Справа № 806/405/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року м.
Київ К/800/37018/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: головуючого
судді Юрченко В.П., суддів: Блажівскьої
Н.Є., Сіроша М.В., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області

на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року

та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року

у справі № 806/405/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Біо мед скло»

до Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Біо
мед скло», з урахуванням збільшення
позовних вимог, звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, зобов'язання
відшкодувати ПАТ «Біо мед скло» суму
бюджетного відшкодування в розмірі 436520
грн., заявлену згідно декларації з ПДВ
за жовтень 2013 р.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року позов задоволено частково,
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області № від 15 січня 2014 року. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що податковим органом
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку щодо правомірності
нарахування Публічним акціонерним
товариством «Біо мед скло» бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року, за
результатами якої 25 грудня 2013 року
складено акт № 4188/22-02/04763746.

Перевіркою встановлено порушення п.200.1,
п.200.4а ст.200 Податкового кодексу
України, в результаті чого позивачем
завищено заявлену до бюджетного
відшкодування суму податку на додану
вартість за жовтень 2013 року в розмірі
436520,00 грн.

На підставі акта перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 15 січня 2014
року №, яким позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість за жовтень
2013 року в сумі 436520,00 грн. та
застосування штрафної (фінансової)
санкції в сумі 218260,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що позивачем обґрунтовано
заявлено до бюджетного відшкодування
суму 436520,00 грн, оскільки даний факт
підтверджується належно оформленими
первинними документами, а саме:
виписками по особовому рахунку, актами
звіряння розрахунків, договорами,
рахунками-фактурами, податковими та
видатковими накладними,
товаро-транспортними накладними,
накладними на передачу вантажу, актами
приймання-передачі.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем сформовано
податковий кредит по операціям з
контрагентами: Приватним акціонерним
товариством «Кримський содовий завод»,
Приватним акціонерними товариством
«Житомиргаз», Приватним акціонерним
товариством «Українська
інноваційно-фінансова компанія», на
підставі чого позивачем заявлено до
бюджетного відшкодування суму 436520,00
грн.

Відповідно до пп.14.1.18 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Пунктом 200.1 ст.200 Податкового кодексу
України передбачено, що сума податку,
що підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Таким чином, визначення суми
бюджетного відшкодування залежить від
правильності визначення платником
податку сум податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Згідно п.200.3 ст.200 Податкового кодексу
України при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди ( тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а при
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 Податкового
кодексу України у разі, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з п. 200.1 цієї статті,
має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг)
або до Державного бюджету України;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається,
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Згідно з поданою позивачем податковою
декларацією за вересень 2013 року сума
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість складає 436520,00 грн., яка
сформована з урахуванням залишку
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту, нарахованої за
попередні звітні (податкові) періоди.
Причиною виникнення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту є експорт товару власного
виробництва за межі митної території
України та операції з продажу
продукції медичного призначення, які
звільненні від оподаткування з податку
на додану вартість. У вересні 2013 року -
загальна сума податкового кредиту
926345,00 грн. від'ємне значення складає
436520,00 грн., у жовтні 2013 року - загальна
сума податкового кредиту 876326,00 грн.,
від'ємне значення складає 363562,00 грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем вказувалася
в платіжних дорученнях, згідно яких
здійснювалося списання коштів на
користь постачальників товарів
(послуг), визначені валютним та
податковим законодавством, повна
інформація про платіж та документи на
підставі яких здійснювалося
перерахування коштів отримувачу
(постачальнику товарів (послуг), а саме:
за що здійснюється оплата коштів (газ,
електроенергія, сировина та ін.),
документ, на підставі якого
здійснюється оплата (договір, рахунок
на оплату та ін.), а також суму податку
на додану вартість, яка в подальшому
підлягала включенню до податкового
кредиту Приватного акціонерного
товариства «Біо мед скло» у податковій
декларації за відповідний період.

Суди попередніх інстанцій дослідили
подані позивачем докази правомірності
формування даних податкового обліку з
податку на додану вартість (а саме -
первинні документи податкової
звітності) та не виявили жодних
порушень при їх складанні, що могли б
мати наслідки дефектності їх форми чи
змісту та втрати статусу первинного
документа.

Таким чином судами попередніх
інстанцій зроблено вірний висновок що
Приватним акціонерним товариством
«Біо мед скло» правомірно заявлено
суму бюджетного відшкодування згідно
декларації за жовтень 2013 року в розмірі
436520,00 грн.

На підставі вищевикладеного, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовано
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які б могли привести до зміни чи
скасування рішень суду першої та
апеляційної інстанцій не встановлено.

Якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення, суд касаційної
інстанції відповідно до положень
статті 2001 Кодексу адміністративного
судочинства України відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін.

Керуючись ст. ст. 2201, 223, 224, 230, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
відхилити.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 18 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України у випадках встановлених
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.П.Юрченко

Н.Є.Блажівська

М.В.Сірош