Справа № 816/3399/14
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2014-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/3399/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -Христич
О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2014 року Кременчуцька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулася до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу по єдиному податку з
фізичних осіб за період з лютого 2012
року по вересень 2012 року у розмірі 765
грн 70 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що за відповідачем -
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
рахується заборгованість з єдиного
податку з фізичних осіб у розмірі 765 грн
70 коп., яка відповідачем не сплачена.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, був належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, надіслав до суду
клопотання про проведення розгляду
справи без участі його представника.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, встановив
наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1)
зареєстрована як фізична особа -
підприємець 13 грудня 2004 року, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (а.с.5,9-10) та
перебуває на податковому обліку в
Кременчуцькій ОДПІ з 13 грудня 2004 року
за № 0000879, що підтверджується
наявною в матеріалах справи довідкою
позивача (звор.бік а.с.12).

Згідно розрахунку суми податкового
боргу станом на 15 серпня 2014 року (а.с.8)
за відповідачем рахується податковий
борг по єдиному податку з фізичних осіб
у розмірі 765 грн 70 коп., що виник
внаслідок несплати самостійно
задекларованих сум грошових
зобов'язань, визначених на підставі
поданої фізичною особо - підприємцем
ОСОБА_1 заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування від 21
січня 2014 року № 8547/Н (а.с.8 ) та свідоцтва
Серії НОМЕР_2 (звор. бік а.с. 9).

З огляду на несплату відповідачем
самостійно розрахованих сум грошового
зобов'язання в загальному розмірі 765
грн 70 коп. у законодавчо визначені
строки, позивач звернувся до суду з
даним позовом.

Надаючи правову оцінку
обґрунтованості позовних вимог, суд
враховує наступне.

Статтею 67 Конституції України
передбачено обов'язок сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

У відповідності до пункту 293.1 та
частини 2 пункту 293.2 статті 293
Податкового Кодексу України ставка
єдиного податку для другої групи
платників єдиного податку
встановлюється сільськими, селищними
та міськими радами у межах від 2 до 20
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої на 1
січня податкового (звітного) року.

Пункт 295.1. статті 295 ПК України зазначає,
що платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Так, в заяві про застосування спрощеної
системи оподаткування від 24 січня 2012
року № 8547/Н відповідачем зазначено, що
ним обрана перша група спрощеної
системи зі ставкою єдиного податку у
розмірі 10% від мінімальної заробітної
плати, яка на 1 січня 2012 року становила -
1 073,00 грн (стаття 13 Закону України "Про
Державний бюджет України" від 22 грудня
2011 року №4282). Як наслідок ставка
єдиного податку платника першої групи
у 2012 році становила 107 грн 30 коп.

Отже, відповідачем за період з лютого
2012 року по вересень 2012 року
зобов'язаний був сплатити суму у
розмірі 858 грн 40 коп., проте, враховуючи
наявну у відповідача переплату у
розмірі 92 грн 70 коп. фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 має заборгованість
по єдиному податку з фізичних осіб у
розмірі 765 грн 70 коп. основного платежу,
що підтверджується наявною в
матеріалах справи обліковою картку
відповідача станом на 09 вересня 2014 року
(а.с.30-31).

Станом на дату звернення до суду з
позовом фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 має заборгованість по єдиному
податку з фізичних осіб у розмірі 765 грн
70 коп. основного платежу.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податковий борг визначено як суму
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеню, нараховану на суму
такого грошового зобов'язання.

Таким чином, статусу податкового боргу
набуває лише узгоджена сума грошового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у визначений строк.

У зв'язку з несплатою фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 самостійно
задекларованих сум грошового
зобов'язання у визначені Податковим
кодексом України строки, дане
зобов'язання набуло статусу
податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5. статті 59
Податкового кодексу України у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

На підставі вищезазначеного,
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що Кременчуцькою ОДПІ
сформовано та надіслано відповідачу
податкову вимогу від 23 березня 2012 року
№894/273 про сплату податкового боргу за
узгодженими грошовими зобов'язаннями в
розмірі 121 грн 90 коп. (а.с.7), яка отримана
відповідачем 31 липня 2012 року (а.с.7).

Сторонами доказів оскарження
зазначеної податкової вимоги у
встановленому законом порядку не
надано.

Докази повної оплати чи погашення
відповідачем в інший спосіб спірної
суми боргу у матеріалах справи
відсутні. В строки, передбачені
абзацом 1 пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України,
заборгованість зі сплати єдиного
податку в розмірі 765 грн 70 коп.
відповідачем не сплачена, що
підтверджено відомостями картки
особового рахунку фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (а.с.30-31).

Відповідач письмових заперечень проти
позову до суду не надав.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 7-11, 69-71, 86, 94, 122, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1) на р/р
0008, код платежу: 18050400, одержувач:
УК у м. Кременчуці /м.Кременчук/ 18050400,
код одержувача: 37965850, банк одержувача:
ГУДКС України у Полтавській області,
МФО 831019 податковий борг по єдиному
податку з фізичних осіб у розмірі 765
(сімсот шістдесят п'ять) гривень 70
(копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 12
вересня 2014 року.

Суддя
С.О. Удовіченко