Справа № 2-186/10
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2014 р. м. Київ
К/9991/66447/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Краснопільському районі Сумської
області на рішення Краснопільського
районного суду Сумської області від 08
червня 2010 року та постанову колегії
суддів з розгляду справ
адміністративного судочинства
апеляційного суду Сумської області від
05 вересня 2012 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Краснопільському районі
Сумської області про зобов'язання
підвищити пенсію,

в с т а н о в и л а :

У березні 2010 року позивач звернулася в
суд з адміністративним позовом, в якому
зазначала, що відповідач в порушення
вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 01
січня 2007 року не підвищував пенсію на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
внаслідок чого виникла заборгованість
яку просила стягнути.

Уточнивши позовні вимоги просила
здійснити перерахунок підвищення
пенсії з 09 липня 2007 року та з 22 травня 2008
року з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Краснопільського районного
суду Сумської області від 08 червня 2010
року позов задоволено частково:
зобов'язано нарахувати та виплатити
доплату до пенсії відповідно до статті
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» з розміру, встановленого
частиною першою статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з 09
липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008
року по 08 червня 2010 року з урахуванням
виплачених коштів.

Постановою колегії суддів з розгляду
справ адміністративного судочинства
апеляційного суду Сумської області від
05 вересня 2012 року рішення суду першої
інстанції змінено в частині розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі відповідач
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просив скасувати рішення апеляційного
суду та змінити рішення суду першої
інстанції в частині стягнення витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач має право на
підвищення пенсії на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і таке
підвищення протягом 2007-2010 років не
проводилося.

Частково задовольняючи позов суд
першої інстанції виходив з того, що
права позивача порушені та підлягають
поновленню з урахуванням Рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року та Рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року по день ухвалення
судового рішення.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
апеляційний суд виходив з того, що
оскільки даний спір є нематеріального
характеру, то витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи підлягають стягненню з
відповідача в сумі 37 грн., а судовий
збір - 8,50 грн. з Державного бюджету
України.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах доводів
касаційної скарги колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідного до вимог статті 79
Цивільного процесуального кодексу
України (в редакції на час розгляду
справи в суді першої інстанції) судові
витрати складаються з судового збору,
розмір, порядок сплати і звільнення від
сплати якого встановлюються законом,
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи, до яких, зокрема, належать
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення.

Витрати на інформаційно-технічне
забезпечення не оплачуються під час
звернення до суду і покладаються на
сторони після розгляду справи судом у
випадках, передбачених частиною
третьою статті 81 Цивільного
процесуального кодексу України, та не
оплачуються у випадках, передбачених
частиною четвертою даної статті.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 грудня 2005 року № 1258 затверджений
Порядок оплати витрат з
інформаційно-технічного забезпечення
судових процесів, пов'язаних з
розглядом цивільних та господарських
справ, та їх розмірів.

Зазначеними нормативно-правовими
актами Пенсійний фонд України і його
територіальні органи не були звільнені
від сплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справ.

При цьому, пунктом 34 статті 4 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
державне мито» встановлено, що
Пенсійний фонд України, його
підприємства, установи й організації
звільнені від сплати державного мита, а
не витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції правомірно стягнув з
відповідача на користь позивача 37 грн.
витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи та
державне мито в сумі 8,50 грн. за рахунок
держави.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування і ухвалення
нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Краснопільському районі Сумської
області залишити без задоволення, а
рішення Краснопільського районного
суду Сумської області від 08 червня 2010
року та постанову колегії суддів з
розгляду справ адміністративного
судочинства апеляційного суду
Сумської області від 05 вересня 2012 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/