Справа № 194/942/14-а (2-а/194/102/14)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2014 рокусправа № 194/942/14-а
(2-а/194/102/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю.
Уханенка С.А.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області на
постанову Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 02 червня
2014 року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області про
стягнення боргу з виплати державної
допомоги по догляду за дитиною, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Тернівського міського
суду Дніпропетровської області від 02
червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково: визнано
неправомірними дії Управління
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області щодо
відмови ОСОБА_1 перерахувати та
виплатити державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 20 листопада
2013 року, зобов'язано Управління
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплатити їй
недоплачену державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі,
передбаченому ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» за
період з 20 листопада 2013 року по 02
червня 2014 року та забезпечити виплату
цих коштів з урахуванням різниці, яка
була виплачена у цей період. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
Управління соціального захисту
населення Тернівської міської ради
Дніпропетровської області звернулось
з апеляційною скаргою та просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
позивача.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскарженого рішення, не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 має малолітнього сина - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим
знаходилася на обліку у відповідача та
отримувала допомогу по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
позивач має право на виплату
відповідної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 20 листопада 2013 року по
02 червня 2014 року.

Як слідує із правових норм, що
регулюють спірні правовідносини, до 1
січня 2008 року, тобто, до набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися як
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» № 2811-XII від 21 листопада
1992 (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, до
яких відноситься позивач, (стаття 13) так
і Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами (статтями 15 та 43 відповідно).

Зокрема, статтею 15 Закону № 2811-XII було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Однак, пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону №
107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ, а саме: дію статті 13
Закону № 2811-ХІІ з 01 січня 2008 року
поширено і на застрахованих осіб, а ст.
15 Закону № 2811-ХІІ викладено в наступній
редакції: допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Проте, пунктом 2 розділу ІІІ Закону №
107-VI було передбачено, що розділ II цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з 01.01.2009 року, діють
положення ст.13 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
якою передбачено, що право на допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цим Законом має не
застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною та
положення ст.15 цього Закону, відповідно
до якої допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Проте, статтею 46 Закону України від 26
грудня 2008 року № 835-VI «Про Державний
бюджет України на 2009 рік» та статтею 45
Закону України від 27 квітня 2010 року №
2154-VI «Про Державний бюджет України на
2010 рік» передбачено, що у 2009, 2010 роках
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2811-ХІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінету Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ.

Закон України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» не містить будь-яких
положень щодо розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону №
2811-ХІІ або делегування повноважень по
визначенню такого розміру Кабінету
Міністрів України.

За таких обставин, з 2013 року, виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку особам
не застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування повинні
здійснюватися у розмірі визначеному
статтею 15 Закону № 2811-ХІІ, а саме - у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

З урахуванням наведеного, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку стосовно часткового
задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом
першої інстанції фактичні обставини
справи та обрану правову позицію, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 02 червня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту постановлення та відповідно
до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко