Справа № 825/2778/14
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2014-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року Чернігів
Справа № 825/2778/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого- судді Клопот С.Л.

суддів: Заяць О.В.,
Соломко І.І.,

при секретарі Єгуновій
О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Чугай О.О.,
Христич О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Міністерства
внутрішніх справ України, Департаменту
Державної служби охорони при
Міністерстві внутрішніх справ України
про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії , -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Міністерства внутрішніх справ України,
Департаменту Державної служби охорони
при Міністерстві внутрішніх справ
України та просить: визнати
протиправною бездіяльність посадових
осіб Департаменту Державної служби
охорони Міністерства внутрішніх справ
України та Міністерства внутрішніх
справ України, яка виражається у
ненараховані та невиплаті ОСОБА_1
одноразової грошової допомоги при
звільненні зі служби у відповідності
до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб»; зобов'язати Міністерство
внутрішніх справ України, Департамент
Державної служби охорони при
Міністерстві внутрішніх справ України
здійснити нарахування та виплату
одноразової грошової допомоги при
звільненні зі служби ОСОБА_1 у
відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відмова
в нарахуванні та виплаті йому
одноразової грошової допомоги
грунтується на Законі України «Про
внесення змін до деяких Законів
України щодо виплати одноразової
грошової допомоги» № 1241 від 6.05.2014.

А цей Закон його не стосується.

Позивач, представник позивача в
судовому засіданні позов підтримали та
просили його задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Міністерства
внутрішніх справ України в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
просила відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на заперечення, які
приєднанні до матеріалів справи.

Представник відповідача Департаменту
Державної служби охорони при
Міністерстві внутрішніх справ України
в судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, просила відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
заперечення, які приєднанні до
матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, суд вважає позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Наказом тимчасово виконуючого
обов'язки начальника Управління
Державної служби охорони при Головному
управлінні МВС України в Автономній
Республіці Крим від 04 квітня 2014 року №
129 л/с позивача звільнено із органів
внутрішніх справ в запас на підставі п.
64 «в» Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ за обмеженим
станом здоров'я у званні майора міліції
з 07 квітня 2014 року.

Вислуга на день звільнення складає 25
років 00 місяців 05 днів календарних,
пільговому обчисленні 26 років 11
місяців 26 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» особам рядового,
сержантського, старшинського та
офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом та звільняються зі служби за
станом здоров'я, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Аналогічна норма міститься в п. 10
Постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393
Про порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ та членам їх сімей. А
саме: військовослужбовцям, крім
військовослужбовців строкової
військової служби, особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ. Державної інспекції
техногенної безпеки. Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації, органів і підрозділів
цивільного захисту, податкової
міліції. Державної
кримінально-виконавчої служби, які
звільняються із служби за станом
здоров'я, виплачується одноразова
грошова допомога в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби.

Управлінням Державної служби охорони
при ГУМВС України в АРК Крим видано
позивачу грошовий атестат № 7 від 10
квітня 2014 року, з яким позивач
неодноразово звертався спочатку до
органів внутрішніх справ на окупованій
території АРК Крим, а потім і до
Департаменту Державної служби охорони
МВС України, МВС України для
нарахування та виплати мені
одноразової грошової допомоги при
звільненні.

Листом ДДСО МВС України від 03 червня 2014
року № Б-58, отриманим позивачем 18 липня
2014 року, йому відмовлено у виплаті
одноразової грошової допомоги при
звільненні з ОВС через набрання
чинності Законом України «Про внесення
змін до деяких законів України щодо
виплати одноразової грошової
допомоги» від 06.05.2014 року № 1241-УП.

Так, вищевказаним Законом статтю 9
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» доповнено частиною 8, згідно якої
дія статті 9 не поширюється на осіб, які
станом на 16 березня 2014 року проходили
службу на території Автономної
Республіки Крим та міста Севастополя,
крім осіб, які в установленому порядку
продовжили службу за межами тимчасово
окупованої території України.

Аналогічну за змістом відповідь
позивач отримав і на свій запит до
Міністерства внутрішніх справ України
.

Судом встанволено, що з органів
внутрішніх справ в запас позивача
звільненою 07 квітня 2014 року.

При цьому Закон України «Про внесення
змін до деяких законів України щодо
виплати одноразової грошової
допомоги» прийнято Верховною радою
України 06 травня 2014 року, а чинності він
набрав 29 травня 2014 року.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України
визначено, що закони та інші нормативно
- правові акти не мають зворотної дії в
часі, крім випадків, коли вони
пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму
рішенні від 09 лютого 1999 року у справі №
1-7/99 за конституційним зверненням
Національного банку України щодо
офіційного тлумачення положення
частини першої статті 58 Конституції
України (справа про зворотну дію в часі
законів та інших нормативно-правових
актів) вказав, що за загальновизнаним
принципом права закони та інші
нормативно- правові акти не мають
зворотної дії в часі. Цей принцип
закріплений у частині першій статті 58
Конституції України, за якою дію
нормативно-правового акту в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Отже, звільнення позивача з органів
внутрішніх справ відбулося до моменту
набрання чинності Законом, яким
введено обмеження щодо виплати
одноразової грошової допомоги особам,
які станом на 16 березня 2014 року
проходили службу на території
Автономної Республіки Крим.

Таким чином, я він набув право на
нарахування та йому мені одноразової
грошової допомоги при звільненні зі
служби у відповідності до ч. 1 ст. 9
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» під час дії даного Закону в
попередній редакції.

Дія ж нової редакції цього Закону на
нього не повинна поширюватись з
підстав ст. 58 Конституції України.

Окрім того, одноразова грошова
допомога при звільненні співробітника
ОВС України за своєю правовою природою
є зобов'язанням ОВС виплатити
співробітнику певну, нараховану згідно
відповідних правил, суму коштів.

Цей обов'язок ОВС приймають на себе при
прийнятті особи на службу, і
зобов'язання виплатити кошти виникає у
момент звільнення.

Тобто одноразова грошова допомога при
звільненні співробітника ОВС України,
є формою соціального захисту
співробітників ОВС.

Ст. 46 Конституції України гарантує
право особи на соціальний захист.

Ст. 64 гарантує не можливість обмеження
конституційних прав особи, крім
випадків передбачених Конституцією
України.

Ні станом на день звільнення позивача,
ні станом на день набрання Законом
України «Про внесення змін до деяких
законів України щодо виплати
одноразової грошової допомоги»
чинності, в Україні не було оголошено
ні воєнного ні надзвичайного стану.

Ні до звільнення позивача зі служби ні
після звільнення він з громадянства
України не виходив, тобто не вибував із
дії Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Доказів того, що до позивача була
застосована інша підстава звільнення,
ніж вказана в наказі про звільнення,
суду не представлено.

Після звільнення зі служби позивач
повернувся на материкову Україну.

Зважаючи на наведене, суд вважає
протиправною бездіяльність щодо
нарахування та виплати позивачу
одноразової допомоги при звільненні.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» виплата зазначеної
в частинах першій та другій цієї статті
одноразової грошової допомоги при
звільненні зі служби особам рядового,
сержантського, старшинського та
офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, здійснюється Міністерством
оборони України, Міністерством
внутрішніх справ України, Державною
службою спеціального зв'язку та
захисту інформації України,
центральними органами виконавчої
влади, що реалізують державну політику
у сферах цивільного захисту,
транспорту, виконання кримінальних
покарань, пожежної і техногенної
безпеки, єдину державну податкову
політику, іншими утвореними відповідно
до законів України військовими
формуваннями та правоохоронними
органами, за рахунок коштів Державного
бюджету України, передбачених на їх
утримання.

Разом з цим Положенням про Департамент
Державної служби охорони при
Міністерстві внутрішніх справ України,
затвердженим наказом МВС України від
13.10.05р. № 878, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 02.11.05р. за
№ 1321/11601 визначено, що Департамент
Державної служби охорони при
Міністерстві внутрішніх справ України
є головним органом у системі Державної
служби охорони при Міністерстві
внутрішніх справ України, який
координує здійснювані нею заходи з
охорони об'єктів усіх форм власності та
забезпечення особистої безпеки
громадян і є підпорядкованим Міністру
внутрішніх справ України.

З наведеного вбачається, що саме на
Департамент Державної служби охорони
при Міністерстві внутрішніх справ
України покладено як обов'язок
нараховувати спірний вид грошової
допомоги, так і проводити її виплату.

За таких підстав саме бездіяльність
Департаменту Державної служби охорони
при Міністерстві внутрішніх справ
України, у частині не нарахування та не
виплати позивачу одноразової грошової
допомоги при звільненні є
протиправною.

І саме цього відповідача необхідно
зобов'язати нарахувати та виплатити
позивачу вказану допомогу.

Міністерство внутрішніх справ України
жодного відношення до спірних
правовідносин не має і у задоволенні
позовних вимог до нього слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене,
адміністративний позов ОСОБА_1
необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов -задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Департаменту Державної служби охорони
Міністерства внутрішніх Справ України,
яка виразилась у ненарахуванні та
невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової
допомоги при звільненні зі служби у
відповаідності до ч. 1 ст. 9 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб звільнених з військової служби, та
деяких іншихх осіб".

Зобов'язати Департамент Державної
служби охорони Міністерства
внутрішніх Справ України нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову
допомогу при звільненні зі служби у
відповаідності до ч. 1 ст. 9 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб звільнених з військової служби, та
деяких іншихх осіб".

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Головуючий суддя

С.Л. Клопот

Суддя
О.В.
Заяць

Суддя

І.І. Соломко