
13.08.2014 року на підставі ст.37 Закону
України «Про державну службу» у зв'язку
з виходом на пенсію державного
службовця по ІІ групі інвалідності
(трудова книжка НОМЕР_1 (а.с.4-9).

Наказом управління від 11.08.2014 року
№49-ос «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності»
позивачу було оголошено догану за
неналежний контроль за обліком та
рухом майна управління при зміні
матеріально відповідальних осіб, що
призвело до недотримання термінів
проведення інвентаризації, а також за
затримку в оформленні права підпису
фінансових документів начальнику
управління (а.с.15).

Підстави притягнення до
дисциплінарної відповідальності
державних службовців регулюються як
загальними нормами, встановленими
Кодексом законів про працю України, так
і спеціальними, визначеними Законом
України «Про державну службу».

Так, згідно ч.1 ст.147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана

або звільнення. Порушення трудової
дисципліни визначається в п.24 Типових
правил внутрішнього трудового
розпорядку для робітників та
службовців підприємств, установ та
організацій, затверджених Постановою
Державного комітету СРСР праці та
соціальних питань від 20.07.1984 року №213,
як невиконання або неналежне виконання
з вини працівника покладених на нього
трудових обов'язків.

Крім того, стаття 14 Закону України «Про
державну службу» визначає особливості
дисциплінарної відповідальності
державних службовців та передбачає, що
до державних службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу:
попередження про неповну службову
відповідність та затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду, які в свою
чергу хоч і не є стягненнями, однак
можуть застосовуватись до державних
службовців в разі притягнення їх до
дисциплінарної відповідальності.
Державний службовець згідно даної
статті несе дисциплінарну
відповідальність за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює.

Разом з тим, порядок застосування
дисциплінарних стягнень закріплений у
ст.149 КЗпП України, згідно якої до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Як свідчать матеріали справи, згідно
наказів по управлінню від 12.06.2014 року
№20 та від 21.07.2014 року №28 «Про
проведення інвентаризації основних
засобів, товарно-матеріальних
цінностей та інших статей балансу»
було призначено проведення
інвентаризації в управлінні та
затверджено склад інвентаризаційної
комісії на чолі з головою комісії -
заступником начальника управління
ОСОБА_6 та членами комісії, до яких
ввійшла і начальник відділу - головний
бухгалтер ОСОБА_4 (а.с.27-30).

Відповідно до службових записок
заступника начальника управління,
голови інвентаризаційної комісії
ОСОБА_6, адресованих начальнику
управління 18.06.2014 року та 23.07.2014 року,
зазначається про неможливість
проведення інвентаризації в установі
згідно першого та другого наказів по
причині неналежного ведення обліку та
руху майна головним бухгалтером
ОСОБА_4, а також вказується на
відсутність чіткого розподілу майна по
відділах, не закріплення його за
відповідальними особами, на часткову
відсутність майна з невстановлених
причин тощо.

Саме викладені в службових записках
обставини стали підставою для
притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної
відповідальності.

Разом з тим, єдині вимоги щодо порядку
інвентаризації основних засобів,
нематеріальних активів, матеріальних
цінностей, грошових коштів і
документів, розрахунків та інших
статей балансу міністерствами, іншими
центральними органами виконавчої
влади, установами і організаціями, які
утримуються за рахунок коштів бюджетів
усіх рівнів встановлені в Інструкції з
інвентаризації матеріальних
цінностей, розрахунків та інших статей
балансу бюджетних установ,
затвердженої наказом Головного
управління Державного казначейства
України від 30.10.1998 року №90 (далі -
Інструкція).

Згідно з п.п.1.2-1.4 Інструкції
інвентаризація проводиться з метою
забезпечення достовірності даних
бухгалтерського обліку шляхом їх
зіставлення з фактичною наявністю
майна. Інвентаризації підлягає все
майно установи, незалежно від його
місцезнаходження, і всі види
фінансових зобов'язань. Інвентаризація
майна проводиться за його
місцезнаходженням та за матеріально
відповідальними особами. Під час
інвентаризації в обов'язковому порядку
проводиться констатація наявності
об'єктів. Основними завданнями
інвентаризації є: виявлення фактичної
наявності основних засобів,
матеріальних цінностей, бланків
суворої звітності, грошових коштів у
касах, на реєстраційних, спеціальних
реєстраційних, валютних та поточних
рахунках; виявлення
невикористовуваних матеріальних
цінностей; дотримання умов зберігання
матеріальних цінностей і грошових
коштів, а також правил утримання та
експлуатації матеріальних цінностей;
перевірка реальної вартості
обліковуваних на балансі матеріальних
цінностей, сум дебіторської та
кредиторської заборгованості, в тому
числі - щодо якої термін позовної
давності минув, та інших статей
балансу; виявлення
товарно-матеріальних цінностей, які
застарілі або частково втратили свою
споживчу властивість.

Отже, метою інвентаризації є виявлення
фактичної наявності матеріальних
цінностей, які оприбутковані установою
відповідно до законодавства про
бухгалтерських облік.

При цьому, пунктом 1.15 Інструкції
визначено, що інвентаризаційні
комісії несуть відповідальність за:
своєчасність і дотримання порядку
проведення інвентаризації відповідно
до наказу керівника установи; повноту і
достовірність внесення до
інвентаризаційних описів даних про
фактичні залишки майна, основних
засобів, матеріальних цінностей,
грошових коштів і документів,
нематеріальних активів, цінних паперів
та заборгованості в розрахунках;
правильність і своєчасність
оформлення матеріалів інвентаризації
відповідно до встановленого порядку.

Члени інвентаризаційних комісій за
внесення в описи неправильних даних
про фактичні залишки матеріальних
цінностей з метою приховання недостач
або лишків матеріальних цінностей
несуть відповідальність у
встановленому законом порядку.

Забороняється проводити
інвентаризацію цінностей при
неповному складі членів
інвентаризаційної комісії.
Відсутність хоча б одного члена
комісії при проведенні інвентаризації
є підставою для визнання результатів
інвентаризації недійсними.

Перевірка залишків матеріальних
цінностей у натурі членами комісії
проводиться за обов'язкової участі
матеріально відповідальних осіб.

Таким чином, саме на інвентаризаційну
комісію в цілому покладається
обов'язок щодо забезпечення проведення
інвентаризації в порядку, визначеному
Інструкцією, та в строки, визначені в
наказі керівника установи, складення
інвентаризаційних описів даних про
фактичні залишки матеріальних
цінностей та оформлення матеріалів
інвентаризації.

Крім того, відповідно до п.п.16.1, 16.3
Інструкції після закінчення
інвентаризації оформлені описи (акти)
здаються в бухгалтерію для перевірки,
виявлення і відображення в обліку
результатів інвентаризації. При цьому
кількісні та цінові показники за
даними бухгалтерського обліку
проставляються проти відповідних
даних опису і шляхом співставлення
виявляються розходження між даними
інвентаризації і даними обліку.

Інвентаризаційна комісія перевіряє
правильність визначення бухгалтерією
результатів інвентаризації і свої
висновки та пропозиції відображає у
Протоколі інвентаризаційної комісії
(додаток 12), що заповнюється після
закінчення інвентаризації.

У протоколі наводяться докладні дані
про причини та осіб, винних в
недостачах, втратах, а також надлишках
і вказуються, які вжито заходи стосовно
винних осіб.

Не пізніше ніж за десять днів після
закінчення інвентаризації, протоколи
інвентаризаційної комісії
затверджуються керівником установи; в
централізованих бухгалтеріях
протоколи центральної
інвентаризаційної комісії
затверджуються керівником установи,
при якій утворена централізована
бухгалтерія.

Матеріали інвентаризації та рішення
щодо регулювання розбіжностей
затверджуються керівником установи з
включенням результатів у звіт за той
період, в якому закінчена
інвентаризація, а також і в річний звіт.

Аналізуючи зазначені норми Інструкції,
слід дійти висновку, що виявлення
причин та осіб, винних в недостачах,
втратах, надлишках, а також осіб, винних
в неналежному обліку майна, можливе
лише на підставі перевірки оформлених
за наслідками проведеної
інвентаризації описів з даними
документів бухгалтерського обліку. При
цьому інвентаризаційною комісією
повинен бути складений відповідний
протокол із зазначенням результатів
інвентаризації (в тому числі: щодо
нестач чи надлишків майна).

Однак, як свідчать матеріали справи,
інвентаризація в управлінні згідно
наказів від 12.06.2014 року №20 та від 21.07.2014
року №28 проведена не була, як і не були
складені відповідні документи, що
стосуються інвентаризації (описи, акти,
протоколи тощо), на підставі яких
можливо встановити наявність
порушення та винних у його вчиненні
осіб.

Службові записки заступника
начальника управління, голови
інвентаризаційної комісії ОСОБА_6 не є
беззаперечним доказом неналежного
ведення головним бухгалтером ОСОБА_4
обліку та руху майна в управлінні,
оскільки факти відсутності з боку
ОСОБА_4 контролю за збереженням майна,
неналежного ведення бухгалтерського
обліку у відповідності до вимог п.п.2.2,
2.4 Посадової інструкції головного
бухгалтера (а.с.37-38) повинні бути
встановлені в ході інвентаризації та
підтверджені складеними в ході її
проведення документами.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що відповідачем не доведено належними
та допустимими доказами правомірність
притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної
відповідальності з підстав
неналежного здійснення останньою
контролю за обліком та рухом майна
управління при зміні матеріально
відповідальних осіб, що призвело до
недотримання термінів проведення
інвентаризації.

Крім того, суд не вбачає в діях позивача
порушення щодо затримки в оформленні
права підпису фінансових документів
начальнику управління.

Так, судом встановлено, що відповідно
до розпорядження голови Волинської
облдержадміністрації від 04.06.2014 року
№200-ос ОСОБА_5 05.06.2014 року призначено на
посаду начальника управління екологої
та природних ресурсів Волинської ОДА
(а.с.39).

Наказом Міністерства фінансів України
від 22.06.2012 року №758 затверджено Порядок
відкриття та закриття рахунків у
національній валюті в органах
Державної казначейської служби
України (далі - Порядок), який
регламентує взаємовідносини між
органами Державної казначейської
служби України і розпорядниками
бюджетних коштів та одержувачами
бюджетних коштів, відокремленими
структурними підрозділами
розпорядників бюджетних коштів,
підприємствами, установами,
організаціями і фізичними
особами-підприємцями, а також органами,
що контролюють справляння надходжень
бюджету, та органами місцевого
самоврядування в процесі відкриття
(закриття) рахунків.

Так, згідно п.6.1 Порядку для відкриття
рахунків клієнти подають до органів
Казначейства у двох примірниках картку
із зразками підписів та відбитка
печатки (додаток 9 до цього Порядку). До
картки включаються зразки підписів
осіб, яким відповідно до законодавства
або установчих документів надано право
розпорядження рахунками та підписання
платіжних, розрахункових та інших
розпорядчих документів. До картки
обов'язково включається зразок
відбитка печатки (для фізичної
особи-підприємця - за наявності).

Разом з тим, у відповідності до
вимог п.6.4 Порядку у разі заміни хоча б
одного з підписів або доповнення хоча б
одним підписом подається нова картка
із зразками підписів усіх осіб, які
мають право першого або другого
підпису, засвідчена в установленому
порядку. У разі звільнення та/або
призначення хоча б однієї з посадових
осіб, що мають право першого та другого
підписів, протягом п'яти робочих днів з
дати звільнення та/або призначення
подається нова картка із зразками
підписів та відбитком печатки. За
правильність оформлення та
достовірність інформації, наведеної в
картці, та за своєчасність внесення
змін до картки відповідає клієнт.

Таким чином, при зміні керівника
установи до відповідного органу
Державної казначейської служби
протягом п'яти днів подається нова
картка із зразками підписів та
відбитком печатки, при чому
відповідальність за це несе клієнт,
тобто відповідна установа, яка має
відкриті рахунки в органах
Казначейства.

Із дослідженої в судовому засіданні
Посадової інструкції головного
бухгалтера управління ОСОБА_4 не
вбачається обов'язку останньої
подавати до органів Казначейства
картки із зразками підписів та
відбитком печатки в разі зміни
керівництва.

Водночас відповідачем не подано
жодного доказу на підтвердження тієї
обставини, що доручення оформити
новому керівнику управління право
підпису фінансових документів було
дано саме головному бухгалтеру ОСОБА_4
та не виконане останньою у визначений
законодавством строк. Лише з усних
пояснень представників відповідача
вбачається, що на оперативній нараді
начальник управління доручив ОСОБА_4
оформити право підпису, однак протокол
оперативної наради не вівся, відтак
підтвердити зазначений факт немає
можливості.

З врахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що відповідач в
судовому засіданні не довів
правомірність прийнятого рішення про
притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної
відповідальності, з огляду на що наказ
управління від 11.08.2014 року №49-ос слід
скасувати як протиправний.

Що стосується тверджень позивача про
порушення відповідачем вимог ст.149 КЗпП
України щодо невідібрання пояснень, то
такі твердження, на думку суду,
спростовуються наявним в матеріалах
справи актом засвідчення факту незгоди
написання пояснення ОСОБА_4 від 11.08.2014
року, який складений за підписом трьох
посадових осіб управління (а.с.43).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 163, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Кодексу законів
про працю України, Закону України «Про
державну службу», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Управління екології та природних
ресурсів Волинської обласної
державної адміністрації від 11 серпня
2014 року №49-ос «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності».

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня складення постанови в повному
обсязі. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 23
вересня 2014 року.