Справа № 826/7590/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7590/14
Головуючий у 1-й інстанції: Іщук
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Мельничука
В.П., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів на
постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 03 липня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
приватного підприємства «Пакінвест
Груп» до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про скасування
рішень про коригування митної вартості
товарів,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 03
липня 2014 року позовні вимоги
приватного підприємства «Пакінвест
Груп» до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про скасування
рішень про коригування митної вартості
товарів задоволено, визнано
протиправними та скасовано рішення
митного органу про коригування митної
вартості товарів: №100250002/2014/000205/2 від 12
травня 2014 року; №100250002/2014/000206/2 від 13
травня 2014 року; №100250002/2014/000207/2 від 13
травня 2014 року; №100250002/2014/000208/2 від 13
травня 2014 року; №100250002/2014/000210/2 від 14
травня 2014 року; №100250002/2014/000211/2 від 15
травня 2014 року; №100250002/2014/000212/2 від 15
травня 2014 року; №100250002/2014/000214/2 від 19
травня 2014 року; №100250002/2014/000213/2 від 19
травня 2014 року; №100250002/2014/000215/2 від 20
травня 2014 року; №100250002/2014/000216/2 від 20
травня 2014 року; №100250002/2014/000217/2 від 21
травня 2014 року; №100250002/2014/000219/2 від 22
травня 2014 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів порушення
судом норм матеріального та
процесуального права та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог повністю.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
подані позивачем документи для
підтвердження митної вартості,
відповідно до положень ст.53 Митного
кодексу України, містили розбіжності
та не містили всіх необхідних
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконання рамкового договору
поставки №Sabic-PM/3614 від 17 квітня 2014 року,
укладеного між ПП «Пакінвест Груп»
(покупець) та «Sabic Sales Europe B.V.»
(Нідерланди) (продавець), було здійснено
поставку товару «полімери етилену у
первинних формах», торгівельної марки
SABIC, виробник SABIC Petrochemical B.V., країна
виробництва - SA.

На виконання вимог ст.53 Митного кодексу
України позивачем було подано митні
декларації №100250002/2014/064325, №100250002/2014/064405,
№100250002/2014/064402, №100250002/2014/064403,
№100250002/2014/064441, №100250002/2014/064476,
№100250002/2014/064478, №100250002/2014/064565,
№100250002/2014/064562, №100250002/2014/064634,
№100250002/2014/064635, №100250002/2014/064677,
№100250002/2014/064703 та документи з метою
здійснення митного контролю та митного
оформлення товару «Полімери етилену у
первинних формах: LLDPE SABIC 318BJ, лінійний, у
гранулах питомою густиною 0,916-0,920 г/см3
20625 кг, при температурі 23 градуса по
Цельсію. Хімічна модифікація відсутня,
молекула практично відсутня, молекула
практично на 100% складається з етилену,
вміст понад 95% масових % поліетилену»,
країна виробництва - SA, торгівельна
марка SABIC Petrochemical B.V.

Позивачем для митного оформлення було
надано митному органу наступні
документи: картка обліку, договір
поставки з нерезидентом, додаткова
угода №1 на поставку, документи про
оплату товару, проформи-інвойсів за
травень, листи нерезидента щодо
надання прайс-листа, експертний
висновок щодо ціни, договори про
послуги перевезення, довідки про
транспортні витрати, міжнародні
товарно-транспортні накладні, митна
декларація країни відправника.

Під час здійснення контролю за
правильністю визначення ПП «Пакінвест
Груп» митної вартості товару, який
переміщувався позивачем через митний
кордон України на підставі митних
декларацій №100250002/2014/064325, №100250002/2014/064405,
№100250002/2014/064402, №100250002/2014/064403,
№100250002/2014/064441, №100250002/2014/064476,
№100250002/2014/064478, №100250002/2014/064565,
№100250002/2014/064562, №100250002/2014/064634,
№100250002/2014/064635, №100250002/2014/064677,
№100250002/2014/064703, у посадових осіб
відповідача виникли сумніви стосовно
достовірності наданих декларантом до
митного оформлення відомостей,
відповідач дійшов до висновку, що митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена за ціною договору,
внаслідок чого було запропоновано
декларанту подати додаткові документи,
а саме: транспортні (перевізні)
документи та документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Сумніви відповідача пов'язані з тим, що
у митного органу наявна інформація
щодо числових значень складових митної
вартості та інших умов, що могли
вплинути на ціну товарів, яка призвела
до виникнення сумнівів у правильності
визначення митної вартості, зокрема,
умови оплати в інвойсі інші ніж ті, що
зазначені в доповненні до контракту, що
виключає можливість перевірити
заявлену декларантом митну вартість
згідно ч.4 ст.54 Митного кодексу України.

Київською міжрегіональною митницею
Міндоходів прийнято рішення про
коригування митної вартості товару
№100250002/2014/000205/2 від 12 травня 2014 року;
№100250002/2014/000206/2 від 13 травня 2014 року;
№100250002/2014/000207/2 від 13 травня 2014 року;
№100250002/2014/000208/2 від 13 травня 2014 року;
№100250002/2014/000210/2 від 14 травня 2014 року;
№100250002/2014/000211/2 від 15 травня 2014 року;
№100250002/2014/000212/2 від 15 травня 2014 року;
№100250002/2014/000214/2 від 19 травня 2014 року;
№100250002/2014/000213/2 від 19 травня 2014 року;
№100250002/2014/000215/2 від 20 травня 2014 року;
№100250002/2014/000216/2 від 20 травня 2014 року;
№100250002/2014/000217/2 від 21 травня 2014 року;
№100250002/2014/000219/2 від 22 травня 2014 року,
згідно яких у зв'язку із тим, що митна
вартість імпортованого товару не може
бути визначена за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, через
невідповідність обраного декларантом
методу визначення митної вартості
товару умовам, наведеним у главі 9
Митного кодексу України та неподання
декларантом додаткових документів на
письмову вимогу митного органу, митну
вартість товару визначено за 6
(резервним методом), а також винесено
карки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення:
№100250002/2014/00241, №100250002/2014/00242,
№100250002/2014/00243, №100250002/2014/00244,
№100250002/2014/00246, №100250002/2014/00247,
№100250002/2014/00248, №100250002/2014/00250,
№100250002/2014/00249, №100250002/2014/00252,
№100250002/2014/00253, №100250002/2014/00254,
№100250002/2014/00256.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, дійшов висновку, що
оскаржувані рішення про коригування
митної вартості товарів, прийняті
відповідачем, є протиправними та
підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне:

Відповідно до ст.246 МК України метою
митного оформлення є забезпечення
дотримання встановленого
законодавством України порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України, а також
забезпечення статистичного обліку
ввезення на митну територію України,
вивезення за її межі і транзиту через
її територію товарів.

Згідно ст.248 МК України митне
оформлення розпочинається з моменту
подання органу доходів і зборів
декларантом або уповноваженою ним
особою митної декларації або
документа, який відповідно до
законодавства її замінює, та
документів, необхідних для митного
оформлення, а в разі електронного
декларування - з моменту отримання
органом доходів і зборів від
декларанта або уповноваженої ним особи
електронної митної декларації або
електронного документа, який
відповідно до законодавства замінює
митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення. При застосуванні
письмової форми декларування можуть
використовуватися як електронні
документи, так і документи на
паперовому носії. Митне оформлення
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення здійснюється
органами доходів і зборів на підставі
митної декларації, до якої декларантом
залежно від митних формальностей,
установлених цим Кодексом для митних
режимів, та заявленої мети переміщення
вносяться такі відомості, у тому числі
у вигляді кодів, серед іншого, код
товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна
вартість товарів; митна вартість
товарів та метод її визначення; суми
митних платежів; спосіб забезпечення
сплати митних платежів (у разі
застосування заходів гарантування їх
сплати) (ст.257 МК України).

В силу ст.49 МК України митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу.

У відповідності до ст.52 МК України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою. Декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані:
заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з органом
доходів і зборів; подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

Відповідно до ст.54 МК України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу. Орган
доходів і зборів з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.2 ст.53 МК України документами,
які підтверджують митну вартість
товарів, є: декларація митної вартості,
що подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

При цьому, згідно ч.3 ст.53 МК України, у
разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП
«Пакінвест Груп» звернулось до
відповідача з метою здійснення митного
контролю та митного оформлення товару
«Полімери етилену у первинних формах:
LLDPE SABIC 318BJ, лінійний, у гранулах питомою
густиною 0,916-0,920 г/см3 20625 кг, при
температурі 23 градуса по Цельсію.
Хімічна модифікація відсутня, молекула
практично відсутня, молекула практично
на 100% складається з етилену, вміст
понад 95% масових % поліетилену»,
торгівельної марки SABIC, виробник SABIC
Petrochemical B.V., країна виробництва - SA, який
надійшов від продавця «Sabic Sales Europe B.V.»
(Нідерланди), було подано декларації та
документи, передбачені ст.53 Митного
кодексу України.

Враховуючи, що у посадових осіб
відповідача виникли сумніви стосовно
достовірності наданих декларантом до
митного оформлення відомостей,
відповідачем було запропоновано
декларанту подати додаткові документи,
а саме: транспортні (перевізні)
документи та документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів (ч.1
ст.55 Митного кодексу України).

Відповідно до ст.57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами:
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Як вбачається з рішень про коригування
митної вартості товарів (графа 33),
розбіжності у документах, поданих
позивачем, пов'язані з тим, що умови
оплати в інвойсі інші ніж ті, що
зазначені в доповненні до контракту.
Згідно пояснень відповідача,
розбіжності у документах, що подані для
митного оформлення товару, стосуються
наступного: відповідно до п.6.1
зовнішньоекономічної угоди від 17
квітня 2014 року №Sabic-PM/3614 продавець
зобов'язаний поставляти товари разом з
наступними товарно-супровідними
документами: оригінал пакувального
листа, оригінал сертифікату аналізу
імпортованих товарів, які до митного
оформлення не надано; в довідках про
транспортні витрати відсутня
інформація, що підтверджує числові
значення складових митної вартості
товарів та не вказано вартість окремих
складових транспортних витрат, таких
як завантаження, розвантаження, також
не вказано номер CMR, що не дозволяє
ідентифікувати оцінювані товари;
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 2012 року №599 «Про
затвердження декларації митної
вартості та правил її заповнення»
визначено перелік документів, що
підтверджують транспортні витрати, до
яких належать рахунок-фактура (акт
виконаних робіт), банківські та
платіжні документи, калькуляція
транспортних витрат; прайс-лист,
наданий безпосередньо на товар, який
подано до митного оформлення, без
зазначення переліку всієї продукції
виробника, що суперечить прайс-листу як
комерційній пропозиції.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем було укладено договори на
транспортно-експедиційне
обслуговування на перевезення
вантажів автомобільним транспортом
від 05 травня 2014 року №01 з ФОП ОСОБА_2, №2
з ТОВ «Торн-Транс», №3, №4 з ФОП ОСОБА_3,
№5 з ПП «Реверс-Ком», №6 з ФОП ОСОБА_4, №7
з ПП ОСОБА_5 На підтвердження
здійснення транспортних витрат
вказаними вище перевізниками
позивачем надано довідки про
транспортні витрати, з яких вбачається
наявність усіх числових значень, а
саме: сплачену ціну, транспортні
витрати, маршрут перевезення, його
протяжність у кілометрах до місця
ввезення на митну територію Україну,
витрати експедитора.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
взяв до уваги посилання відповідача на
відсутність у довідках про транспортні
витрати номерів CMR, оскільки дані
обставини не були зазначені митним
органом в оскаржуваних рішеннях чи
письмових поясненнях, при цьому,
міжнародна товаротранспортна накладна
не є документом, що підтверджує витрати
експедитора (перевізника) на
перевезення, а є лише транспортним
документом. Крім того, у поданих CMR
зазначено відправника, перевізника та
одержувача вантажу та інші необхідні
реквізити, тому вони є належно
оформленими.

З довідки Компанії «Sabic Sales Europe B.V.» від 08
травня 2014 року вбачається, що компанія
не має загального прайс-листа, а
визначає ціни для кожного клієнта
окремо. Питання ціноутворення є
комерційною таємницею, а тому
розголошенню не підлягають, тому
відомості, викладені в прайс-листах
фірми - виробника товару, не мають
імперативного характеру, а, отже,
повинні сприйматись митними органами
як джерело додаткової інформації для
прийняття рішення щодо правильності
визначення митної вартості товарів.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що
оскаржувані рішення відповідача про
коригування митної вартості товару не
містять належного обґрунтування
числового значення митної вартості
товару, скоригованої митним органом, та
фактів, які вплинули на таке
коригування, оскільки не було
зазначено джерел інформації, що
використовувались митним органом для
визначення митної вартості товару, як
того вимагає наказ Міністерства
фінансів України від 24 травня 2012 року
№598 «Про затвердження форми рішення
про коригування митної вартості
товарів, Правил заповнення рішення про
коригування митної вартості товарів та
Переліку додаткових складових до ціни
договору».

При прийнятті рішень про визначення
митної вартості імпортованого
позивачем товару за другорядним
методом 2г (резервний), митний орган не
вказав, яким чином митна вартість
товару була визначена саме в такому
розмірі, які складові вплинули на
формування такої вартості, та не
наведено жодних розрахунків, за якими
митним органом було визначено таку
вартість товару, що є порушенням ст. 55
МК України. Крім того, в рішеннях про
коригування митної вартості товару
митний орган чітко не вказав, які
відомості в наданих йому документах
викликають сумніви, в чому вони
полягають та яким чином витребувані
документи можуть вплинути на
визначення ціни за будь-яким методом.

Ненадання декларантом всіх
запитуваних документів, за відсутності
обґрунтування неможливості визначення
митної вартості товару за першим
методом, не є достатнім для висновку
про наявність підстав для застосування
митним органом коригування митної
вартості.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позивачем
для митного оформлення імпортованого
товару надано документи, що
передбачені ч.2 ст.53 МК України, які
чітко ідентифікують оцінюваний товар,
не містять розбіжностей та містять
дані, що піддаються обчисленню, та
підтверджують ціну товарів, що
сплачена позивачем на користь
продавця, тобто підтверджують митну
вартість товарів за ціною договору
згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 МК України,
подані документи є належними та
достатніми для підтвердження та
визначення митної вартості товару,
натомість, відповідач не спростував
дійсність поданих до митного
оформлення документів, достовірність і
об'єктивність зазначених відомостей.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що прийняті відповідачем
рішення №100250002/2014/000205/2 від 12 травня 2014
року; №100250002/2014/000206/2 від 13 травня 2014
року; №100250002/2014/000207/2 від 13 травня 2014
року; №100250002/2014/000208/2 від 13 травня 2014
року; №100250002/2014/000210/2 від 14 травня 2014
року; №100250002/2014/000211/2 від 15 травня 2014
року; №100250002/2014/000212/2 від 15 травня 2014
року; №100250002/2014/000214/2 від 19 травня 2014
року; №100250002/2014/000213/2 від 19 травня 2014
року; №100250002/2014/000215/2 від 20 травня 2014
року; №100250002/2014/000216/2 від 20 травня 2014
року; №100250002/2014/000217/2 від 21 травня 2014
року; №100250002/2014/000219/2 від 22 травня 2014
року про коригування митної вартості
товарів, імпортованих ПП «Пакінвест
Груп», є неправомірними та підлягають
скасуванню, оскільки позивачем надано
усі передбачені чинним законодавством
документи, які підтверджують митну
вартість товарів, що ввозяться, та
дають можливість визначити митну
вартість товару за ціною договору
шляхом застосування першого методу,
натомість, відповідачем в порушення ч.2
ст.71 КАС України не доведено
правомірності оскаржуваних рішень, не
надано доказів, що документи, подані
декларантом для митного оформлення
товару, є недостатніми чи такими, що у
своїй сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації, не
дотримано передбаченого ст.57 МК
України порядку визначення митної
вартості товару, без обґрунтування
необхідності застосування резервного
методу.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 03 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 22
вересня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
В.П.Мельничук

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.