Справа № 754/10630/14-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Бабко В.В.
Суддя-доповідач: Степанюк
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка
О.І.,

при секретарі - Ліневській
В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Деснянського районного суду
м. Києва від 25.06.2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення та одноразової
компенсації відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_2 (далі - Позивач,
ОСОБА_2) звернувся до Деснянського
районного суду м. Києва з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації (далі - Відповідач,
Управління) про: визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання
Відповідача здійснити перерахунок,
нарахування та виплату Позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат у
порядку та на умовах, визначених
положеннями ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
1996 року по 2013 рік включно, що дорівнює
розміру 85 мінімальним заробітним
платам; визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання
Управління здійснити перерахунок,
нарахування та виплату ОСОБА_2
одноразової компенсації як інваліду ІІ
групи з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у розмірі 45 мінімальних заробітних
плат; зобов'язання Відповідача у
подальшому нараховувати та
виплачувати Позивачу щорічну допомогу
на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат у порядку та на умовах,
визначених положеннями ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 25.06.2014 року позовні вимоги про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії за період з 1996
року по 2012 рік залишено без розгляду.
При цьому суд першої інстанції виходив
з того, що Позивачем пропущено строк
для звернення до адміністративного
суду. Крім того, судом зауважено , що
останній з клопотанням про поновлення
строків не звертався.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
суду, Позивач подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати оскаржувану
ухвалу в частині залишення без
розгляду позовних вимог за період з 1996
року по 2012 рік та направити справу для
продовження розгляду до Деснянського
районного суду м. Києва. При цьому
звертає увагу на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи в судове
засідання не з'явились, а тому справа
розглядалась за наявними у ній
матеріалами у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а рішення
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач просив, зокрема, визнати
протиправною бездіяльність
Відповідача щодо відмови у здійсненні
виплат щорічної допомоги на
оздоровлення та зобов'язати останнього
нарахувати та виплатити допомогу у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
за період з 1996 року по 2013 року включно.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Враховуючи те, що допомога на
оздоровлення має щорічний характер, то
про її виплату у менших розмірах, ніж
передбачено приписами ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
ОСОБА_2 повинен був дізнаватися одразу
після отримання виплат грошової
допомоги за поточний рік.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що, оскільки Позивач
звернувся з позовом до суду лише 24.06.2014
року, то позовні вимоги щодо виплати
щорічної допомоги на оздоровлення
підлягають залишенню без розгляду за
період з 1996 року по 2012 рік.

Оцінюючи висновки суду першої
інстанції про залишення без розгляду
позовних вимог щодо нарахування та
виплати Позивачу одноразової
компенсації, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 6 ст. 48 Закону «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплати, зазначені в цій
статті, провадяться протягом одного
місяця з дня встановлення інвалідності
чи смерті потерпілого.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 ІІ група інвалідності була
встановлена 26.02.1998 року (а.с. 10).

Отже, одноразова компенсація у розмірі
45 мінімальних заробітних плат мала
була бути виплачена Позивачу до 26.03.1998
року, а тому останній повинен був
дізнатися про порушення своїх прав
щодо даної виплати 27.03.1998 року.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про залишення позовних вимог
щодо виплати одноразової компенсації
без розгляду за період з 1996 - 2012 рік.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції
вважає необґрунтованим твердження
Апелянта про необхідність
застосування до даних правовідносин
положень підпункту «і» пункту «а» ч. 1
ст. VI Віденської конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від
21.05.1963 року, приписами якої встановлено
тридцятирічний строк позовної
давності для відшкодування шкоди,
спричиненої смертю або тілесним
ушкодженням, оскільки допомога,
визначена положеннями ч. 4 ст. 48 Закону,
має характер соціальної виплати, що
здійснюється на постійній основі
особам різних категорій, які зазнали
різного роду впливу наслідків
Чорнобильської катастрофи та не
відноситься до сфери правового
регулювання відповідної норми
Конвенції.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку про необґрунтованість
вимог Апелянта та вважає за необхідне
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99-100, 195, 199, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва від 25.06.2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації про визнання
дій протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається в порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.